Справа № 480/11436/23
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 р. Справа № 480/11436/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2024, головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 15.04.24 по справі № 480/11436/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив суд:

- визнати незаконним та скасувати п. 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 20.09.2023 № 81 в частині накладення на позивача - підполковника ОСОБА_2 , командира військової частини НОМЕР_2 , дисциплінарного стягнення ДОГАНА.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що позивач проходе військову службу на посаді командира військової частини НОМЕР_2 з 28.07.2023 по теперішній час.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) Про результати службового розслідування від 20.09.2023 № 81 за недостатню організацію управління підрозділами спрямованими на успішне виконання бойових завдань, визначених бойовими розпорядженнями командира військової частини НОМЕР_1 , щодо протидії заходам противника, нарощування можливостей пунктів управління по забезпеченню взаємодії екіпажів БпАК з вогневими групами артилерійської підтримки, порушення вимог статей 11, 37, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на командира військової частини НОМЕР_2 , підполковника ОСОБА_3 було накладено дисциплінарне стягнення ДОГАНА.

Позивач вважає таке рішення командира військової частини НОМЕР_1 незаконним та зазначив наступне.

14.08.2023 на адресу військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_3 було надіслано розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 14.08.2023 №3289дск, відповідно до якого командиру військової частини НОМЕР_1 позивачу як командиру військової частини НОМЕР_2 ставилось завдання - з 14.08.2023 організувати та забезпечити цілодобове чергування екіпажами БпЛА в зоні відповідальності батальйону, забезпечити взаємодію між екіпажами БпЛА, артилерією, розвідкою, пунктом управління військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 та забезпечити безперебійну відеотрансляцію з БпЛА в ІКС ІНФОРМАЦІЯ_1 та зв`язок екіпажу БпАК з пунктом управління батальйону. Крім того, зазначеним розпорядженням було поставлено ряд інших завдань.

Проаналізувавши зазначене вище розпорядження та розуміючи, що виконати в повному обсязі його не позивач має можливості, керуючись статтею 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, з метою організованого виконання вимог розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 14.08.2023 №3289дск 14.08.2023, позивачем була здійснена письмова доповідь командиру військової частини НОМЕР_1 від 14.08.2023 №796дск.

Відповідно до даної доповіді було надано пояснення, що виконати належним чином та у повному обсязі вимоги, визначені у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 від 14.08.2023, немає можливості у зв`язку з неналежним матеріально-технічним забезпеченням військової частини НОМЕР_2 , а саме: відсутності комплексів БпЛА у достатній кількості, які б дали змогу забезпечити цілодобове чергування екіпажів БпЛА та забезпечили безперебійну відеотрансляцію з БпЛА в ІКС ОЧІ. Крім того, зазначено, що посадовими особами військової частини НОМЕР_2 вирішується питання стосовно забезпечення екіпажів комплексами БпЛА в достатній кількості, яка забезпечила б цілодобове чергування екіпажів за допомогою БпЛА.

Також, зазначено, що на адресу командира військової частини НОМЕР_1 була подана заявка в ІКС ОЧІ для безперебійної відеотрансляції з БпЛА на пункт управління батальйону.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.08.2023 № 385 Про призначення службового розслідування було призначено службове розслідування за фактом невиконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 14.08.2023 №3289дск.

Під час проведення службового розслідування у позивача було відібрано пояснення.

Позивач зауважив, що з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) Про результати проведення службового розслідування від 20.09.2023 № 81 у встановленому порядку не ознайомлений.

Крім того, вважає, що службове розслідування, призначене наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.08.2023 № 385, проведено з грубими порушеннями нормативно-правових актів, що регулюють порядок проведення службових розслідувань в Збройних Силах України, зокрема наказу Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України.

Відповідно до акту проведення службового розслідування визначено, що вина позивача виражається у формі непрямого умислу, однак непрямий умисел - це такий умисел, при якому особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання (ч. 3 ст. 24 КК).

Однак позивач зауважує, що ним була надана доповідь командиру військової частини НОМЕР_1 , що виконати належним чином та у повному обсязі вимоги розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 14.08.2023 №3289дск станом на 14.08.2023 немає можливості у зв`язку з неналежним матеріально-технічним забезпеченням військової частини НОМЕР_2 , а саме: відсутності комплексів БпЛА у достатній кількості, які б дали змогу забезпечити цілодобове чергування екіпажів БпЛА та забезпечили безперебійну відеотрансляцію з БпЛА в ІКС ОЧІ.

Крім того, було зазначено, що посадовими особами військової частини НОМЕР_2 вирішується питання стосовно забезпечення екіпажів комплексами БпЛА в достатній кількості, яка забезпечила б цілодобове чергування екіпажів за допомогою БпЛА.

Позивач додатково зазначив, що службами військової частини НОМЕР_2 постійно подаються заявки на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 з метою отримання необхідних матеріально-технічних засобів у достатній кількості, які технічно забезпечили виконання поставлених завдань за призначенням. У військовій частині НОМЕР_2 належним чином забезпечено взаємодію між екіпажами БпЛА, артилерією, розвідкою та пунктом управління батальйону.

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що ним як командиром військової частини НОМЕР_2 , після отримання розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 14.08.2023 №3289дск своєчасно (в той же день) здійснено всіх належних заходів та повідомлено командира військової частини НОМЕР_1 про неможливість виконати належним чином та у повному обсязі вимоги його розпорядження з зазначених вище причин, а тому не вбачає своєї провини у порушенні вимог статей 11, 37, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у зв`язку з чим і звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 25.10.2023 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування наказу задоволено.

Визнано незаконним та скасовано п. 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 20.09.2023 № 81 в частині накладення на підполковника ОСОБА_2 , командира військової частини НОМЕР_2 , дисциплінарного стягнення ДОГАНА.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що позивачем 14.08.2023 було отримано письмове бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 14.08.2023 № 3289дск, у якому йому, як командиру військової частини НОМЕР_2 ставилося завдання з 14.08.2023 організувати та забезпечити цілодобове чергування екіпажами БпЛА в зоні відповідальності батальйону, забезпечити взаємодію між екіпажами БпЛА, артилерією, розвідкою, пунктом управління військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 та забезпечити безперебійну відеотрансляцію з БпЛА в ІКС ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також зв`язок екіпажу БпАК з пунктом управління батальйону, що не заперечується позивачем.

Разом з тим, позивачем на вказане бойове розпорядження була надана відповідь від 14.08.2023 № 796дск, про нібито відсутність технічної можливості вести цілодобове чергування. Про неможливість виконання інших завдань вказана відповідь інформації не містить.

Жодних обґрунтованих доповідей/клопотань з боку позивача про неможливість забезпечення безперебійної відеотрансляції на пункт управління батальйону або про проблемні питання, які могли виникнути в ході такого забезпечення до військової частини НОМЕР_1 не надходило.

16.08.2023 начальником групи безпілотних систем штабу військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_4 було подано рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 із клопотанням про призначення службового розслідування за фактом невиконання бойового розпорядження командира НОМЕР_4 обр ТрО (військова частина НОМЕР_1 ) № НОМЕР_5 від 14.08.2023.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.08.2023 № 385, було проведено службове розслідування стосовно позивача, з метою встановлення причин невиконання останнім бойового розпорядження командира НОМЕР_4 обр ТрО (військова частина НОМЕР_1 ) № НОМЕР_5 від 14.08.2023.

В ході службового розслідування начальнику групи безпілотних систем та позивачу було запропоновано надати пояснення.

У своїх поясненнях від 08.09.2023 начальник групи безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_5 зазначив, що по військовій частині НОМЕР_2 ( НОМЕР_6 об ТрО) станом на 08.09.2023, тобто через значний проміжок часу з моменту одержання позивачем бойового розпорядження, є наступні недоліки щодо виконання бойового розпорядження командира НОМЕР_4 обр ТрО (військова частина НОМЕР_1 ) № НОМЕР_5 від 14.08.2023:

а. Екіпаж БпЛА не перебуває на цілодобовому чергуванні (з польотами в світлу частину доби), через це за потреби або по команді негайно виконати зліт і провести повітряну розвідку не можуть. Тому при необхідності дати симетричну стримуючу відповідь на обстріли - артилерія не може, через обов`язкову вимогу відео трансляції цілі та роботу артилерії.

b. На пункт управління батальйону не передаються відео трансляції від екіпажу БпЛА території України між опорними пунктами та спостережними постами до ДКУ (без території рф, бо в наявності тільки DJI Mavic 2), з метою спостереження небезпечних місць та напрямків можливих заходів диверсійно-розвідувальних груп, такі як: посадки, яри, дороги, западини на полях та інші елементи рельєфу. Для підвищення безпеки спостережних постів, щоб своєчасно виявляти диверсійно-розвідувальні сили ворога та подальше їх подавлення артилерією.

