Справа № 320/11467/23
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 року Київ Справа №320/11467/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Втормаг" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду, з урахуванням поданої заяви 26.04.2023, звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Втормаг" із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, Державної податкової служби України, у якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 8183559/39458830 від 31.01.2023;

- визнати протиправними та скасувати Рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 15655/39458830/2 від 16.02.2023;

- зобов`язати зареєструвати подану на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю "Втормаг" податкову накладну №178 від 28.12.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ "Втормаг" було подано до контролюючого органу податкову накладну №178 від 28.12.2022 для її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак рішенням № 8183559/39458830 від 31.01.2023 було відмовлено у реєстрації податкової накладної, не зважаючи на її відповідність всім вимогам та критеріям, що встановлені Податковим кодексом України та відповідними підзаконними нормативно-правовими актами.

Крім того, позивач зазначив, що після зупинення реєстрації податкової накладної ним було подано до контролюючого органу усі необхідні для реєстрації первинні документи, які не мають жодних дефектів та підтверджують факт здійснення господарської операції, а тому спірні рішення було прийнято протиправно та має бути скасовано.

Вказані обставини стали підставою для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

18.04.2023 ухвалою суду дана позовна заява була відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 169 КАС України залишена без руху у зв`язку із невідповідністю останньої ст. 160, ч. 4 ст. 161 КАС України та визначено позивачу порядок та строк усунення недоліків позовної заяви.

26.04.2023 позивачем надано заяву на виконання вимог ухвали суду, позовну заяву із викладенням позовних вимог, докази в обґрунтування заявленого позову, відповідно, суд вважає, що позивачем недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 5 травня 2023 року суд прийняв справу до провадження, ухвалив здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 замінено відповідача у даній справі Головне управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код 43141377) на правонаступника - Головне управління ДПС у Київській області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (ідентифікаційний код 44096797; місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5-а).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 відмовлено у задоволенні клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідачі позов не визнали, подавши до суду спільний відзив на позовну заяву та додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву, в яких представник відповідачів просить суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що за результатом розгляду наданих позивачем пояснень та документів про підтвердження реальності здійснення операцій Комісією ГУ ДПС України у Київській області були прийнято рішення № 15655/39458830/2 від 16.02.2023 про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних з вказаною конкретною причиною відмови у реєстрації, а саме: ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів робіт/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки.

Позивачем надано суду відповідь на відзив та пояснення на Додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву, в яких він зазначив, що відзив відповідачів та додаткові пояснення на позов є необґрунтованим, а тому не може братися судом до уваги, просив позов задовольнити в повному обсязі, підтвердив обставини, викладені в позові.

Розглянувши позовну заяву, відзив на позов, Додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву, відповідь на відзив, пояснення, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВТОРМАГ" () (надалі - Позивач або ТОВ "ВТОРМАГ") зареєстроване як юридична особа 27.10.2014 та є платником податків в розумінні статті 15 Податкового кодексу України № 2755-V1 від 02.12.2010 (далі іменується - ПК України).

Підприємство знаходиться на обліку в Броварській державній податковій інспекції Головного управління ДПС у Київській області та має статус платника податку на додану вартість, що підтверджується витягом з реєстру платників податку на додану вартість № 004 від 12.01.2018.

Основним видом діяльності позивача є оброблення та видалення небезпечних відходів, що підтверджується витягом з ЄДР. Додатковими видами діяльності ТОВ "ВТОРМАГ" також, зокрема є: збирання небезпечних відходів та інша діяльність щодо поводження з небезпечними відходами.

Позивач має у штаті найманих працівників відповідної кваліфікації для виконання даного виду робіт, (штатний розпис підприємства додається). Так. на разі на підприємстві працюють 7 осіб: директор, заступник директора з економічних питань, заступник директора з правових питань, еколог, начальник виробничого відділу, апаратник, що підтверджується повідомленнями про прийняття на роботу.

ТОВ "ВТОРМАГ" має відкритий поточний рахунок у АТ "Райффайзен Банк", про що свідчить довідка відповідної банківської установи вих. № Д1-В58/62-106 від 10.08.2022р .

Пунктом "н" частини 1 статті 17 Закону України "Про відходи" визначено, що суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані мати ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами і/або дозвіл на транскордонне перевезення небезпечних відходів.

