Справа № 240/17462/22
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/17462/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович І.Е.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

03 липня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Депутата Житомирської обласної ради Крамаренка Сергія Михайловича на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом Депутата Житомирської обласної ради ОСОБА_1 до Житомирської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, депутат Житомирської обласної ради ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Житомирської обласної ради, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення одинадцятої сесії Житомирської обласної ради від 14 липня 2022 року №418 "Про утворення Погоджувальної ради Житомирської обласної ради VIII скликання".

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументуючи доводи апеляційної скарги, апелянт відзначає про ігнорування норм чинного законодавства при прийнятті рішення №418 одинадцятої сесії Житомирської обласної ради VIII скликання від 14 липня 2022 року "Про утворення Погоджувальної ради Житомирської обласної ради VIII скликання", без дотримання положень Регламенту Житомирської обласної ради щодо підготовки і розгляду радою процедурних питань на сесії, порядку внесення на сесію ради проекту рішення, його обговорення та ухвалення на сесії.

Разом з апеляційною скаргою позивачем подано заяву про виклик свідка в судове засідання, яке задоволенню не підлягає, як таке, що є необгрунтованим. До того ж, питання виклику свідка в судове засідання суду першої інстанції позивачем не ставилось.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив проти доводів апелянта, відзначивши, що Житомирська обласна рада діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також реалізувала свої дискреційні повноваження в частині діяльності та складу постійних комісій обласної ради.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступні обставини.

14 липня 2022 року на одинадцятій сесії Житомирської обласної ради VIII скликання було прийнято рішення №418 "Про утворення Погоджувальної ради житомирської обласної ради VIII скликання". Вказаним рішенням Житомирська обласна рада вирішила:

1) утворити Погоджувальну раду Житомирської обласної ради VIII скликання;

2) затвердити Положення про Погоджувальну раду Житомирської обласної ради VIII скликання;

3) визнати такими, що втратили чинність, наступні рішення Житомирської обласної ради:

- від 27.11.2020 №12 "Про утворення президії обласної ради VIII скликання";

- від 24.12.2020 №57 "Про внесення змін у рішення обласної ради від 27.11.2020 №12";

- від 27.05.2021 №161 "Про Положення про президію обласної ради VIII скликання";

- від 27.05.2021 №162 "Про внесення змін у рішення Житомирської обласної ради від 27.11.2020 №12 "Про утворення президії обласної ради VIII скликання" зі змінами";

- від 04.11.2021 №285 "Про внесення змін у рішення Житомирської обласної ради від 27.11.2020 №12 "Про утворення президії обласної ради VIII скликання" зі змінами";

- від 16.12.2021 №368 "Про внесення змін у рішення Житомирської обласної ради від 27.11.2020 №12 "Про утворення президії обласної ради VIII скликання" зі змінами";

- від 16.06.2022 №398 "Про внесення змін у рішення Житомирської обласної ради від 27.11.2020 №12 "Про утворення президії обласної ради VIII скликання" зі змінами".

Позивач, вважаючи, що вказане рішення прийняте з грубим ігноруванням норм чинного законодавства, без дотримання положень Регламенту Житомирської обласної ради щодо підготовки і розгляду радою процедурних питань на сесії, порядку внесення на сесію ради проекту рішення, його обговорення та ухвалення на сесії, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з безпідставності вимог позивача та відсутності підстав для їх задоволення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, позивач, оскаржуючи рішення Житомирської обласної ради від 14.07.2022 №418 "Про утворення Погоджувальної ради Житомирської обласної ради VIII скликання", звертає увагу на відсутність у відповідача права на створення такого дорадчого органу як Погоджувальна рада та порушення обласною радою статей 15 та 17 Регламенту щодо строку внесення до порядку денного сесії ради проекту цього рішення, строку його оприлюднення та підготовки.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР від 21.05.1997 (далі - Закон №280/97-ВР).

Відповідно до норм ст.10 Закону №280/97-ВР обласні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Порядок формування та організація діяльності рад визначаються Конституцією України, цим та іншими законами, а також статутами територіальних громад.

Чисельність працівників органів місцевого самоврядування встановлюється відповідною радою у межах загальної чисельності, визначеної типовими штатами, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 46 Закону №280/97-ВР, сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Приписами пункту 20 частини 1 статті 43 Закону №280/97-ВР визначено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання вирішення в установленому законом порядку питань щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України "Про культуру".

Постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально - економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально - культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

Згідно з частинами 1, 2 статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Положеннями статті 3 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11 липня 2002 року за №93-IV (далі - Закон №93-IV) передбачено, що депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування. Депутат місцевої ради відповідно до цього Закону наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів.

Відповідно до п.п. 3-6,10,15 ст.19 Закон №93-IV депутат місцевої ради має право: пропонувати питання для розгляду їх радою та її органами; вносити пропозиції і зауваження до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті; вносити на розгляд ради та її органів пропозиції з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю; вносити на розгляд ради та її органів проекти рішень з питань, що належать до їх відання, поправки до них; вносити пропозиції про заслуховування на пленарному засіданні ради звіту чи інформації будь-якого органу або посадової особи, підзвітних чи підконтрольних раді, а також з питань, що віднесені до компетенції ради, інших органів і посадових осіб, які діють на її території та об`єднуватися з іншими депутатами місцевої ради в депутатські групи, фракції, які діють відповідно до регламенту ради.

Регламент обласної ради є нормативним актом, який передбачає порядок підготовки, скликання і проведення сесій ради, підготовки і розгляду нею питань, прийняття рішень ради, формування органів ради, визначає порядок здійснення контрольних функцій, інших видів діяльності ради відповідно до її повноважень, встановлених Конституцією України та законами України (ч.1ст.2 Регламенту).

Регламент Житомирської обласної ради (далі Регламент) визначає порядок діяльності обласної ради, її органів та посадових осіб щодо виконання повноважень, встановлених Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад», «Про службу в органах місцевого самоврядування», іншими законодавчими актами.

У разі наявності розбіжностей норм Регламенту з нормами чинного законодавства України, діють норми законодавства України незалежно від внесених змін у Регламент (ч.3 ст.2 Регламенту).

Надаючи правову оцінку доводам апелянта про те, що законодавство не передбачає створення в обласній раді такого дорадчого органу, як погоджувальна рада, судова колегія зазначає наступне.

Згідно з частинами 1, 2 статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до правових норм статті 47 Закону №280/97-ВР органами ради є постійні комісії, які обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету. Постійні комісії обираються радою на строк її повноважень у складі голови і членів комісії. Всі інші питання структури комісії вирішуються відповідною комісією. Постійні комісії є підзвітними раді та відповідальними перед нею. Перелік, функціональна спрямованість і порядок організації роботи постійних комісій визначаються регламентом відповідної ради та Положенням про постійні комісії, що затверджується радою з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" щодо реалізації повноважень ради у здійсненні державної регуляторної політики постійними комісіями відповідної ради.

Разом з тим, частиною 6 статті 10 Закону №280/97-ВР сільським, селищним, міським, районним та обласним радам також надано право для реалізації своїх повноважень утворювати консультативно-дорадчі органи.

Згідно з статтею 57 Закону №280/97-ВР районна, обласна рада може утворити президію (колегію) ради. Президія (колегія) ради є дорадчим органом ради, який попередньо готує узгоджені пропозиції і рекомендації з питань, що передбачається внести на розгляд ради. Президія (колегія) ради може приймати рішення, які мають дорадчий характер. До складу президії (колегії) ради входять голова ради, відповідно заступник голови районної, районної у місті ради чи перший заступник, заступник голови обласної ради, голови постійних комісій ради, уповноважені представники депутатських груп і фракцій. Президія (колегія) ради діє на основі Положення про неї, що затверджується радою. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 43 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР питання утворення президії (колегії) ради та затвердження положення про неї вирішується виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради.

Відтак, наведений зміст свідчить про те, створення такого дорадчого органу, як президія (колегія) ради, є правом, а не обов`язком обласної ради, оскільки в цій статті вказано, що обласна рада може, а не зобов`язана, утворити президію (колегію) ради.

В той же час, частина 6 статті 10 Закону №280/97-ВР наділяє обласну раду правом утворювати консультативно-дорадчі органи для реалізації своїх повноважень. При цьому, суд звертає увагу, що застосоване законодавцем в конструкції цієї правової норми формулювання "консультативно-дорадчі органи" вжите в множині, що свідчить про те, що законодавець наділив обласну раду правом утворювати не один дорадчий орган. Крім того, з огляду на статтю 57 Закону №280/97-ВР, відповідно до якої утворення такого дорадчого органу, як президія (колегія) ради, є правом, а не обов`язком обласної ради, а також беручи до уваги відсутність в Законі №280/97-ВР вичерпного переліку консультативно-дорадчих органів, які можуть утворюватися обласною радою, суд приходить до висновку, що консультативно-дорадчий орган може бути утворений не тільки у формі президії (колегії) ради.

Як було достеменно встановлено судом першої інстанції, прийняттю оскаржуваного в даній справі рішення Житомирської обласної ради від 14.07.2022 року №418 "Про утворення Погоджувальної ради житомирської обласної ради VIII скликання", яким було утворено Погоджувальну раду Житомирської обласної ради VIII скликання та скасовано рішення Житомирської обласної ради, якими регулювалась діяльність президії Житомирської обласної ради VIII скликання, відповідачем було прийнято рішення від 14.07.2022 №419, яким внесено зміни до Регламенту Житомирської обласної ради VIIІ та викладено Розділ XVIII "Президія обласної ради" в наступній редакції: Розділ XVIII "Погоджувальна рада".

Так, статтею 139 вказаного розділу Регламенту визначено, що Погоджувальна рада Житомирської обласної ради VІІІ скликання (далі - Погоджувальна рада) є дорадчим органом, що утворюється для розгляду та узгодження питань щодо проєктів рішень Житомирської обласної ради, що вносяться на її розгляд, інших питань, які стосуються організації роботи обласної ради та її виконавчого апарату.

Відповідно до ст. 140 Регламенту Погоджувальна рада утворюється обласною радою і в своїй діяльності підзвітна їй. У склад Погоджувальної ради входять голова обласної ради, перший заступник голови обласної ради, заступник голови обласної ради, голови постійних комісій, голови депутатських фракцій обласної ради. За умови, якщо голова фракції є головою постійної комісії обласної ради, у склад Погоджувальної ради входить заступник голови відповідної фракції обласної ради.

При цьому, рішення одинадцятої сесії Житомирської обласної ради VIII скликання від 14 липня 2022 року №419 "Про внесення змін у рішення Житомирської обласної ради від 24.12.2020 № 13 «Про Регламент обласної ради VIIІ скликання» зі змінами", є чинним, доказів його оскарження матеріали справи не містять.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, що після внесення вказаних змін, право Житомирської обласної ради створювати такий дорадчий орган, як Погоджувальна рада, було прямо визначено в її Регламенті.

Відтак, доводи апелянта про те, що законодавство не передбачає створення в обласній раді такого дорадчого органу, як погоджувальна рада, судовою колегією відхиляються.

Щодо доводів апелянта про недотримання відповідачем положень Регламенту Житомирської обласної ради VIII скликання щодо підготовки і розгляду радою процедурних питань на сесії, строків і порядку внесення на сесію ради проекту рішення, його обговорення та ухвалення на сесії, судова колегія зазначає наступне.

За положеннями ст.15 Регламенту, пропозиції до проекту порядку денного сесії вносяться головою обласної ради, постійними комісіями, депутатськими фракціями, депутатами обласної ради, головою обласної державної адміністрації не пізніш як за десять робочих днів до відкриття сесії (абзац перший статті 15 викладено в новій редакції, згідно з рішенням обласної ради від 16.12.2021 №366).

Відповідно до статті 20 Регламенту Житомирської обласної ради пропозиції до порядку денного, внесені пізніше зазначеного терміну або під час сесії, вносяться на розгляд обласної ради після обговорення та підготовки висновку про доцільність їх включення у порядок денний сесії відповідною постійною комісією.

Разом з тим, абзацом 1 статті 17 Регламенту передбачено, що пропозиції щодо внесення питання у порядок денний сесії обласної ради подаються із завізованим проектом рішення та всіма додатками до цього рішення, до якого надається пояснювальна записка, яка містить юридичне обґрунтування прийняття даного рішення, необхідні прогнози соціально-економічних та інших наслідків його реалізації, інформаційно-довідковий матеріал (таблиці, графіки тощо).

Аналізуючи викладене, слід відмітити, що викладені норми Регламенту не передбачають в обов`язковому порядку надання пропозицій та інших зазначених документів до проекту рішення, а лише встановлюють таку можливість для зручності розгляду питання, при цьому, пропозиції до порядку денного, що внесені пізніше зазначеного терміну або під час сесії, вносяться на розгляд обласної ради після обговорення та підготовки висновку про доцільність їх включення у порядок денний сесії відповідною постійною комісією.

Разом з тим, позивач посилався на необхідність оприлюднення проектів рішень Житомирської обласної ради за 10 днів до дати їх розгляду відповідно до частини 4 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», що спростовується ч.10 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року №389-VIII (далі - Закон №389-VIII), якою передбачено, що у період дії воєнного стану на акти органів місцевого самоврядування, військово-цивільних адміністрацій та військових адміністрацій, а також їх посадових осіб не поширюються вимоги пункту 3 частини першої (у частині оприлюднення проектів актів), частини четвертої статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації", Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" та Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання".

Крім того, на день прийняття оскаржуваного рішення (14.07.2022), вимога щодо обов`язкового оприлюднення проектів рішень Житомирської обласної ради за 10 днів до дати їх розгляду не застосовувалась, оскільки Житомирською обласною радою встановлено окрему процедуру для проектів рішень, що вносяться поза десятиденним терміном, встановленим ст.ст.15,17 Регламенту.

Надаючи оцінку доводам апелянта про недотримання обласною радою вимог статті 17 Регламенту, колегія суддів виходить з наступного.