У своїх поясненнях від 08.09.2023 позивач зазначив, що відповідними посадовими особами військової частини НОМЕР_2 постійно проводиться плідна співпраця з територіальними громадами, волонтерами, благодійними фондами, тощо з метою покращення матеріального забезпечення батальйону БпЛА, оргтехнікою, засобами зв`язку, тощо. Службами військової частини НОМЕР_2 постійно подаються заявки до військової частини НОМЕР_1 на отримання зазначених матеріальних засобів. Завдяки прийнятим рішенням у військовій частині буде розгорнута безперебійна відеотрансляція в ІКС ОЧІ на пункті бойового управління.

Тобто позивач у своєму поясненні підтвердив, що станом на 08.09.2023, тобто через значний проміжок часу з моменту одержання ним бойового розпорядження (14.08.2023), безперебійна відеотрансляція на пункт управління батальйону не розгорнута, що у свою чергу є невиконанням бойового розпорядження та порушенням з боку позивача статей 11, 37, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Відповідач вважає, що свідомо невиконано позивачем бойового розпорядження командира НОМЕР_4 обр ТрО (військова частина НОМЕР_1 ) № НОМЕР_5 від 14.08.2023 в частині забезпечення безперебійної відеотрансляції з БпЛА в ІКС ОЧІ на пункт управління батальйону, що у своє чергу могло негативно вплинути на якість виконання бойових завдань за призначенням як батальйоном так і Силами оборони в цілому.

Таким чином, командир військової частини НОМЕР_1 , який відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення, при накладанні дисциплінарного стягнення діяв у спосіб визначений Законом.

Крім цього, у позовній заяві позивач зазначає, що нібито не був ознайомлений із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.09.2023 № 81 Про результати службового розслідування, що не відповідає дійсності з огляду на те, що 28.09.2023 військовою частиною НОМЕР_1 на адресу командира військової частини НОМЕР_2 засобами системи електронного документообігу Збройних Сил України (СЕДО) було направлено супровідний лист від 28.09.2022 № 1440/1640 разом із додатком наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 20.09.2023 № 81 (з основної діяльності).

Факт отримання командиром військової частини НОМЕР_2 , тобто позивачем зазначеного наказу підтверджується відбитком штампу Вх. № 189, 28.09.2023, вч НОМЕР_2 , який позивачем додано до позовної заяви.

Позивач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що відповідно до наказу Командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України (по особовому складу) від 17.07.2023 № 244 підполковника ОСОБА_1 призначено командиром військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_7 (а.с. 10).

14.08.2023 на адресу військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_3 було надіслано розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 14.08.2023 №3289дск. Згідно змісту наведеного розпорядження Командира військової частини НОМЕР_2 зобов`язано з 14.08.2023 організувати та забезпечити цілодобове чергування екіпажами БпЛА в зоні відповідальності батальйону, забезпечити взаємодію між екіпажами БпЛА, артилерією, розвідкою, пунктом управління військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 та забезпечити безперебійну відеотрансляцію з БпЛА в ІКС ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також зв`язок екіпажу БпАК з пунктом управління батальйону.

18.09.2023 командиром військової частини НОМЕР_1 затверджено акт службового розслідування від 14.09.2023, відповідно до висновків якого за порушення вимог статей 11, 37, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на командира військової частини НОМЕР_2 , підполковника ОСОБА_3 та командира військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_6 запропоновано накласти дисциплінарне стягнення ДОГАНА (а.с. 15-19).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) Про результати службового розслідування від 20.09.2023 № 81 за недостатню організацію управління підрозділами спрямованими на успішне виконання бойових завдань, визначених бойовими розпорядженнями командира військової частини НОМЕР_1 , щодо протидії заходам противника, нарощування можливостей пунктів управління по забезпеченню взаємодії екіпажів БпАК з вогневими групами артилерійської підтримки, порушення вимог статей 11, 37, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на командира військової частини НОМЕР_2 , підполковника ОСОБА_3 накладено дисциплінарне стягнення ДОГАНА (а.с. 13-14).

Не погодившись із застосуванням дисциплінарного стягнення, позивач звернувся до суду з дним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спірний наказ прийнято з порушенням ст. 84-87 Дисциплінарного статуту, оскільки останній не містить причини і умови, що сприяли вчиненню правопорушення та ступеня вини, характер та обставини вчинення правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (далі - Закон № 2232) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ), затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV.

Згідно ст. 6 Статуту внутрішньої служби ЗСУ внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань. Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно статтям 1-2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст. 7 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.

Згідно з статтею 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення, як, зокрема, б) догана; в) сувора догана .

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту.

Так, згідно із статтею 83 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Статтями 84, 85 цього ж Статуту установлено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Згідно з ст. 86 Дисциплінарного статуту під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення (ст. 97 Дисциплінарного статуту).

Водночас, ст. 98 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

Виходячи із змісту правопорушень, які ставиться позивачу у провину, при вирішенні питання про наявність у його діях складу дисциплінарного проступку обов`язково мають встановлюватись обставини щодо порушення тих обов`язків, які передбачені законами та статутами ЗСУ, інших нормативно-правових актів, або випливають зі службових обов`язків, наказів командирів, невиконання чи неналежне виконання обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин, умисно або з необережності.

Так, згідно змісту Акту службового розслідування від 14.09.2023 судом встановлено, що відповідачем зроблено висновок, що командиром Військової частини НОМЕР_2 :

- Екіпаж БпАК на цілодобове чергування не призначений, через це за потреби або по команді негайно виконати зліт і провести повітряну розвідку не можуть. Тому при необхідності дати швидку симетричну стримуючу відповідальна обстріли підрозділи артилерії здійснити не в змозі, через обов`язкову вимогу відео трансляції цілі та роботу артилерії

- на пункт управління батальйону від екіпажу БпАК не передається відео трансляція спостереження небезпечних місць та напрямків можливих заходів диверсійно-розвідувальних груп, що унеможливлює своєчасне їх виявлення та ефективного ураження артилерією/

Разом з тим, в Акті службового розслідування від 14.09.2023 зазначено, що командиром військової частини НОМЕР_2 підполковником ОСОБА_1 , було надано пояснення, що завдання визначені в бойовому розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 №389 від 14.08.2023 виконані частково та наголошено, що у зв`язку з відсутністю необхідної кількості БпЛА немає технічної можливості організації цілодобового чергування екіпажів БпЛА. Заявки по забезпеченню відповідними зразками БпЛА з боку військової частини НОМЕР_1 не виконуються (а.с.17).

Також, позивачем надано до суду витяг із заявки від 10.08.2023 №1761 та від 23.08.2023 №1959 на адресу командира військової частини НОМЕР_1 про забезпечення військову частину безпілотним авіаційним комплексом штатна потреба 4 шт.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що представником відповідача не надається жодної оцінки поясненням зазначеним у акті службового розслідування щодо відсутності технічної можливості виконати розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 14.08.2023 №3289дск.

Також, матеріали справи не містять доказів забезпечення військову частину НОМЕР_2 належними засобами для виконання наведеного розпорядження.

Крім того, слід зазначити, що ухвалою суду від 07.03.2024 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати суду: письмові пояснення з посиланням на докази щодо технічної можливості для виконання ОСОБА_1 розпорядження № 3289дск від 14.08.2023.

Колегія суддів зазначає, що представником відповідача було подано до суду лише міркування щодо можливості виконання позивачем зазначеного розпорядження.

Разом з тим, доказів які безпосередньо підтверджують можливість виконання позивачем зазначеного розпорядження, а саме необхідну кількість матеріально-технічних ресурсів, ні в акті службового розслідування, а ні у письмових поясненнях наданих до суду відповідачем не наведено.

Так, у постанові від 04.04.2018 року у справі № 821/935/16 Верховний Суд сформулював правову позицію, відповідно до якої наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

Отже, аналізуючи зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем службове розслідування проведено не у повному обсязі, без врахування всіх істотних аргументів, зокрема і пояснень позивача поданих під час проведення службового розслідування.

Так, наведені документи складено без посилань на конкретні первинні документи які були використані під час проведення перевірки та на підставі яких відповідач дійшов висновку про невиконання розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 14.08.2023 №3289дск. без поважних причин.

Слід звернути увагу, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення державним органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття. Невиконання державним органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Так, спірний наказ прийнято з порушенням ст. 84-87 Дисциплінарного статуту, оскільки останній не містить причини і умови, що сприяли вчиненню правопорушення та ступеня вини, характер та обставини вчинення правопорушення.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що відповідачем не дотримано вимог щодо всебічності, повноти, своєчасності та об`єктивності проведення службової перевірки перед притягненням позивача до дисциплінарної відповідальності, що під час розгляду даної справи представниками відповідача не було надано беззаперечних доказів на підтвердження факту не виконання позивачем своїх функціональних обов`язків при несенні служби, вимог статутів та нормативно-правових актів. Досліджені в ході судового розгляду докази не дозволяють стверджувати, що обставини вчиненого правопорушення установлені повно і всебічно.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що п. 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 20.09.2023 № 81 в частині накладення на підполковника ОСОБА_2 , командира військової частини НОМЕР_2 , дисциплінарного стягнення ДОГАНА, прийняті без врахування всіх обставин, що мали значення для їх прийняття, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 року по справі № 480/11436/23 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 по справі № 480/11436/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва В.А. Калиновський