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 298 від 10.08.2018, ТОВ "ВТОРМАГ" було видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами (збирання, зберігання, оброблення, утилізація, знешкодження) та наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України №248 від 14.04.2020 діяльність у сфері поводження з небезпечними відходами ТОВ "ВТОРМАГ" було розширено.

Також ТОВ "ВТОРМАГ", 02.07.2020, відповідно до рішення № 209, отримано ліцензію Державної служби України з безпеки на транспорті (УКРТРАНСБЕЗПЕКА) на внутрішні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями.

Позивач має в наявності матеріально-технічну базу, необхідної для провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, виробничі площі (приміщення), документи дозвільного характеру та ін., відповідно має всі можливості здійснювати діяльність з поводження з небезпечними відходами.

Пунктом 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 липня 2016 р. № 446 "Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами" визначено, що Суб`єкти господарювання для здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами повинні мати матеріально-технічну базу (разом з документами, що дають можливість її ідентифікувати), власні або орендовані виробничі площі, приміщення, у тому числі схему розташування спеціально відведених, відповідно обладнаних місць (майданчики, складські приміщення) та споруд, обладнання, устаткування для оброблення, знешкодження, захоронення, утилізації небезпечних відходів, а також окреме приміщення для розміщення персоналу, що обслуговує зазначені об`єкти. Матеріально-технічна база на праві власності або відповідно до договору оренди використовується лише одним суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з поводження з небезпечними відходами.

З метою задоволення потреб у матеріально-технічній базі, виробничих площах (майданчики, складські приміщення) та споруд, обладнання, устаткування для оброблення, знешкодження, утилізації небезпечних відходів, а також окремих приміщеннях для розміщення персоналу, що обслуговує зазначені об`єкти. ТОВ "ВТОРМАГ" було укладено такі договори, як Договір найму (оренди) №01-08/20 з фізичною особою ОСОБА_1 від 01.08.2020 та Договір оренди № 3/17.12.09 з Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕПАУЕР" від 09.12.2017.

Відповідно до Договору найму (оренди) №01-08/20 укладеного з фізичною особою ОСОБА_1 від 01.08.2020, ТОВ "ВТОРМАГ" було отримано в оренду нежитлову будівлю - складські промислові приміщення, розташовані за адресою: Київська обл., Броварський район, с. Семиполки, вул. Київське шосе, буд. 2, літ. 3/1 (інв. № 160), загальною площею 417,3 кв.м. нежитлову будівлю - складські промислові приміщення, розташовані за адресою: Київська обл., Броварський район, с. Семиполки, вул. Київське шосе, буд. 2, літ. 3/2 (інв. № 159), загальною площею 421,0 кв.м та промисловий майданчик з асфальтованим покриттям площею 3 000 кв.м для обслуговування орендованих нежитлових приміщень та здійснення виробничої діяльності.

Відповідно до Договору оренди № 3/17.12.09, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕПАУЕР" від 09.12.2017, позивач використовує теплогенератор модульний транспортабельний ТМ-Т-3000 "OVK-KZOT"-K-3000+0 (утилізатори термічні) ТУ У 25.2-1:2014, установка для оброблення, утилізації та знешкодження небезпечних відходів (заводський №3000-526-02), що складається безпосередньо з утилізатора 1шт., камери допалювання, охолоджувача з камерою фільтрації заводський номер 3675, один циклон-утилізатор (на базі системи очистки димових газів котлів циклона ЦН-15) МЦ-У400-1500, МЦ-У 1500-00.00.000 ПС заводські номера 1500- 3676-02 та 1500-3677-02, димососу, одного скрубера "НЖ" заводські номера 3673-02 та 3674-02, димової труби, компресора повітряного "Forte" VFL-50, а також інше майно згідно акту приймання передачі (копія додається).

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2016 р. № 446 "Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами" (далі - Постанова КМУ від 13.07.2016 № 446) визначено, що:

Пункт 14 - Місця зберігання (майданчики та складські приміщення), виробничі приміщення мають забезпечувати запобігання забрудненню відходами навколишнього природного середовища.

