Справа № 160/3436/24
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 липня 2024 року Справа 160/3436/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, перевіривши матеріали повної заяви ОСОБА_1 до військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка про визнання дій протиправними та зобов`язання чинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

06.02.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 06.02.2024 року через систему «Електронний суд» позовна заява ОСОБА_1 до військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка () щодо невиплати ОСОБА_1 (паспорт у вигляді ІД-картки з електронним цифровим носієм № НОМЕР_1 Запис № 378 виданий 1210 від 20.10.2021 року, РНОКПП: НОМЕР_2 ) щодо невиплати добових за час перебування у відрядженні з 12.08.2023 року по 21.08.2023 року та коштів за проїзд до місця відрядження, відповідно до наказу Міністерства оборони України від 20 лютого 2017 року №105 (зі змінами) «Про затвердження Інструкції про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України» та постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року №98 (зі змінами) «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів»;

- зобов`язати військовий інститут Київського національного університету імені Тараса Шевченка () виплатити ОСОБА_1 (паспорт у вигляді ІД-картки з електронним цифровим носієм № НОМЕР_1 Запис № 378 виданий 1210 від 20.10.2021 року, РНОКПП: НОМЕР_2 ) здійснити виплату добових за час перебування у відрядженні з 12.08.2023 року по 21.08.2023 року та коштів за проїзд до місця відрядження, відповідно до наказу Міністерства оборони України від 20 лютого 2017 року №105 (зі змінами) «Про затвердження Інструкції про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України» та постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року №98 (зі змінами) «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів».

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2024 року, зазначена вище справа була розподілена та 07.02.2024 року передана судді Пруднику С.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 року означену позовну заяву було залишено без руху, надано було позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду: вмотивованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із позовною заявою, вказавши обґрунтовані підстави для поновлення такого строку, якщо вони є, та надати суду докази поважності причин його пропуску (за період з 20.12.2023 року по 06.02.2024 року).

На виконання вимог ухвали суду від 12.02.2024 року ОСОБА_1 до суду 20.02.2024 року (документ сформований в системі «Електронний суд» 20.02.2024 року) подано заяву про поновлення процесуального строку, в якій останній просить поновити строк на подання позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/3436/24. Аргументи даної заяви зводяться до того, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 в Україні введено правовий режим воєнного стану, який діє з 24 лютого 2022 року по 14 лютого 2024 року. Позивач, ОСОБА_1 , 1987 року народження, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 20.09.2023 року №463 є діючим військовослужбовцем на теперішній час. Та враховуючи той факт, що на початок повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України останній був діючим військовослужбовцем, з перших днів виконує функції з захисту нашої країни, які на військовослужбовців покладає держава. Оскільки військова частина НОМЕР_3 , що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку у військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, роботи з членами сімей загиблих, зниклих без вісти та захоплених у полон, захисту нашої країни від загарбників. Відтак позивач вважає, що пропущений строк на подання позовної заяви пропущений не з його вини та підлягає поновленню відповідно до ст. 121 КАС України. Оскільки пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за заявою учасника справи, та з урахуванням поважних причин.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку процесуального строку відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка про визнання дій протиправними та зобов`язання чинити певні дії повернуто позивачу.

З ухвалою суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та направити справу на розгляд суду першої інстанції. Свої вимоги обґрунтував тим, що ухвала суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки судом не враховано того, що він є діючим військовослужбовцем під час дії правового режиму воєнного стану. Апелянт вважав, що судом допущено надмірний формалізм у питанні пропущеного процесуального строку звернення до суду.

За наслідками розгляду даної позовної заяви, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.06.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 року у адміністративній справі №160/3436/24 скасовано. Справу №160/3436/24 направлено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

При прийнятті даної постанови суду, суд апеляційної інстанції виходив з того, що копія ухвали суду від 12.02.2024 року про залишення позовної заяви без руху була відправлена судом через електронний кабінет та доставлена 19.02.2024 року 23.48 год. У заяві про поновлення строку звернення, поданій через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 підтверджено одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 12.02.2024 року; в цей же день він направив через систему «Електронний суд» заяву про поновлення строку звернення до суду.

Оскільки, ухвалою суду від 26.02.2024 року було повернуто позовну заяву ОСОБА_1 з підстав невиконання вимоги ухвали суду від 12.02.2024 року про залишення позовної заяви без руху, суд апеляційної інстанції вважав, що судом першої інстанції порушено ст.123 КАС України, а саме десятиденний строк для усунення недоліків. Відтак, суд апеляційної інстанції вважав, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

26.06.2024 року справа № 160/3436/24 надійшла до канцелярії Дніпропетровського окружного адміністративного суду із суду апеляційної інстанції.

