Справа № 500/3063/24
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3063/24

02 липня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ФУД" до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду, через представника - адвоката Гатало М.Я., надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА ФУД» до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA403000/2024/000009/2 від 01.03.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.02.2024, з метою митного оформлення ввезеного на територію України товару, а саме: ананаси III сорту, консервовані в сиропі, сорт КАЙЄН, без додавання спирту, з вмістом цукру 16%, в упаковках масою нетто не більше 1кг; шматочками у жерстяних банках 24*580, об`єм банки 580мл (540г±5%) - 1350ящ., термін придатності 07/2027р. Чиста вага нетто 17496,0кг. Країни виробництва TH (Таїланд). Торгівельна марка: Tropic Life. Виробник V&K Pineapple Canning Co., Ltd, уповноваженим представником позивача подано електронну митну декларацію №24UA53U9 від 07.02.2024 з вартістю товару згідно рахунку - 5,30 дол. США/коробку.

Позивач вказує, що після довготривалих консультацій між декларантом та митним органом, відповідач прийняв оскаржене рішення №UA403000/2024/000009/2 від 01.03.2024, яким скоригував митну вартість товару за резервним методом на рівні - 1,55 дол. США /кг, з підстав: додаткова угода №4 до Контракту №PF/VKP001 від 08.07.2022 не містить одиниці виміру для розрахунку ціни товару в дол. США на умовах FOB; до митного оформлення подано Договір №UA00251386 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022, однак у рахунках від 16.11.2023 №, №, № не містять інформації що підтверджує вартість останнього; у рахунках на перевезення вказано назву судна MOSKOW MAEKS338W, а в коносаменті №231467989 від 06.10.2023 - NORTHEN DEPENDANT/340W; згідно залізничної накладної (СМГС) від 11.01.2024 № здійснювалось перевантаження вантажу, однак в рахунку від 16.11.2023 № не зазначено жодної інформації щодо згадуваної складової, лише вказано суму послуг на внутрішні наземні перевезення; копія платіжної інструкції від 15.11.2023 на суму 15660,0 дол. США не є достатнім підтвердженням оплати за оцінюваний товар, Оскільки не можливо спів ставити з поставкою оцінюваного товару; експортна декларація країни відправлення №А622 подано без відміток уповноваженого органу; експортна декларація країни відправлення без відміток уповноваженого органу; наданий прайс-лист від 18.09.2023 на товар шматочки консервованого ананаса в легкому сиропі, 3 сорт, однак на думку Відповідача, ввезено товар відбірної якості; митним органом згенеровано митні формальності за кодом 202-1 (маркування, яке нанесено на банку не містить відомостей стосовно ґатунку товару (III гатунок), а містить напис «selected» (англ. «добірний»); заявлена митна вартість товару є нижчою, ніж вартість товарів раніше ввезених на територію України. Крім того, в якості правової підстави прийняття рішення про коригування митної вартості товару, контролюючий орган називає дані автоматизованої системи аналізу ризиків.

Позивач з таким рішенням суб`єкта владних повноважень не погоджується, вважає його протиправним, так як декларантом було надано усі документи передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, які дають можливість митному органу однозначно визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом, з огляду на що звернувся із даним позовом в суд.

Ухвалою суду від 16.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово.

31.05.2024, через відділ документального забезпечення суду, надійшов відзив на позовну заяву з додатками, зі змісту якого слідує, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та зазначає, що на виконання зовнішньоекономічного контракту №PF/VKP001 від 08.07.2022, укладеного між компанією «V&K Pineapple Canning Co., Ltd» (Тайланд) та ТОВ «ПЕРЕМОГА ФУД» (Україна), згідно із рахунком-фактурою (інвойс) №VK23/0735 від 25.09.2023, позивачем на митну територію України ввезено товари «Ананаси "selected"...».

Агентом з митного оформлення подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ №24UA53U9 від 07.02.2024.