Пункт 16 - Розміщувати небезпечні відходи дозволено лише у спеціально обладнаному місці чи об`єкті. Проводити інші види діяльності, не пов`язані з небезпечними відходами на території, відведеній для їх розміщення, заборонено (абзац 1). Промислові майданчики для тимчасового зберігання відходів повинні бути покриті неруйнівним та непроникним для небезпечних відходів матеріалом з автономним зливовідводом. При цьому попадання поверхневого стоку з майданчиків у загальний зливовідвід не допускається. Необхідно передбачити ефективний захист відходів від дії атмосферних опадів та вітру (абзац 2). Збирання та сортування відходів здійснюється за видами та класами небезпеки для подальшого визначення найбільш оптимальних напрямків поводження з ними. Змішування відходів, якщо це не передбачено технологічним регламентом, не допускається (абзац 5). Для збирання і тимчасового зберігання відходів на підприємстві повинні бути відведені і обладнані спеціальні майданчики, встановлена помаркована тара, відсіки, бункери тощо з чітким позначенням виду відходів та їх класу небезпеки. Конструкція та розміри тари повинні забезпечувати легку заповнюваність та відвантаження відходів і унеможливлювати їх змішування, а також забруднення і псування відходів (абзац 9). Відходи І-ІІ класів небезпеки дозволяється зберігати на промислових майданчиках (в межах території суб`єкта господарювання) у відокремлених приміщеннях (абзац 10).

Пунктом "и" частини 1 статті 17 Закону України "Про відходи" визначено, що суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані здійснювати контроль за станом місць чи об`єктів розміщення власних відходів.

Між ТОВ "ВТОРМАГ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮНІСТІЛ" 17.05.2022 було укладено Договір № 17/05/2023 про надання послуг з поводження з відходами, відповідно до якого ТОВ "ВТОРМАГ" взяло на себе зобов`язання здійснити комплекс заходів у сфері поводження з небезпечними відходами, послуги по збиранню відходів, послуги з організації перевезення відходів, оброблення відходів, зберігання відходів, знешкодження відходів, утилізації відходів.

На виконання умов, зазначеного договору ТОВ "ВТОРМАГ" було виписано на адресу ТОВ "ЮНІСТІЛ" рахунок на оплату № 1219 від 29.11.2022 на загальну суму 129180,00 грн.

На підставі вказаного рахунку, ТОВ "ЮНІСТІЛ" перерахувало на розрахунковий рахунок ТОВ "ВТОРМАГ" передплату 14.12.2022 в сумі 64590,00 гр, платіжне доручення № 752632 від 14.12.2022 міститься в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 187.1. статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів / послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше, де зокрема визначено - дата зарахування коштів від покупця / замовника на банківський рахунок платника податку, як оплата товарів / послуг, що підлягають постачанню.

Відтак, після зарахування на рахунок ТОВ "ВТОРМАГ" коштів ТОВ "ЮНІСТІЛ" в рамках договору № 17/05/2023 про надання послуг від 17.05.2022, у ТОВ "ВТОРМАГ" виник обов`язок оформити податкову накладну та подати її на реєстрацію.

ТОВ "ВТОРМАГ" після зарахування коштів від ТОВ "ЮНІСТІЛ" було сформовано податкову накладну від 14.12.2022 № 49 на загальну суму 64590,00 грн, у тому числі ПДВ - 10765,00 грн та подано на реєстрацію в ЄРПН, відповідно до квитанції, яка надсилається Автоматизованою системою "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України у відповідь на реєстрацію податкової накладної №49 від 14.12.2022, податкова накладна була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Після отримання передплати, позивач приступив до надання послуг з поводження з небезпечними відходами ТОВ "ЮНІСТІЛ". Перевезення відходів, відповідно до умов Договору № 17/05/2023 про надання послуг від 17.05.2022, отриманих від ТОВ "ЮНІСТІЛ", здійснювалося власним транспортом, вказане підтверджується товарно - транспортними накладними № 2545 від 28.12.2022, № 2546 від 28.12.2022, № 2547 від 28.12.2022. № 2548 від 28.12.2022, № 2549 від 28.12.2022 та № 2550 від 28.12.2022.

Після отримання відходів від ТОВ "ЮНІСТІЛ" та перевезення їх до виробничого майданчику ТОВ "ВТОРМАГ", вказані відходи було оброблено та утилізовано за допомогою матеріально-технічного бази, яка використовується позивачем.

По факту надання послуг згідно договору було сформовано та підписано акг надання послуг №1219 від 28.12.2022 на суму 64590,00. Вказаним актом, замовник - ТОВ "ЮНІСТІЛ" підтвердив факт надання (виконання) ТОВ "ВТОРМАГ" робіт (послуг) та те, що претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

Відтак, після надання послуг та підписання акту виконаних робіт в рамках договору № 17/05/2023 про надання послуг від 17.05.2022, у ТОВ "ВТОРМАГ" виник обов`язок оформити податкову накладну та подати її на реєстрацію.

TOB "ВТОРМАГ" було сформовано: податкову накладну від 28.12.2022 № 178 на загальну суму 64590,00 грн, у тому числі ПДВ - 10765,00 грн та подано на реєстрацію в ЄРПН, реєстрацію якої було зупинено відповідно до квитанції, яка надсилається Автоматизованою системою "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України у відповідь на реєстрацію податкової накладної №178 від 28.12.2022, документи було прийнято, проте реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена з підстав відповідності вимогам п. 1 "Критеріїв ризиковості здійснення операції".

Керуючись п.п.201.16.2. п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України ТОВ "ВТОРМАГ" контролюючому органу було направлено повідомлення (пояснення) від 26.01.2023р. щодо подачі "Пояснення та копії документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі щодо податкової накладної № 178 від 28.12.2022".

До вказаного Пояснення, були надані наступні первинні документи щодо надання послуг ТОВ "ЮНІСТІЛ" (): Договір № 17/05/2023 про надання послуг між ТОВ "ВТОРМАГ" та ТОВ "ЮНІСТІЛ" від 17.05.2022 року, Рахунок на оплату № 1219 від 29.11.2022 на загальну суму 129180,00 грн., Платіжне доручення (передплата) №752632 від 14.12.2022 на суму 64590,00 грн, товарно-транспортні накладні № 2545 від 28.12.2022, № 2546 від 28.12.2022, № 2547 від 28.12.2022, № 2548 від 28.12.2022, № 2549 від 28.12.2022 та № 2550 від 28.12.2022, акт надання послуг №1219 від 28.12.2022 на суму 64590,00 грн.

Однак, рішенням Комісії від 31.01.2023р. № 8183559/39458830 було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 178 від 28.12.2022 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, з причин - ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, 09 лютого 2023 року позивач звернувся до відповідача зі Скаргою на рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 31.01.2023 р. №8183559/39458830. Вказаною скаргою ТОВ "ВТОРМАГ" вимагав cкасувати Рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 31.01.2023 р. №8183559/39458830 про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.12.2022 № 178 в Єдиному реєстрі податкових накладних та зареєструвати податкову накладну № 178 від 28.12.2022 р. в ЄРПН.

До вказаної Скарги, в обґрунтування своїх вимог позивачем були надані наступні документи щодо надання послуг ТОВ "ЮНІСТІЛ" () та документи, що підтверджують використання придбаних матеріалів, а саме: Витяг з ЄДР, щодо ТОВ "ВТОРМАГ"; Наказ Міністерства екології та природних ресурсів України № 298 від 10.08.2018 про видачу ліцензії ТОВ "ВТОРМАГ"; Наказ Міністерства енергетики та захисту довкілля України № 248 від 14.04.2020 "Про розширення провадження господарської діяльності ТОВ "ВТОРМАГ"; Довідка АТ "Райффайзен Банк" №Д1-В58/62- 106 від 10.08.2022; Штатний розпис ТОВ "ВТОРМАГ"; Посвідчення та витяги з протоколів засідання комісій, які підтверджують проходження працівниками підприємства курсів з охорони праці; Договір найму (оренди) №01-08/20 від 01.08.2020 між ТОВ "ВТОРМАГ" та фізичною особою ОСОБА_1 ; Наказ ТОВ "ВТОРМАГ" № 17/01/22-2 від 17.01.2022 "Про проведення ремонтних робіт складських приміщень та під`їзних шляхів"; Акт списання товарів №7 від 29.12.2022; Акт списання товарів №8 від 29.12.2022; Наказ ТОВ "ВТОРМАГ" № 17/01/22-3 від 17.01.2022 "Про зведення некапітального накриття"; Накладна-вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 29.11.2022; Оборотно-сальдова відомість по рахунку 1522; Акт списання товарів №1 від 31.05.2022; Акт списання товарів №6 від 30.11.2022; Акт списання товарів №4 від 31.07.2022; Акт списання товарів № 2 від 30.06.2022; Додаткова угода № 1 від 05.01.2022 до Договору найму (оренди) №01-08/20 від 01.08.2020; Договір оренди № 3/17.12.09 від 09.12.2017, укладений з ТОВ "Репауер" (обладнання) та акт приймання передачі обладнання; Додаткова угода № 5 від 03.01.2022 до Договору оренди №3/17.12.09 від 09.12.2017; Наказ TOB "ВТОРМАГ" № 17/01/22-1 від 17.01.2022 "Про проведення ремонтних робіт теплогенератора модульного транспортабельного ТМ-Т-3000"; Акт списання товарів №5 від 30.11.2022; Акт списання товарів №3 від 30.07.2022; Технологічний регламент з утилізації та знешкодження безпечних/небезпечних відходів шляхом інертизації та інкапсуляції з попередніми стадіями - збирання, зберігання, оброблення (ТР 2:2021); Договір № 17/05/2023 про надання послуг між ТОВ "ВТОРМАГ" та ТОВ "ЮНІСТІЛ" від 17.05.2022 року; Рахунок на оплату № 1219 від 29.11.2022 на загальну суму 129180,00 грн.; Платіжне доручення (передплата) №752632 від 14.12.2022 на суму 64590,00 грн.; Товарно-транспортні накладні № 2545 від 28.12.2022, № 2546 від 28.12.2022, № 2547 від 28.12.2022, № 2548 від 28.12.2022, № 2549 від 28.12.2022 та № 2550 від 28.12.2022; Акт надання послуг №1219 від 28.12.2022 на суму 64590,00 грн.; Пояснення та копії документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі щодо податкової накладної № 178 від 28.12.2022.

За результатами поданої позивачем 09.02.2023 cкарги на рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 31.01.2023 р. №8183559/39458830, відповідачем прийнято Рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 15655/39458830/2 від 16.02.2023р.

Не погодившись відповідно з рішенням від 31.01.2023 р. №8183559/39458830 та Рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 15655/39458830/2 від 16.02.2023, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно, позиція позивача ґрунтується на наданні до податкового органу усіх необхідних первинних документів на підтвердження правомірності подання для реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 178 від 28.12.2022, та в свою чергу відповідачі вважають, що товариство було надано не повний пакет первинних документів щодо підтвердження підстав подання податкової накладної № 178 від 28.12.2022 з метою її реєстрації в ЄРПН.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (в редакції, чинній на час виникнення між сторонами спірних відносин).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (тут і далі - ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з абзацами 1-3 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Абзацом 5 пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відповідно до абзаців 9-10 пункту 201.10 статті 201 ПК України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України (абзац 15 пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 8 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Пунктом 14 Порядку № 1246 визначено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.

При цьому пунктом 3 Порядку № 1246 закріплено, що операційний день триває в робочі дні з 8 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо граничні строки реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Згідно з пунктом 15 Порядку № 1246 у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

У разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку (п.17 Порядку № 1246).

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до пунктів 7-8 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/ розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Пунктами 10-11 Порядку № 1165 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Отже, з вищенаведених норм вбачається, що після надсилання платником податку складеної ним податкової накладної (розрахунку коригування) до ДПС України, в автоматизованому режимі (тобто без участі працівників контролюючого органу) проводиться перевірка відповідності цієї податкової накладної (розрахунку коригування) критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Так, пунктом 1 Додатку № 3 до Порядку № 1165 визначено, що до критеріїв ризиковості здійснення операцій належить: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Таким чином, аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає пункт 11 Порядку № 1165.

Як зазначено вище, у квитанції контролюючий орган зазначив, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 38.22 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Суд зазначає, що позивачем надані до контролюючого органу всі наявні у нього документи на підтвердження здійснених господарських операцій.

Посилання відповідача у квитанції на відсутність коду УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 38.22 в таблиці платника податку та те, що обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбаного товару/послуги та обсягу його постачання, є необґрунтованими, оскільки відповідно до п.12 Порядку №1165, подання такої таблиці є правом платника податків, а не обов`язком.

