Справа № 300/7925/23
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/7925/23 пров. № А/857/7921/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Гуляка В. В., Коваля Р. Й.;

за участю секретаря судового засідання Демидюк О.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без розгляду від 07 березня 2024 року у справі № 300/7925/23 (суддя Микитюк Р.В., м. Івано-Франківськ) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в Івано-Франківський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці Державної митної служби України (далі відповідач, Івано-Франківська митниця ДМС), в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 04.11.2020 №№156/7.4-19/209000, 157/7.4-19/209000. Зобов`язати Івано-Франківську митницю сформувати висновок про повернення позивачу з Державного бюджету України надмірно сплачені митні платежі в сумі 63 000 гривень.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.11.2020 №№156/7.4-19/209000, 157/7.4-19/209000 та зобов`язання до вчинення дій залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали суду для усунення вказаних недоліків, а саме: заявити поважні підстави для поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

На виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 22.02.2024 щодо залишення позовної заяви без руху, позивач подав до суду першої інстанції клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишено без розгляду, оскільки суд першої інстанції вважав, що позивачем пропущено строк звернення до суду, причини його пропущення, наведені позивачем у заяві про поновлення процесуального строку є неповажними.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права.

Апелянт у своїй апеляційній скарзі зазначає, що у даному спорі слід уникати надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог встановленим законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З урахуванням зазначеного, апелянт вважає, що залишення його позовної заяви без розгляду в даній справі призведе до порушення його прав визначених Конституцією України, а саме права на доступ до правосуддя.

10 червня 2024 року митний орган подав відзив на апеляційну скаргу апелянта, вважаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги є безпідставними. Тому, з підстав, викладених у відзиві, просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча позивач належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Право на судовий захист реалізується особою шляхом подання позовної заяви до суду, яку відповідно до частини першої статті 122 КАС України може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутись до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Галицькою митницею Держмитслужби направлено ОСОБА_1 : повідомлення від 10.09.2020 №78 за вх. №7.4-1/19/13/23235 від 10.09.2020 про дату (24.09.2020) та місце ( АДРЕСА_1 ) проведення документальної невиїзної перевірки дотримання законодавства рекомендованим листом з повідомленням про вручення; акт про результати документальної невиїзної перевірки громадянина України ОСОБА_1 дотримання законодавства України з питань митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування за митною декларацією від 25.01.2019 №UA205100/2019/002055 від 07.10.2020 №7.4-1-19/13/26102 рекомендованим листом з повідомленням про вручення; податкові повідомлення-рішення №156/7.4-19/209000 та №157/7.4-19/209000 від 04.11.2020 з розрахунку штрафних санкцій, які відповідно були направлені позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Вищезазначені поштові відправлення направлено на адресу місця реєстрації проживання (що підтверджується записом на с. 12 паспорта громадянина України НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 АДРЕСА_2 за штрих-кодовим ідентифікатором 249, 004 та 675, однак вони повернулось до Галицької митниці Держмитслужби з відміткою оператора поштового зв`язку, "за закінченням терміну зберігання" (а.с.57, 61).

Поштове відправлення за штрих-кодовим ідентифікатором 675, яким скеровані податкові повідомлення-рішення та розрахунок штрафних санкцій, повернулось до Галицької митниці Держмитслужби з відміткою оператора поштового зв`язку, датованою 09.12.2020 "за закінченням терміну зберігання" вважаються належно врученими (а.с.69).

З приводу надсилання поштової кореспонденції та повернення її відправнику з відміткою оператора поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання", Верховний Суд неодноразово висловлював свою позицію, що листи, що повернулись з відміткою "за закінченням терміну зберігання" є належно врученими. Зокрема, Верховний Суд, вказану правову позицію висловив у постанові від 31.01.2021 у справі №630/2371/20, у постанові від 29.04.2021 у справі №826/12038/17 та касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в ухвалі від 26.04.2021 у справі №916/335/18, в ухвалі від 22.04.2021 у справі №903/1021/19, в ухвалі від 13.10.2020 у справі №910/5211/18.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п. 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). У свою чергу, згідно п. 42.5 ст. 42 Податкового кодексу України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З врахуванням викладеного, колегія судді зазначає, що податкові повідомлення-рішення №№156/7.4-19/209000 157/7.4-19/209000 від 04.11.2020 вважаються належно врученими 09.12.2020, тому перебіг строку на звернення до суду починається саме з цього дня та закінчився 09.06.2021.

Верховний Суд у постанові від 27.01.2022 у справі №160/11673/20, зокрема зазначив, що процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України та становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернувся у суд першої інстанції з позовною заявою до Івано-Франківської митниці Державної митної служби України 16.11.2023.

Колегія суддів звертає увагу на те, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Обставини, на які покликається апелянт, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду, оскільки не перешкоджали йому звернутися до суду у встановлений строк.

Також слід зазначити, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення. У справі «Golder проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зазначив, що вказане право в силу своєї природи вимагає державного регулювання (яке може змінюватися залежно від місця та часу, з урахуванням потреб і ресурсів як суспільства, так і конкретних осіб). Разом з тим, таке врегулювання не повинно завдавати шкоди змісту цього права та конкурувати з іншими правами, встановленими Конвенцією.

Під такими законними обмеженнями ЄСПЛ розглядає передбачені законом строки давності, заходи забезпечення позову, нормативне регулювання права звернення до суду.

Суд апеляційної інстанції проаналізувавши викладені обставини, приходить до висновку, що ОСОБА_1 звертаючись до суду із позовом 10.12.2020, був обізнаний про порушення своїх прав та інтересів, проте, до суду з даним позовом звернувся лише 16.11.2023, у зв`язку із чим суд першої інстанції вірно вважав заяву про поновлення строку звернення необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в ухвалі Івано-Франківського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без розгляду від 07 березня 2024 року не спростовуються і підстав для її скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду від 07 березня 2024 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 240, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без розгляду від 07 березня 2024 року у справі № 300/7925/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді В. В. Гуляк
Р. Й. Коваль
Повне судове рішення складено 02 липня 2024 року.