Відповідач вказує, що під час здійснення митного контролю за поданою митною декларацією митницею опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання яких виявлено, невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості товару, визначеної за основним методом. У зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 Митного кодексу України, митним органом прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості товару. При цьому, відповідачем зазначено, що джерелом інформації для визначення митної вартості при винесенні оскарженого рішення про коригування митної вартості використано рівень митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, визначений відповідно до раніше визнаної (визначеної) митної вартості товарів, зокрема, митної вартості товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено за МД від 31.08.2023 UA100350/2023/442799 на рівні 1,55 дол. США кг.

Тернопільська митниця Держмитслужби вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства, є законною та обґрунтованою та не підлягає скасуванню (арк. справи 78-89).

Інших заяв по суті спору на адресу суду не надходило.

Суд ухвалою відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд даної судової справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Перемога Фуд», зареєстровано як юридичну особу з основним видом економічної діяльності « 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля», що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (арк. справи 9).

На виконання зовнішньоекономічного контракту №PF/VKP001 від 08.07.2022, укладеного між компанією «V&K Pineapple Canning Co. Ltd» (Тайланд) та ТОВ «ПЕРЕМОГА ФУД» (Україна) (арк. справи 55-58), згідно із рахунком-фактурою (інвойс) №VK23/0735 від 25.09.2023 (арк. справи 20, 21), прайс-листом виробника товару №б/н від 25.09.2023 (арк. справи 26, 27), митною декларацією країни відправлення №A622 від 28.09.2023 (арк. справи 31, 32), позивачем на митну територію України ввезено товари «Ананаси "selected"...».

07.02.2024 уповноваженою особою позивача подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ № 24UA53U9, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товари: «Ананаси «selected» (англ. «добірні») згідно маркування, консервовані в сиропі, сорт КАЙЄН без додання спирту вмістом цукру 16%, в упаковках масою нетто не більш як 1кг: - шматочками у жерстяних банках 24x580, об`єм банки 580мл(540г±5%) -1350ящ., термін придатності 07/2027р. Чиста вага нетто 17496 кг. Країна виробництва TH Торгівельна марка Tropic Life Виробник V&KPineapple Canning Co., Ltd.» (арк. справи 87).

Як слідує з матеріалів судової справи та з інформації, що міститься в графі 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення подано наступні документи:

сертифікат якості №б/н від 25.09.2023;

пакувальний лист №VK23/0735 від 25.09.2023;

рахунок-фактура (інвойс) № VK23/0735 від 25.09.2023;

коносамент №231467989 від 06.10.2023;

накладна УМВС № від 11.01.2024;

автотранспортна накладна №б/н від 05.02.2024;

сертифікат про походження товару №CO2023-0138902 від 12.10.2023;

банківський платіжний документ, що стосується товару - Swift (на 2 партії/частково на 3 партію VK22/0729) від 15.11.2023;

рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № від 16.11.2023;

рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № від 16.11.2023;

рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № від 16.11.2023;

банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно- експедиційних послуг - Swift (на 2 контейнера) від 17.11.2023;

прейскурант (прайс-лист) виробника товару №б/н від 25.09.2023;

доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Додаткова угода №1 від 24.08.2022;

доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Додаткова угода №4 від 01.09.2023;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № PF/VKP001 від 08.07.2022;

договір про надання послуг митного брокера №158-23-ПЕФ від 09.11.2023;

договір (контракт) про перевезення №UA00251386 від 12.08.2022;

заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів Certificate of NON-GMO від 25.09.2023;

інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №11047851 від 06.02.2024;

інші некласифіковані документи - етикетки від 07.02.2024;

інші некласифіковані документи - Лист №3698 роз`яснення щодо транспортних витрат від 01.12.2023;

копія митної декларації країни відправлення №A622 від 28.09.2023.

Митний орган направив декларанту електронним повідомленням вимогу про надання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

На вимогу митного органу уповноваженою особою декларанта, окрім тих документів, які вже були подані до митної декларації, додатково на підтвердження заявленої митної вартості було надано:

Висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи №-0025 від 22.02.2024 (арк. справи 62-67).