Верховний Суд у постановах від 30.07.2019 у справі № 200/14026/18-а та від 23.10.2019 у справі № 826/8693/18, при розгляді аналогічних справ зазначив, що первинним об`єктом судового дослідження у даній справі є обставини, за яких відповідачі вчинили дії щодо зупинення реєстрації податкових накладних та приймали рішення про відмову у їх реєстрації. Підставою для таких дій мають бути: чіткі критерії оцінки ступеня ризиків відповідних господарських операцій; конкретний перелік документів, встановлений податковим законодавством, який підлягав наданню контролюючому органу для дослідження при прийнятті ним оспорюваних рішень.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Також , у квитанції не зазначено, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкової накладної стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку № 1165.

Суд зазначає, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом, зокрема у постанові від 04 грудня 2018 року справі № 821/1173/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 78326524).

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520 (далі - Порядок № 520).

Пунктом 2 Порядку № 520 встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 520 комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Пунктом 7 Порядку № 520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня (пункт 9 Порядку № 520).

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку (пункт 10 Порядку № 520).

Згідно з пунктом 11 Порядку № 520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Відповідно до пункту 12 вказаного Порядку №520 рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

З матеріалів справи вбачається, що у спірному рішенні Комісією ГУ ДПС в якості підстави для відмови в реєстрації податкової накладної № 178 від 28.12.2022 вказано про ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Отже, у спірному рішенні фактично було лише процитоване положення пунктів 5 та 11 Порядку № 520, тобто викладена загальна норма без зазначення конкретних документів, яких, на думку відповідача, не вистачає для здійснення реєстрації податкових накладних, а також без повідомлення причин, за яких надані позивачем документи не були враховані.

Також, під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем направлено відповідачу пояснення та копії усіх можливих первинних документів для підтвердження підстав подання вказаної вище податкової накладної, з метою її реєстрації, якими підтверджується реальність здійснення операцій по податковій накладній № 178 від 28.12.2022 .

Судом встановлено та досліджено первинні документи надані позивачем до матеріалів справи та які були надіслані на адресу відповідної комісії, органу ДПС України, до вказаних документів контролюючі органи зауважень не мали та додаткових пояснень чи тих же зауважень до відзиву, суду не надали.

Суд зауважує, що в якості недостатності наданих платником податку документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування слід розуміти надання таким платником не всіх документів, передбачених пунктом 5 Порядку № 520.

Пунктом 26 Порядку № 1165 передбачено, що комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

Комісія центрального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком.

Згідно з пунктом 29 Порядку №1165 передбачено, що до складу комісій регіонального рівня входять посадові особи головних управлінь ДПС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Комісія контролюючого органу складається з голови, заступника голови, секретаря та не менше семи членів (пункт 30 Порядку № 1165).

Абзацом 5-6 пункту 40 Порядку №1165 визначено, що рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування.

Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.

Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.

Протокол підписується головою комісії контролюючого органу (у разі його відсутності - заступником), заступником голови, секретарем та членами комісії, які брали участь у засіданні (абзаци 8-9 пункту 40 Порядку №1165).

Відповідно до пункту 46 Порядку №1165 у протоколі засідання комісії контролюючого органу зазначається перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.

Пунктом 45 Порядку №1165 визначено, що розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи:

- доповідь секретаря комісії;

- доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби);

- внесення членами комісії пропозицій, їх обговорення;

- оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання;

- голосування;

- оголошення головою комісії результатів голосування;

- оформлення протоколу.

Отже, прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) передбачає проведення комісією контролюючого органу відповідного засідання, на якому членами комісії розглядаються та аналізуються надані платником податків документи та пояснення з метою прийняття обґрунтованого рішення зі спірного питання.

Суд звертає увагу на те, що у спірному рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної не наведені мотиви неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів, а також не зазначено, якої саме інформації у поясненнях окрім тієї, що наведена позивачем, не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Крім того, аналіз змісту оспорюваного рішення дає підстави стверджувати, що Комісія ГУ ДПС, розглядаючи подані позивачем документи, не з`ясовувала специфіку проведених господарських операцій та не визначала перелік документів, який є необхідним для підтвердження наявності підстав для реєстрації поданої позивачем податкової накладної.

Також, слід зазначити, що Комісією не взято до уваги специфіку діяльності ТОВ "ВТОРМАГ ".

Як було вище зазначено, господарська діяльність підприємства направлена на оброблення та утилізацію відходів.