Як вже було відзначено вище, статтею 17 Регламенту встановлено, що пропозиції щодо внесення питання у порядок денний сесії обласної ради подаються із завізованим проєктом рішення, до якого може надаватися пояснювальна записка, яка містить юридичне обґрунтування прийняття даного рішення, необхідні прогнози соціально-економічних та інших наслідків його реалізації, інформаційно-довідковий матеріал (таблиці, графіки тощо). Проєкт рішення подається в письмовій формі та на електронних носіях.

Тобто, наразі, як вірно зауважено судом першої інстанції, положення вказаної статті не передбачають в обов`язковому порядку надання пропозицій та інших зазначених документів до проекту рішення, а лише встановлюють таку можливість для зручності розгляду питання, при цьому, пропозиції до порядку денного, що внесені пізніше зазначеного терміну або під час сесії, вносяться на розгляд обласної ради після обговорення та підготовки висновку про доцільність їх включення у порядок денний сесії відповідною постійною комісією.

При внесенні пропозицій у порядок денний сесії головою облдержадміністрації разом з проєктом рішення подаються всі додатки в кількості 64 примірників.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції про відсутність підстав для врахування тверджень позивача, апелянта у справі, щодо недотримання обласною радою положень Регламенту (ч.2 ст.17) в частині внесення пропозицій у порядок денний сесії проекту рішення з додатками в кількості 64 примірників, так як проект оскаржуваного рішення не вносився головою Житомирської обласної державної (військової) адміністрації, а тому вимога подання 64 примірників рішення, в даному випадку не повинна бути застосована.

Також, позивач аргументуючи свою позицію, зазначав про відсутність порівняльної таблиці, посилаючись на абзац 20 статті 17 Регламенту, що діяв на момент прийняття рішення №417. Водночас, дана норма Регламенту передбачає, що у разі надання проекту рішення, що містить зміни у діюче рішення, в обов`язковому порядку надається порівняльна таблиця. В порівняльній таблиці зазначається назва та дата рішення, до якого вносяться зміни. У правій колонці порівняльної таблиці вказується діюча редакція рішення (стаття, підпункт тощо), а в лівій колонці викладається редакція рішення, що пропонується

Однак, як вірно зазначено судом першої інстанції, оскаржуване рішення №418 не містить змін до жодного з рішень Житомирської обласної ради, оскільки ним було утворено Погоджувальну раду та визнано такими, що втратили чинність ряд рішень Житомирської обласної ради, які регулювали діяльність створення президії ради, а тому вимоги статті 17 Регламенту щодо необхідності обов`язкового надання порівняльної таблиці на спірні правовідносини не поширюються.

З приводу неврахування зауважень, поданих заступником керуючого справами, начальника управління юридичної та кадрової роботи виконавчого апарату та його зауважень, слід відмітити, що як свідчать матеріали справи, такі стосуються проекту рішення Житомирської обласної ради «Про внесення змін у рішення Житомирської обласної ради від 24.12.2020 №13 «Про регламент обласної ради VIII скликання», а отже, не мають відношення до оскаржуваного рішення №418.

Також, судова колегія відхиляє доводи апелянта про те, що оскаржуваним рішенням від 14.07.2022 №418 "Про утворення Погоджувальної ради Житомирської обласної ради VIII скликання" порушено його права як депутата обласної ради та голови комісії з питань комунальної власності та майнових відносин, оскільки рішенням від 14 липня 2022 року №418 не вирішувалось питання ліквідації постійної комісії Житомирської обласної ради з питань комунальної власності та майнових відносин.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, які викладені в оскаржуваному рішенні суду.

В даному випадку, саме по собі порушення процедури може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що таке порушення вплинуло або могло вплинути на правильність оскаржуваного рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Тобто, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі №804/639/18.

Слід також зазначити, що Верховним Судом напрацьовано підходи до оцінки порушення встановленої законодавством процедури ухвалення рішення як підстави для скасування цього рішення (наприклад, постанови від 10 липня 2019 року у справі №804/639/18, від 29 листопада 2019 року у справі №359/7194/16-а, від 11 лютого 2020 року у справі №210/3268/15-а ).

У цих постановах Верховний Суд указував на те, що межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення та неістотне, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення за умови дотримання передбаченої законом процедури.

В даній справі колегія суддів також враховує, що процедурні порушення в залежності від їх характеру можуть мати наслідком оспорюваність результатів голосування, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його результати.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що існування будь-яких імовірних процедурних порушень, про які зазначає у своєму позові депутат Житомирської обласної ради ОСОБА_1 , не може бути підставою для скасування рішення №418 від 14.07.2022, оскільки при його прийнятті Житомирська обласна рада діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також реалізувала свої дискреційні повноваження в частині затвердження структури та чисельності виконавчого апарату обласної ради.

В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Депутата Житомирської обласної ради ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Матохнюк Д.Б. Гонтарук В. М.