Інших документів декларантом додатково не було надано.

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA403000/2024/000009/2 від 01.03.2024, у гр. 33 якого зазначено:

«Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана, у зв`язку з тим, що у документах наявні розбіжності, а також на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - каталоги, специфікації; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару; - виписку з бухгалтерської документації. АСУР згенеровано форму митного контролю щодо контролю митної вартості за кодом МФ 105-2, 106-2. У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару, враховуючи також те, що митна вартість згідно бази даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митними органами товарів є вищою. Відповідно, митним органом розпочато процедуру консультації з декларантом та надіслано електронне повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. Відповідно до п.2 ч.2 ст.52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Частиною 4 статті 54 МКУ визначено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Відповідно, митним органом згенеровано митні формальності за кодом 202-1. Під час проведеного часткового митного огляду в частині доглянутого встановлено, що у контейнері №MRKU7688049 знаходиться товар: Ананаси "selected" (англ. "добірні") згідно маркування, консервовані в сиропі, сорт КАЙЄН, без додання спирту, з вмістом цукру 16%, в упаковках масою нетто не більш як 1кг:- шматочками у жерстяних банках 24х580, об`єм банки 580мл(540г±5%)-1350ящ., термін придатності 07/2027р. Чиста вага нетто 17496кг. Країна виробництва TH. Торгівельна марка Tropic Life Виробник V&K Pineapple Canning Co., Ltd.

Оцінюваний товар поставляється на підставі зовнішньоекономічного договору від 08.07.2022 №PF/VKP001. Згідно п. 2.1 договору від 08.07.2022 №PF/VKP001 якість товару, що постачається повинна відповідати відповідному Додатку та підтверджуватися документами у відповідності з пунктом 6.3 договору. Додаткова угода від 01.09.2023 №4 до договору від 08.07.2022 №PF/VKP001, інвойс від 25.09.2023 №VK23/0735 містить інформацію лише про товар «Консервований ананас кусочками в легкому сиропі 24x580 мл., III сорту», що не відповідає заявленим даним гр.31. Також в додатковій угоді №4 не зазначено одиниці виміру для розрахунку ціни на товар в дол. США, на умовах FOB.

Одним із основних документів, що підтверджують митну вартість товарів, належать, зокрема, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (якщо рахунок сплачено), транспортні (перевізні) документи, якщо з умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів ( частина друга статті 53 МКУ).

Згідно договору на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022 № UA00251386 між Maersk A/S, Данія та ТОВ «ПЕРЕМОГА ФУД" передбачено:

плата (фрахт) та інші належні ставки і збори за перевезення вантажів по кожному конкретному перевезенню фіксуються у відповідних рахунках Перевізника. (п 2.2.);

перевізник організовує: морське транспортування контейнерів на замовлення Замовника або іншої особи на користь Замовника; - вивантаження завантажених вантажем Замовника контейнерів з вантажівок;- перевантаження контейнерів із судна на судно в порту (портах) перевантаження; - розвантаження контейнерів з останнього судна в порту призначення;- наземне транспортування контейнерів підрядниками Перевізника до кінцевого до кінцевого пункту призначення.(п.3.1);

якщо інше спеціально не передбачено письмовою згодою Перевізника або окремою угодою сторін;

Рахунки від 16.11.2023 №, №, № не містять всіх відомостей щодо згаданих складових. Відповідно до залізничної накладної від 11.01.2024 № здійснювалось перевантаження вантажу, однак в рахунку від 16.11.2023 № не зазначено жодної інформації щодо згаданої складової, лише вказано суму послуг за внутрішні наземні перевезення.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару подано документи на перевезення вантажу MAERSK A/S: рахунки від 16.11.2023 №, №, № в яких зазначено - вантаж прибув на судні: MOSKOW MAERSK/338W. Однак, в коносаменті від 06.10.2023№231467989 (без відміток перевізника) зазначено назва судна - NORTHERN DEPENDANT/340W.