TOB "ВТОРМАГ" детально роз`яснило характер послуг, які надавалися ТОВ "ЮНІСТІЛ" у письмових поясненнях до "Таблиць даних платника податку" де на основі документів про підтвердження реальності здійснення операцій з постачальниками описали деякі аспекти щодо специфіки господарської діяльності Товариство з обмеженою відповідальністю "ВТОРМАГ", що і на сьогоднішній час (та останні три роки) на постійній основі надаються, має незмінний характер з 2020 року, із посиланням також на податкову та іншу звітність товариства.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надані до контролюючого органу всі наявні у нього документи на підтвердження здійснених господарських операцій.

Натомість Комісія ГУ ДПС будь-якими належними доказами не обґрунтувала підстави прийняття оскаржуваного рішення, зокрема те, яких саме первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Також Комісія ГУ ДПС не довела, що надані позивачем документи мали такі недоліки форми або змісту, які виключали можливість реєстрації податкової накладної.

Суд вважає, що ненадання платником окремих необхідних документів пояснюється, передусім, відсутністю чіткої вимоги податкового органу стосовно переліку документів, необхідних для підтвердження конкретної господарської операції.

У зв`язку з цим, сама по собі наявність у законодавстві відповідного переліку усіх можливих документів, які можуть бути використані для підтвердження правомірності складання податкової накладної, і ненадання платником усіх цих документів, не може розглядатись як обставина, що свідчить про вину платника або прямо доводить безпідставність реєстрації податкової накладної.

Суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.

В своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах Беєлер проти Італії [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, Онер`їлдіз проти Туреччини [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII,.com S.r.l. проти Молдови (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і Москаль проти Польщі (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і Тошкуце та інші проти Румунії (ToscutaandOthers v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах Онер`їлдіз проти Туреччини (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та Беєлер проти Італії (Beyeler v. Italy), п. 119).

Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами, згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є:

- право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом;

- виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що дії Комісії Головного управління ДПС по прийняттю спірного рішення, в якому не наведені мотиви його ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977, свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Однак під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, не навели мотивів прийняття спірного рішення та неврахування наданих позивачем Комісії Головного управління ДПС документів, а отже, не довели правомірності його прийняття.

Таким чином, суд дійшов висновку, що враховуючи наявність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарської операції між позивачем та його контрагентом, та приймаючи до уваги те, що такі документи були надані відповідачеві, останній не мав правових підстав для прийняття спірних рішень про відмову в реєстрації податкової накладної.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 8183559/39458830 від 31.01.2023.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від №78 від 28.12.2022, суд зазначає таке.

Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Пленум Вищого адміністративного суду України в пункті 10.3 Постанови від 20.05.2013 № 7 "Про судове рішення в адміністративній" справі зазначив, що суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановленні у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Згідно з пунктами 19, 20 Порядку № 1246 накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Таким чином, у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі Державною податковою службою України вчиняються відповідні дії по реєстрації, при цьому датою реєстрації є день набрання законної сили рішенням суду, якщо у судовому рішенні не зазначена інша дата. Отже, суд може зазначити у судовому рішенні конкретну дату, яку контролюючому органу необхідно відобразити в якості дати реєстрації податкової накладної в Реєстрі.

Суд звертає увагу на те, що спірна накладна була подана до реєстрації 12.01.2023, а тому підлягають реєстрації у день її подання.

Відповідно до п.п. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунку коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (зі змінами та доповненнями) (далі - Порядок №1246).

Згідно з пунктів 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Таким чином, саме зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні в ЄРПН має забезпечити ефективний захист порушеного права позивача у спірних правовідносинах.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Установлено, що Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Згідно з абз. 6 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №1200, Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби. Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Разом із тим, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №682-р установлена можливість забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних після набрання чинності розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №682-р здійснюється Державною податковою службою України.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПС України, а не ГУ ДПС у Київській області, як просить позивач, зареєструвати податкову накладну позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних днем фактичного надіслання до Єдиного реєстру податкових накладних - 12 січня 2023 року.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування Рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 15655/39458830/2 від 16.02.2023, суд зазначає наступне .

В даній справі позивач оскаржує рішення комісії Держаної податкової служби України № 15655/39458830/2 від 16.02.2023 за результатами розгляду скарг позивача щодо рішення ГУ ДПС у Київській області про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

Відповідно, визначене ст. 55 Конституції України гарантоване й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача стосовно оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності було обґрунтованим, і таке порушення прав має бути реальним, стосуватися особистих прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 поняття порушене право, за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття охоронюваний законом інтерес. У цьому ж Рішенні зазначено, що поняття охоронюваний законом інтерес означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування в межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; е) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Згідно п.1 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин.

Згідно з пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п. 56.2 ст. 56 ПК України).

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору (абзаци другий, третій пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України).

Порядок та особливості оскарження рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлені в пункті 56.23 цієї статті.

Так, відповідно до положень підпунктів 56.23.1 та 56.23.2 пункту 56.23 статті 56 ПК України скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику та розглядається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за участі уповноваженої особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається протягом 10 календарних днів з дня отримання такої скарги центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Термін розгляду скарги не може бути продовженим (підпунктів 56.23.3 пункту 56.23 статті 56 ПК).

Відповідно до пункту 1 Порядку розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок №1165), даний Порядок визначає механізм розгляду скарги щодо рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - скарга) та розгляд скарги здійснюється комісією центрального рівня за участю уповноваженої особи Мінфіну.

У розумінні пункту 2 Порядку №1165 вбачається, що:

комісія центрального рівня це комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) ДПС, організаційні та процедурні засади діяльності якої визначені у Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165;

комісія регіонального рівня - комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь ДПС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС, організаційні та процедурні засади діяльності якої визначені в Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165.

Пунктом 12 вказаного Порядку №1165 визначено, що за результатами розгляду скарги комісія центрального рівня у строк, визначений пунктом 56.23 статті 56 Кодексу, приймає одне з таких рішень:

задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;

залишає скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі без змін.

Рішення за результатами розгляду скарги набирає чинності з дня його прийняття (п. 15 Порядку №1165).

Згідно п. 17 Порядку №1165 рішення комісії центрального рівня не підлягає адміністративному оскарженню та може бути оскаржено в судовому порядку у строки, визначені статтею 56 Кодексу.

Суд не заперечує, що відповідно до норм чинного ПК України платнику податків надано право на оскарження рішення контролюючого органу в судовому порядку та зазначає, що відповідачем прийняті оскаржувані рішення відповідно до положень п.56.23 ст.56 Податкового кодексу України, що не спростовано позивачем згідно наданих доказів та останні не містять приписів вчинити обов`язкові дії позивачу та не створює жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення прав та інтересів позивача, а тому не є рішеннями суб`єкта владних повноважень (актами індивідуальної дії) у розумінні положень ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України та, відповідно, не порушує права, свободи та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення комісії Держаної податкової служби України прийняте за результатами розгляду скарги позивача, не є актом реалізації контролюючим органом повноважень у сфері управлінської діяльності та не має самостійного юридичного значення, оскільки не містить обов`язкового для суб`єкта господарювання припису.

Суд зауважує, що вказане рішення ДПС України не породжує у платника будь-якого додаткового обов`язку та не перешкоджають реалізації його права та, як наслідок, не підлягають скасуванню, у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.

Вказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду викладені у постановах від 11.06.2019 у справі № 826/7257/16, 07.02.2020 у справі №826/11086/18, від 03.04.2020 у справі № 826/4114/18 та від 03.09.2020 у справі № 810/5742/15.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Щодо понесених позивачем судових витрат по справі суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

На етапі прийняття рішення судом встановлено сплачений позивачем судовий збір в сумі 8052, 00 грн. згідно з платіжної інструкції №1939 від 25 квітня 2023 року.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача слід присудити понесені ним судові витрати в розмірі 5368,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань призначених для Головного управління ДПС у Київській області, оскільки саме комісією регіонального рівня прийняте оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Реєстрі.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код ВП 44096797; місцезнаходження м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5, корпус А) № 8183559/39458830 від 31.01.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної № 178 від 28.12.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України (, Львівська площа, буд.8, м. Київ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкову накладну № 178 від 28.12.2022 складену Товариством з обмеженою відповідальністю "Втормаг" датою її фактичного подання 12 січня 2023 року.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Втормаг" (, місцезнаходження: Київська область, Броварський район, с. Семиполки, вул. Київське шосе, 2) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код ВП 44096797; місцезнаходження м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5, корпус А) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 5368,00 грн (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І.І.