За відомостями з витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.06.2024 року, зазначена вище справа була розподілена та вирішено передати судді Пруднику С.В.

Приписами п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Так, частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 статті 123 КАС України, визначено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Крім цього, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року по справі №706/1272/14-ц висловлена позиція щодо необхідності доведення учасниками справи обставин пропуску строку звернення до суду.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Частиною другої статті 44 КАС України встановлено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч.3 ст.123 КАСУ).

В той же час суд зазначає, що як убачається із матеріалів позовної заяви, позивач звертається до суду як особа, яка проходив службу у військовому інституті Київського національного університету імені Тараса Шевченка з 01.08.2023 року по 20.09.2023 року, яка в силу пункту 17 частини 1 статті 4 КАС України є публічною службою. При цьому спір між сторонами виник через невиплату позивачу добових за час перебування у відрядженні з 12.08.2023 року по 21.08.2023 року та коштів за проїзд до місця відрядження, відповідно до наказу Міністерства оборони України від 20 лютого 2017 року №105 (зі змінами) «Про затвердження Інструкції про відрядження військовослужбовців Збройних Сил України» та постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2011 року №98 (зі змінами) «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів».

Так, частиною 2 ст.233 КЗпП України, у редакції до 19.07.2022 року, було визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.233 КЗпП, в редакції від 19.07.2022 року, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених ч.2 цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (ст.116).

Тобто, з 19.07.2022 трудовим законодавством змінено правове регулювання строку звернення з позовом до суду щодо стягнення належної заробітної плати, а саме встановлено тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Предмет спору у даній справі є період з 01.08.2023 року по 20.09.2023 року.

Водночас відповідно до пункту першого глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Карантин в Україні, пов`язаний з COVID-19, діяв з 12 березня 2020 року (постанова Уряду від 11 березня 2020 року № 211) та закінчився 30 червня 2023 року (постанова Уряду від 27 червня 2023 року № 651).

Запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Аналогічна правові позиція була викладена у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2023 року у справі № 380/15245/22, від 17 серпня 2023 року у справі № 380/14039/22.

При цьому, як зазначив Верховний Суд у постанові від 26.10.2023 року у справі №380/653/23:

«…Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі № 260/3564/22 та у постановах від 19 січня 2023 року у справі № 460/17052/21 і від 25 квітня 2023 року у справі № 380/15245/22.

Отже, до правовідносин у цій справі застосуванню підлягають норми частини другої статті 233 КЗпП України, у редакції після 19 липня 2022 року, які, в свою чергу, передбачають тримісячний строк звернення до суду з позовом про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні. При цьому, перебіг такого строку слід розраховувати з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

З огляду на викладене, колегія суддів уважає помилковими висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що до спірних правовідносин слід застосовувати строки звернення, визначені нормами КАС України (статті 122).

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 була звільнена 05 жовтня 2022 року і саме цього дня з отриманих документів з питань грошового забезпечення позивачка дізналась, що їй не нараховано та не виплачено одноразову грошову допомогу у зв`язку із звільненням з військової служби. Указана обставина не оспорюється відповідачем…».

У нашому випадку, з матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом 06.02.2024 року (позов сформовано в системі «Електронний суд»), тобто поза межами тримісячного строку з дня звільнення (наказом начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка №276 від 20.09.2023 року позивача знято з усіх видів забезпечення та виключено зі списків особового складу військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка)

Тобто, у даному випадку останній день подання до суду позовної заяви припадає на 19.12.2023 року (тримісячний строк обчислюється з дати звільнення 20.09.2023 року).

Пропуск строку звернення до суду із позовною заявою за період з 20.12.2023 року по 06.02.2024 року позивач не обґрунтовує.

Частиною 6 ст. 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

З огляду на викладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду вмотивованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із позовною заявою, вказавши обґрунтовані підстави для поновлення такого строку, якщо вони є, та надати суду докази поважності причин його пропуску (за період з 20.12.2023 року по 06.02.2024 року).

Вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим КАС України, а тому вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 133, 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Прийняти справу № 160/3436/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка про визнання дій протиправними та зобов`язання чинити певні дії до свого провадження.

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду:

- вмотивованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із позовною заявою, вказавши обґрунтовані підстави для поновлення такого строку, якщо вони є, та надати суду докази поважності причин його пропуску (за період з 20.12.2023 року по 06.02.2024 року).

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Прудник