Копії платіжної інструкції від 15.11.2023 на суму 15660 дол. США не є достатнім підтвердженням оплати за оцінюваний товар, оскільки неможливо співставити з поставкою оцінюваного товару, зокрема: у графі 70 платіжної інструкції міститься посилання на реквізити документів, які не стосуються даної поставки, та не подано до митного оформлення; 2 сума транзакції згідно з графою 32 платіжної інструкцій більша, ніж сума поставки за інвойсом від 25.09.2023 №VK23/0735; не містять обов`язкових реквізитів, а саме підпис(и) [власноручний(і)/електронний(і)] відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має (ють) право розпоряджатися рахунком (п.1 Порядку оформлення платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216).

Експортна декларація країни відправлення №A622 подано без відміток уповноваженого органу.

Наданий прайс-лист від 18.09.2023 на товар «шматочки консервованого ананаса в легкому сиропі, 3 сорт», однак ввезено товар відбірної якості.

Таким чином, наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів та не включення всіх складових митної вартості у повному обсязі. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст. 57 Митного кодексу України, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статтею 58 Митного кодексу України. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст.57 МКУ, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУ. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст.64 МКУ.

За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості товару з врахуванням результатів проведеного митного огляду згідно за МД від 31.08.2023 UA100350/2023/442799 на рівні 1,55 дол. США кг (ТОВАР - Ананаси консервовані в легкому сиропі, без додання спирту та з вмістом цукру 16мас.%, у первинних упаковках, масою нетто не більш як 1кг, в ж/банках: арт.510450 Ананаси нарізані кільцями (24*565г), 12360шт. арт.510461 Ананаси нарізані шматочками (24*565г), 20040шт. Торгівельна марка: Extra, Виробник: Luck Siam Trade Co., Ltd, Країна виробництва - TH; Умови поставки - FOB)» (арк. справи 10-11).

Не погоджуючись із відмовою відповідача у прийнятті митної декларації за заявленою митною вартістю за ціною договору та коригуванням митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що єдиною підставою для коригування митної вартості товару за резервним методом згідно оскарженого рішення є виключно є вища вартість аналогічного товару, щодо поставок які оформлено в попередніх періодах.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Як визначено частинами першою, другою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Наведені норми МК України вказують на те, що законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою визначається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У пункті 2 частини п`ятої статті 54 МК України передбачено, що митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, праву митного органу на витребування додаткових документів передує його обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Окрім цього, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Перелік витрат, які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, визначено у частині десятій статті 58 МК України.

Як обумовлено частиною третьою статті 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За правилами, встановленими частинами четвертою-восьмою статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Судом встановлено, що декларант позивача для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару подав до митного органу ряд документів та застосував перший метод визначення митної вартості - за ціною договору.

Вартість придбаного ТОВ «ПЕРЕМОГА ФУД» у компанії «V&K Pineapple Canning Co., Ltd» товару підтверджуються зовнішньоекономічним контрактом №PF/VKP001 від 08.07.2022 з доповненнями - додаткова угода №1 від 24.08.2022 та додаткова угода №4 від 01.09.2023, рахунком-фактурою (інвойс) №VK23/0735 від 25.09.2023, сертифікат якості №б/н від 25.09.2023; пакувальний лист №VK23/0735 від 25.09.2023; коносамент №231467989 від 06.10.2023; накладна УМВС № від 11.01.2024; автотранспортна накладна №б/н від 05.02.2024; сертифікат про походження товару №CO2023-0138902 від 12.10.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару - Swift (на 2 партії/частково на 3 партію VK22/0729) від 15.11.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № від 16.11.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № від 16.11.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № від 16.11.2023; банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно- експедиційних послуг - Swift (на 2 контейнера) від 17.11.2023; прейскурант (прайс-лист) виробника товару №б/н від 25.09.2023; договір (контракт) про перевезення №UA00251386 від 12.08.2022; заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів Certificate of NON-GMO від 25.09.2023; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №11047851 від 06.02.2024; інші некласифіковані документи - етикетки від 07.02.2024; інші некласифіковані документи - Лист №3698 роз`яснення щодо транспортних витрат від 01.12.2023; копія митної декларації країни відправлення №A622 від 28.09.2023.

Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» №959-XI від 16.04.1991 суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України. При цьому суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності керуються принципом свободи зовнішньоекономічного підприємництва, що полягає у праві таких суб`єктів добровільно вступати у зовнішньоекономічні зв`язки та здійснювати зовнішньоекономічну діяльність у будь-яких формах, які прямо не заборонені чинним законодавством України. Частиною першою статті 14 цього Закону суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності дозволено самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам. Наведене дає підстави для висновку про свободу сторін під час укладення зовнішньоекономічного договору (контракту) стосовно визначення умов договору, ціни, форми розрахунків та інших умов його виконання.

Так, відповідно до умов контракту №PF/VKP001 від 08.07.2022, сторони узгодили, що постачальник зобов`язується поставити товар на умовах FOB Бангкок (Тайланд)/Лайм Чабанг (Тайланд) або CFR Одеса/Чорноморськ/Південний/Гданськ/Гдиня/Трієст/Констанца/Гамбург згідно Інкотермс 2010 (підпункт 1.1.). Ціна на товар встановлюється в доларах США на умовах: FOB Бангкок (Тайланд)/Лайм Чабанг (Тайланд) згідно Інкотермс 2010 (підпункт 1.1 контракту), включає вартість упаковки, маркування і навантаження на судно, або CFR Одеса/Чорноморськ/Південний/Гданськ/Гдиня/Трієст/Констанца/ Гамбург згідно Інкотермс 2010 (підпункт 1.1), включає вартість упаковки, маркування і навантаження на судно і доставки в порт призначення (підпункт 4.1). Покупець оплачує кожну партію товару на умовах, вказаних у інвойсі окремо: по факту; у виді відстрочки платежу на 90 або 120 днів від дати поставки; у виді 100% передоплати; у виді передоплати узгодженої сторонами частини вартості товару і наступною оплатою неоплаченої частини вартості товару в строк не пізніше 90 днів від дати поставки (підпункту 4.2).

З умов зовнішньоекономічного договору слідує, що сторони залишили за собою право додаткового регулювання умов поставки товару та строків розрахунків за товар між позивачем та продавцем, такі остаточно визначаються у інвойсі. При цьому ціна на товар встановлюється в доларах США, в тому числі, на умовах FOB Бангкок (Тайланд)/Лайм Чабанг (Тайланд) згідно Інкотермс 2010. З огляду на що, покликання відповідача на те, що додаткова угода №4 до контракту від 08.07.2022 № PF/VKP001 не містить одиниці виміру для розрахунку ціни на товар в дол. США, на умовах FOB, що обумовлено сторонами безпосередньо в контракті, є безпідставними.

В той же час, відповідач поставив під сумнів митну вартість товару у зв`язку з тим, що під час проведеного часткового митного огляду в частині доглянутого встановлено, що у контейнері №MRKU7688049 знаходиться товар: ананаси, консервовані в сиропі, сорт КАЙЄН: шматочками у жерстяних банках 24x580, об`єм банки 580мл (540г ±5%). Маркування яке нанесено на банку, не містить відомостей стосовно гатунку товару (ІІІ гатунок), натомість містить напис "selected" (англ. "добірний"), що не відповідає заявленому у графі 31 митної декларації та електронному інвойсі. Проте, суб`єкт владних повноважень жодним чином не довів як вказана обставина впливає на вартісне значення заявленої декларантом митної вартості товару. В разі наявності в митного органу сумніву, останній мав право надіслати зразки імпортованого товару в спеціалізовану лабораторію для проведення досліджень і встановлення виду товару. Слід зазначити, що з метою визначення який саме товар було імпортовано III сорт чи «добірний», що викликало сумнів у митного інспектора, - останнім було надіслано зразки імпортованого товару в спеціалізовану лабораторію Державної митної служби України для проведення досліджень і встановлення виду товару.

До матеріалів справи позивачем додано копію Висновку №-0025 від 22.11.2024 відповідно до якого, за результатами лабораторних досліджень - зразок є шматочками ананасу у рідкій заливці, в первинній упаковці вагою нето до 1кг, без додавання спирту, з додаванням цукру (арк. справи 62-67).

Що покликань відповідача на те, що до митного оформлення не подано транспортні документи, які б містили інформацію щодо числових значень транспортно-експедиційних послуг, суд відзначає, що позивач надав: договір №UA00251386 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022, рахунки від 16.11.2023, банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно- експедиційних послуг - Swift (на 2 контейнера) від 17.11.2023.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14, у якій Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду досліджував питання доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення згідно умов МК України. Якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким(-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи).

За умовами договору №UA00251386 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022, укладеного між Maersk A/S та ТОВ «ПЕРЕМОГА ФУД», предметом даного договору є міжнародне морське і інтермодальне перевезення зовнішньоторговельних вантажів замовника та/ або клієнтів "замовника" (пункт 1); перевізник приймає на себе зобов`язання здійснити перевезення вантажів відповідно до інструкцій замовника. Під інструкціями замовника слід розуміти: будь-яку інформацію, надану замовником перевізнику щодо конкретного перевезення у письмовій чи електронній формі, у тому числі у формі замовлення (booking) шляхом заповнення он-лайн форм перевізника (підпункт 2.1); плата (фрахт) та інші належні ставки і збори за перевезення вантажів по кожному конкретному перевезенню фіксуються у відповідних рахунках перевізника (підпункт 2.2.); перевізник організовує: морське транспортування контейнерів на замовлення замовника або іншої особи на користь замовника; вивантаження завантажених вантажем замовника контейнерів з вантажівок; перевантаження контейнерів із судна на судно в порту (портах) перевантаження; розвантаження контейнерів з останнього судна в порту призначення; наземне транспортування контейнерів підрядниками перевізника до кінцевого до кінцевого пункту призначення (підпункт 3.1).

Згідно вищевказаних рахунків чітко зазначено послуги перевезення на загальну суму, яка включає вартість морського перевезення, вартість навантажувальних робіт в порту; вартість залізничного перевезення з порту GDANSK, Польща до станції Мостиська II, далі на Київ, Україна). Листом відділу імпорту ТОВ "МАЕРСК Україна ЛТД" №3698 від 01.12.2023 також підтверджено вартість наданих послуг під час перевезення вантажу.

Сам факт здійснення перевезення у спірних правовідносинах є беззаперечним, а відтак сумніви відповідача щодо вартості транспортних послуг, вказані у оскарженому рішенні, не є такими, що вплинули на вартість перевезення вантажу, та як наслідок не є підставою для коригування заявленої митної вартості товару.

Щодо покликань відповідача на те, що подана до митного оформлення експортна декларація країни відправлення №A622 від 28.09.2023 не містить відміток уповноваженого органу, то суд зазначає, що експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення.

Відповідно до стандартного правила 3.11 розділу 3 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (дата підписання: 18.05.1973, дата приєднання України: 15.02.2011, дата набрання чинності для України: 15.09.2011) зміст декларації на товари визначається митною службою. Письмова форма декларації на товари повинна відповідати типовій формі ООН.

Згідно розділу V Додатку до рекомендації №1 «Формуляр-зразок Організації Об`єднаних Націй для зовнішньоторговельних документів. Керівні принципи для застосування» (2001) до сектору офіційного контролю відносяться документи, що необхідні для контролю товарів у межах зовнішньоторгових операцій, який здійснюється різними офіційними органами в країнах експорту, імпорту, транзиту. Здійснення контролю є необхідними у цілях, які можуть бути згруповані наступним чином, зокрема, стягнення мит та податків, забезпечення надходжень (експортна декларація товарів, єдині адміністративні документи, вантажна декларація, та інші).

При цьому, до переліку основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, експортну митну декларацію продавця законодавцем не включено.

Копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати виключно за наступними умовами:

документи, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті зі ці товари;

за умови її наявності.

