Справа № 480/405/24
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2024 року Справа № 480/405/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/405/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення середнього заробітку,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), і просить стягнути з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 03 березня 2018 року по 27 грудня 2023 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Наказом від 03.03.2018 позивач був виключений зі списків особового складу військової частини. У зв`язку з проведенням не у повному обсязі нарахувань та виплат грошового забезпечення, позивач звертався до суду з метою захисту своїх законних прав та інтересів. Рішеннями Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі №480/7707/21, а також від 07.12.2022 по справі № 480/4990/22 були задоволені позовні вимоги та зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно, а також індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - січень 2008 року. Вищезазначені рішення суду виконано відповідачем 27.12.2023 та перераховано грошові кошти на рахунок позивача. Разом із тим, позивач зазначає, що враховуючи те, що суми, які були предметом розгляду зазначених справ, не були виплачені позивачу у день звільнення, а тому відповідно до ст.ст. 116, 117 КЗпП України позивач просить стягнути на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.03.2018 до 27.12.2023 включно.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребувано у сторін докази.
Відповідач із позовними вимогами не погодився, у відзиві на позовну заяву зазначив, що на військовослужбовців не поширюються норми трудового законодавства, а проходження військової служби та виплата грошового забезпечення регулюються спеціальним законодавством. Оскільки трудові відносини та військова служба мають різну правову природу, норми КЗпП України в частині виплати компенсації за затримку розрахунку при звільненні не поширюються на військовослужбовців.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2018 №46 (а.с. 8) позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
У зв`язку з проведенням не у повному обсязі нарахувань та виплат грошового забезпечення під час проходження військової служби, позивач звертався до суду.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі №480/7707/21, були задоволені позовні вимоги та, крім іншого, зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 07.12.2022 у справі №480/4990/22 були задоволені позовні вимоги та зобов`язано відповідача, крім іншого, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням проведених виплат.

Вищезазначені рішення суду остаточно виконано відповідачем 27.12.2023 та перераховано грошові кошти на рахунок позивача (а.с.15).

Дані обставини не є спірними, сторонами не заперечуються.

Позивач зазначає, що у відповідності до ст.ст. 116,117 КЗПП України, має право на нарахування та виплату середнього заробітку за період з 03.03.2018 по 27.12.2023, а саме за час затримки розрахунку при звільненні, що підтверджено судовим рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі №480/7707/21, а також від 07.12.2022 у справі №480/4990/22, протиправною, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні встановлено статтею 117 КЗпП України, згідно з приписами якої в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спор.

У рішенні Сумського окружного адміністративного суду від 28.01.2022 по справі №480/11269/21 зазначено, що питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні військовослужбовців (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, які не є складовими грошового забезпечення) не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення. У той же час такі питання врегульовані Кодексом законів про працю України. Строки проведення розрахунку при звільненні та відповідальність за недотримання таких строків визначені статтями 116 та 117 Кодексу законів про працю України. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відтак, враховуючи те, що спеціальним законодавством, яке регулює грошове забезпечення військовослужбовців, не встановлено дату проведення остаточного розрахунку зі звільненими працівниками та відповідальність роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, суд у межах справи №480/11269/21 застосував норми статті 116 та 117 КЗпП України як таких, що є загальними та поширюються на правовідносини, які виникають під час звільнення з військової служби.

Судом встановлено згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, що позивач не тільки в межах справи №480/7707/21, а також № 480/4990/22 після звільненні з військової служби звертався до суду з вимогами нарахування та виплати відповідних сум грошового забезпечення.

Так, позивач звертався до Сумського окружного адміністративного суду та рішенням від 05.08.2021, яке набрало законної сили 07.09.2021, по справі №480/4083/21, крім іншого, було зобов`язано військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, за період 12.02.2015 по 03.03.2018, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 03.03.2018. (https://https://reyestr.court.gov.ua/Review/98794841).

Таким чином зазначені обставини свідчать про те, що позивачем після звільнення з військової служби було подано три окремі позови щодо стягнення відповідних суми грошового забезпечення.

Також судом згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що позивач реалізував своє право на звернення до суду із позовними вимогами щодо притягнення до відповідальності відповідача на підставі ст.ст.т116,117 КзпП України, а саме щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Так судом у межах розгляду справи №480/11269/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/103025515) позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільнені за період з 03 березня 2018 року по 13 жовтня 2021 року.

Підставою для звернення до суду в межах справи № 480/11269/21 зазначено рішення Сумського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 по справі №480/4083/21.

У межах розгляду Сумського окружного адміністративного суду справи №480/11269/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/103025515) судом задоволено позовні вимоги та було застосовано принцип співмірності при визначенні розміру відшкодування позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, у відповідності до статті 117 Кодексу законів про працю України. При визначенні розміру компенсації за затримку розрахунку суд вважав за необхідне враховувати розмір середнього заробітку позивача, факт наявності спору між позивачем та відповідачем щодо права отримання коштів при звільненні, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, ступінь вини відповідача та інших обставин справи.

Судом в межах справи №480/11269/21 стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні у розмірі 15 843,61 грн.

Таким чином судом враховується, що у межах даної справи позивач повторно заявляє вимоги щодо нарахування суми середнього заробітку, оскільки позивачу задоволено позовні вимоги в межах справи №480/11269/21.

Слід зазначити, що посилання позивача, як на підставу для звернення до суду наявність двох інших судових рішення, а також перерахування коштів 27.12.2023 на виконання судового рішення від 13.12.2021 по справі №480/7707/21 та від 07.12.2022 по справі № 480/4990/22 не може бути підставою для повторного застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ст.ст. 116, 117 КЗпП України та повторно нараховувати позивачу суму компенсації за затримку розрахунку при звільненні.

У межах справи №480/11269/21 судом було вирішено питання відповідальності згідно ст.ст. 116-117 КЗпП України відповідача за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Дана сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні визначена судовим рішення у межах справи №480/11269/21 у розмірі 15 843,61 грн, а тому вимоги позивача повторно нарахувати та виплатити у відповідності до ст. ст. 116, 117 КЗпП України суми середнього заробітку за період з 03 березня 2018 року по 27 грудня 2023 року визнаються судом неправомірними, необґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають та не узгоджується із вимогами ст.ст. 116, 117 КЗпП України.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення середнього заробітку відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька