Справа № 440/5928/24
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/5928/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому проваджденні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанов Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тилик Оксаною Анатоліївною від 06 травня 2024 року про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору №74933404.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно прийнято постанови про стягнення виконавчого збору та про відкриття виконавчого провадження №74933404 від 06.05.2024, оскільки з моменту набрання законної сили рішення суду № 537/3928/23 нею не чинились жодні перешкоди у проведенні побачень ОСОБА_2 з його дітьми. Зауважували, що відкриття виконавчого провадження вже пов`язується не з добровільним виконанням виконавчого документа, а саме, примусовим, що у силу норм Закону, вказує на наявність у державного виконавця повноважень при відкритті виконавчого провадження стягнути з боржника виконавчий збір. У Законі України «Про виконавче провадження» передбачені випадки, за яких, виконавчий збір не має стягуватись, а вже стягнутий підлягає поверненню, зокрема, у разі встановлення виконавцем факту виконання виконавчого документу до відкриття виконавчого провадження, зокрема, у статті 27 Закону, зокрема, відповідно до частини дев`ятої цієї статті, регламентовано, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

20.05.2024 позовну заяву залишено без руху.

23.05.2024 представником позивача надано до суду квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Залучено до участі у справі №440/5928/24 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 .

04.06.2024 до суду подано відзив на позовну заяву, зі змісту якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Частиною 4 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

У період із 01.06.2024 по 01.07.2024 суддя Алєксєєва Н.Ю. перебувала у відпустці, внаслідок чого дана справа розглянута 02.07.2024.

Відповідно до приписів частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконанні Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №74933404 з примусового виконання виконавчого листа №537/3928/23, виданого 02.05.2024 Крюківським районним судом м. Кременчука, про участь ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з доньками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

06.05.2024 постановою державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тилик О.А. відкрито виконавче провадження ВП №74933404 з виконання виконавчого листа №537/3928/23, виданого 02.05.2024 Крюківським районним судом м. Кременчука.

Також, 06.05.2024 державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Тилик О.А. в рамках ВП №74933404 винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 16000,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятими постановами про стягнення з боржника виконавчого збору та про відкриття виконавчого провадження від 06.05.2024, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із статтею 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У разі пред`явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.02.2024 по справі №537/3928/23 позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково та вирішено визначити наступні способи участі позивача ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з доньками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

1. Побачення першої та третьої суботи місяця з 18:00 год. до 18:00 год. неділі за місцем проживання батька, враховуючи режим дня та графік додаткових занять дітей, з обов?язковим здійсненням батьком супроводу дітей з місця їх проживання/перебування на побачення та повернення дітей за місцем їх проживання після побачення.

2. Побачення другої та четвертої п?ятниці з 18:00 год. до 18:00 год. суботи за місцем проживання батька, враховуючи режим дня та графік додаткових занять дітей, з обов?язковим здійсненням батьком супроводу дітей з місця їх проживання/перебування на побачення та повернення дітей за місцем їх проживання після побачення.

3. Щорічний спільний відпочинок упродовж перших двох тижнів червня, враховуючи режим дня дітей, з обов?язковим здійсненням батьком супроводу дітей з місця їх проживання/перебування та повернення дітей за місцем їх проживання після відпочинку.

Вищевказане рішення суду по справі №537/3928/23 набрало законної сили 141 квітня 2024 року.

02.05.2024 Крюківським районним судом м. Кременчука виготовлено виконавчий лист №537/3928/23, у якому зазначено, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання - 3 р.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини шостої статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Суд зауважує, що при надходженні виконавчого документу разом із заявою стягувача про його примусове виконання державний виконавець зобов`язаний або відкрити виконавче провадження, або винести постанову про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання.

У зв`язку з тим, що виконавчий документ відповідав вимогам та пред`явлено в строки, визначені Законом № 404-VІІІ, а також за відсутності інших підстав для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, суд вважає, що державним виконавцем правомірно 06.05.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №74933404.

Як наслідок, суд доходить висновку щодо правомірності оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №74933404 від 06.05.2024.

Що стосується оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору ВП №74933404 від 06.05.2024, то суд зазначає таке.

За частиною першою статті 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

При цьому, частинами першою та третьою статті 27 Закону встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина четверта статті 27 Закону).

Згідно частини п`ятої статті 27 Закону виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Частиною дев`ятою статті 27 Закону передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Позивач стверджує, що оскільки в межах виконавчого провадження будь-яких перешкод з виконання рішення суду не було, тому відсутні підстави для стягнення виконавчого збору, а отже державним виконавцем передчасно винесено оскаржувану постанову.

Разом з тим, аналізуючи положення статей 26, 27 Закону суд дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання та є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження. Останнє виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Крім того, стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 20.02.2019 у справі № 712/5014/17 та від 15.07.2019 у справі № 805/1174/17-а.

Посилання позивача на те, що обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору є вчинення державним виконавцем дій направлених на примусове виконання рішення, судом не приймаються до уваги, оскільки виходячи із вищенаведених положень діючого законодавства, стягнення з боржника виконавчого збору пов`язане з початком примусового виконання за виконавчим документом і не залежить від вчинених виконавчих дій після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За приписами частини першої статті 64-1 Закону виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем (частини друга статті 64-1 Закону).

Частиною п`ятою статті 64-1 Закону передбачено, що у разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

За встановленими обставинами, в ході здійснення виконавчого провадження № 74933404 державним виконавцем складені акти від 18.05.2024, 24.05.2024, якими встановлено, що за адресою мешкання боржника, ОСОБА_1 не перешкоджає ОСОБА_2 у спілкуванні з доньками, однак побачення не відбулися, оскільки діти відмовилися від побачення з батьком.

Відтак, зважаючи на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що незабезпечення побачень батька з дітьми відбулося з незалежних від позивача причин.

Твердження позивача про добровільне виконання рішення, виходячи зі специфічності виконання рішення відповідної категорії - про встановлення побачення з дитиною, не є підставою для звільнення позивача від оплати виконавчого збору на підставі відповідної постанови державного виконавця, а лише є обставиною, яка звільняє державного виконавця від накладення на боржника штрафу за невиконання рішення.

Той факт, що боржник не чинить перешкод у спілкуванні ОСОБА_2 з доньками вже на стадії виконання рішення суду після відкриття виконавчого провадження, не може бути підставою для скасування постанови про стягнення виконавчого збору, оскільки постанова про стягнення виконавчого збору приймається за фактом відкриття виконавчого провадження у відповідності до частини 4 статті 26 Закону №1404-VIII.

При цьому, державним виконавцем вчинялися дії спрямовані на належне виконання рішення про встановлення побачення з дитиною.

Таким чином, на переконання суду, відкриваючи виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа та приймаючи одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, державний виконавець діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, яке регулює спірні правовідносини. При цьому, державний виконавець визначає суму виконавчого збору у постанові про відкриття виконавчого провадження та відповідно до частини четвертої статті 27 Закону, одночасно приймає постанову про стягнення виконавчого збору.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем було правомірно винесено постанову від 06.05.2024 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 74933404, а тому позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( вулиця Ігоря Сердюка, 43,Кременчук,Полтавська область,39605 ), третя особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними та скасування постанов відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва