Справа № 640/20778/20
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2024 року №640/20778/20

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Білоноженко М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі-відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код в ; місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, буд. 40) щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 );

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код в ; місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, буд. 40) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) із зарахуванням періоду здійснення нею підприємницької діяльності з 18.10.1995 по 25.10.2011 у трудовий та страховий стаж.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач протиправно не зарахував до її страхового стажу період здійснення підприємницької діяльності з 18.10.1995 по 25.10.2011, чим порушив права позивача на пенсійне забезпечення.

Окружним адміністративним судом міста Києва 08.09.2020 (суддя Патратій О.В.) відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Відповідач позов не визнав, проти його задоволення заперечив, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що позивачем не здійснювалась підприємницька діяльність саме у період з 18.10.1995 по 25.10.2011, оскільки згідно інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, ФОП ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність з 25.11.1998 по 25.10.2011 (запис №2002117 від 25.10.2021) та з 07.10.2013 по 26.05.2017 (запис №3007938 від 26.05.2017), натомість страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від здійснення підприємницької діяльності після березня 2011 не сплачувались.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На виконання вимог Закону №2825-IX супровідним листом від 03.01.2023 №03-19/824/23 матеріали справи №640/20778/20 передано до Київського окружного адміністративного суду (вх. від 05.01.2024 №909).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду, справу №640/20778/20 передано до розгляду судді Білоноженко М.А., тому ухвалою судді від 26.02.2024 прийнято справу до свого провадження.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що 12.06.2020 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про здійснення перерахунку її пенсії та зарахування періоду здійснення нею підприємницької діяльності з 18.10.1995 по 25.10.2011 у трудовий та страховий стаж.

За наслідками розгляду поданої заяви Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області листом від 30.06.2020 №3790-6461/Т-02/8-1000/20 повідомило позивача, що нею до заяви про перерахунок пенсії не додану довідки про заробітну плату (дохід), зразок якої наведено у додатку 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також вказано, що пенсія призначена позивачу згідно чинного пенсійного законодавства.

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюється у натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до статті 11 Закону №1058-ІV, загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають в т.ч.: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру; фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до пункту 4 Порядку №637 періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ). Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так, згідно статті 4 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року №400/97-ВР (в редакції, чинній на час провадження позивачем підприємницької діяльності у спірний період) на обов`язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору в таких розмірах: для платників збору, визначених пунктом 3 статті 1 та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, визначених пунктом 1 статті 1 цього Закону, - 32 відсотки від об`єкта оподаткування, визначеного пунктом 2 статті 2 цього Закону

Відповідно до пунктів 2.1, 2.7 Інструкції про порядок обчислення сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами страхових внесків до Пенсійного фонду України, а також обліку надходження і витрачання його коштів, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 06.09.1996 № 11-1(далі -Інструкція № 11-1, чинної у спірний період), платниками зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування є фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які не використовують працю найманих працівників, адвокати, приватні нотаріуси.

Пунктом 2.10 Інструкції № 11-1 було передбачено, що платники збору зобов`язані зареєструватися в органах Пенсійного фонду України у 10-денний строк з дня одержання свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності.

Згідно п.4.10 Інструкції № 11-1 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду України в порядку, визначеному законодавством України.

Відповідно до п.7.1-7.2 Інструкції № 11-1 збори громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, адвокатів, їх помічників, приватних нотаріусів та інших громадян, діяльність яких заснована на приватній власності фізичної особи та виключно на її праці, нараховуються на чистий доход, що підлягає оподаткуванню, тобто на різницю між валовим доходом (виручкою у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, що пов`язані з одержанням доходу, на підставі витягів з податкових декларацій.

Страхові збори сплачуються платниками, зазначеними в п.2.7 цієї Інструкції, щоквартально із сум фактично одержаного доходу за звітний період (квартал) не пізніше як 20 квітня, 20 липня, 20 жовтня і 1 лютого наступного року за звітним. При цьому сплата зборів за четвертий квартал календарного року проводиться авансом до 15 грудня із суми очікуваного (оцінного) доходу за цей період.

Згідно п.16.1 платники, зазначені у пп.2.2, 2.3, 2.4, 2.7 зобов`язані вести облік зборів до Пенсійного фонду та витрачання його коштів.

Таким чином, на законодавчому рівні передбачалося зарахування до страхового (трудового) стажу періоду здійснення підприємницької діяльності за умови сплати підприємцями страхових внесків до Пенсійного фонду України, які підлягали обов`язковій реєстрації як платники внесків в органах пенсійного фонду.

Верховний Суд у постанові від 26.10.2018 у справі №643/20104/15-а констатував, що належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Отже, обов`язковою умовою для зарахування до страхового стажу періоду здійснення особою підприємницької діяльності є сплата внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що наданими до суду доказами не підтверджується факт сплати ОСОБА_1 страхових внесків у спірний період (18.10.1995 по 25.10.2011), що з урахуванням правової позиції Верховного Суду у постанові від 26.10.2018 № 643/20104/15-а є підставою для не зарахування такого періоду провадження підприємницької діяльності до страхового стажу особи.

Крім того, у вищезазначеному судовому рішенні Верховний Суд також зазначив, що торгові патенти підтверджують факт здійснення позивачем підприємницької діяльності на загальній системі оподаткування, проте не є належними доказами в підтвердження сплати страхових внесків, облік яких ведеться пенсійним органом.

Підсумовуючи наведене суд зазначає, що ОСОБА_1 як до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, так і до суду, не надано належних доказів про сплату нею страхових внесків за спірний період зайняття підприємницькою діяльністю (18.10.1995 по 25.10.2011), а тому відсутні правові підстави для його зарахування до страхового стажу позивача.

З огляду на вищезазначене, Київський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає стягненню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Білоноженко М.А.