Таким чином, законом встановлено, що митна декларація країни відправлення є додатковим документом, який надається за наявністю розбіжностей та наданий декларантом виключно за її наявності.

Так, пред`явлена до митного оформлення експортна декларація країни відправлення №A622 від 28.09.2023 оформлена в країні експорту згідно встановленого зразка з обов`язковими реквізитами, пройшла необхідні перевірки, та підтверджує правильність заявленої декларантом митної вартості товару.

Так, дослідивши подані декларантом згідно із частиною другою статті 53 МК України наявні у нього документи, які подавалися із митними деклараціями, а також додатково подані документи, суд дійшов висновку, що такі документально підтверджують складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, з їх змісту можна встановити відправника товару, отримувача товару; ціну товару, умови поставки, ідентифікувати сам товар за якісними та кількісними характеристиками, країну походження останнього, а також транспортування товару до кінцевої точки з врахування перевантаження.

Крім того, як встановлено судом, разом з митною декларацією додатково були надані і інші документи, що стосуються товару та його якості: сертифікат якості; сертифікат про походження товару; інші некласифіковані документи, копія митної декларації країни відправлення.

При розгляді справи суд не встановив у документах, які подані декларантом до митного оформлення, ознак підробки документів чи відсутності у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант позивача надав митному органу належні та допустимі, достатні докази на підтвердження ціни товару і зазначені документи не містили розбіжностей щодо вартості та вказували, що їх дані піддаються обчисленню. У свою чергу відповідач не довів обставини, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Щодо мотивів відповідача про те, що ціни на імпортований товар, є нижчими від цін за аналогічні товари, розмитнення яких вже позивачем проводилося, то такі обставини не є та не можуть бути самостійною підставою для підвищення митної вартості товарів відповідно до вимог МК України, оскільки ці відомості мають допоміжний інформаційний характер, а отже, не можуть бути підставою для коригування митної вартості товарів.

Так, Верховний Суд у постановах від 14.08.2018 у справі № 820/9195/15, від 28.08.2018 у справі № 810/3879/17, від 21.12.2018 у справі №815/1670/17 вказав, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

У постанові від 09.11.2022 у справі №815/2162/17 Верховний Суд зазначив про те, що доводи митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів суд оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. В основу такого підходу лягли висновки про те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо) (постанови Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 25.02.2021 у справі №810/3295/17, від 23.11.2022 у справі №810/2547/17).

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом визначеним в декларації митної вартості.

Наведені обставини, встановлені у цій справі, дають підстави для висновку про те, що у відповідача були всі документи, які надавали йому можливість підтвердити визначену позивачем митну вартість товару за ціною договору. Натомість відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у МД, поданих декларантом позивача; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Суд не заперечує права митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (частина п`ята статті 54 МК України), проте для цього він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Саме лише посилання на наявність у нього інформації про іншу ціну ідентичного товару не є достатньою підставою не визнавати митну вартість, визначену за ціною договору.

Верховний Суд у постанові від 03.12.2020 у справі №810/2749/16 зауважив, що приписи МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Разом з тим, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не довів необхідність витребування у позивача додаткових документів для підтвердження митної вартості за обраним декларантом методом її визначення.

Крім того суд наголошує, що ані в спірному рішенні, ані у відзиві на позов відповідач не наводить конкретних числових значень складових митної вартості, які не підтвердженні документально.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товару, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товару із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

При прийнятті спірного рішення відповідач використав інформацію АСМО Інспектор та навів номер і дату митної декларації, митну вартість з якої взято за основу. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю товарів, що розмитнювались цією чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників бази даних Держмитслужби. Відповідач не вказав, які складові вплинули на формування саме такої вартості, не навів пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що свідчить про порушення ним вимог статті 55 МК України, не зазначив щодо якого з двох товарів стосується коригування митної вартості.

Слід відмітити, що спрацювання системи управління ризиками є підставою для контролюючого органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції і не може бути безумовною підставою для відмови в митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю. Різниця між митною вартістю товару, задекларованого особою, та митною вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про заниження митної вартості декларантом і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Такий правовий висновок зроблений Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду в постановах від 05.07.2022 у справі № 804/150/16 та від 30.06.2022 у справі №280/1824/19. Суд вважає його релевантним з обставинами даної справи та враховує під час вирішення спору.

З огляду на що, суд вважає, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості. Твердження декларанта про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Неподання декларантом документів, які передбачені частиною другою статті 53 МК України може викликати в митного органу обґрунтований сумнів, який обов`язково повинен випливати із обставин, які, передбачені частиною третьою статті 53 цього Кодексу. Це означає, що в кожному конкретному випадку виникненню сумніву передує встановлення таких обставин. Для підтвердження (спростування) обставин митний орган вправі витребувати в декларанта конкретний документ (документи). В свою чергу, декларант повинен чітко усвідомлювати, яку обставину він повинен усунути, це дасть змогу останньому найбільш точно виконати вимогу митного органу. Абстрактний перелік документів, які повинен надати декларант, з однієї сторони, свідчить про те, що митний орган не встановив обставин, які передбачені частиною третьою статті 53 МК України та обґрунтований сумнів у нього не виник. З іншої сторони, це свідчить про те, що декларант ніколи не зможе спростувати сумніви в митного органу, тільки тому, що вони відсутні. Не встановлення вказаних обставин, відсутність обґрунтованого сумніву не дає право витребувати документи, які передбачені частиною третьою статті 53 МК України, а в подальшому приймати рішення про коригування митної вартості товару.

Висновки суду у даній справі узгоджуються із правозастосовною практикою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладеною в постановах: від 16.08.2022 у справі №240/10401/19, від 11.08.2022 у справі №826/7843/16, від 05.08.2022 у справі №160/8370/18, від 26.07.2022 у справі №815/2656/17.

Таким чином, встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

При цьому митний орган належно не обґрунтував свої рішення про коригування митної вартості товару та не вказав, чому документи, надані декларантом згідно з переліком, передбаченим статтею 53 МК України, унеможливлюють застосування першого (основного) методу визначення митної вартості товару.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.

За таких обставин позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA403000/2024/000009/2 від 01.03.2024, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як слідує з матеріалів справи, що позивачем при зверненні з адміністративним позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 5367,69грн, що підтверджується платіжною інструкцією №314 від 02.04.2024 (арк. справи 8).

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, та на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці на користь позивача понесених витрати пов`язаних з перекладом документів у розмірі 2700,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

При цьому частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на залучення перекладача підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд встановлює розмір витрат на залучення перекладача на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Витрати на залучення перекладача мають бути документально підтверджені та доведені договором, рахунками, платіжним документом про оплату таких послуг тощо.

Суд враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №160/7049/19, які полягають у такому.

Склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так, позивач на понесення витрат на послуги з перекладу надав рахунок №32 від 18.03.2024 виписаний ФОП ОСОБА_1 та платіжну інструкцію №315 від 02.04.2024 із змісту якого слідує, що позивач оплатив вказаній самозайнятій особі послугу «переклад документації» з англійської та польської мов (арк. справи 68,69).

Проте, зі змісту вказаних документів неможливо встановити, які саме документи підлягали перекладу та зв`язок таких послуг із цією справою, в зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення витрат, пов`язаних з перекладом документів в сумі 2700,00грн з відповідача.

Щодо витрат на правничу допомогу, то в їх задоволенні слід відмовити, оскільки позивачем не подано жодних доказів понесення таких витрат.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ФУД" до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA403000/2024/000009/2 від 01 березня 2024 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ФУД" судовий збір у розмірі 5367 (п`ять тисяч триста шістдесят сім) гривень 63 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 02 липня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ФУД" (місцезнаходження: вул. Дмитрівська, 44А, пов.6, кім.11, м. Київ, 01054, );

відповідач: - Тернопільська митниця (місцезнаходження: вул. Текстильна, 38, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46004, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.