Справа № 600/2859/24-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпечені позову

03 липня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/2859/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана до подання позовної заяви

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ ТА ІСТОРІЯ ЗАЯВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі заявник) подав 01.07.2024 року до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом:

- зупиненням дії декларації про готовність об`єкта до експлуатації на нове будівництво багатоквартирного житлового будинку по вул. В. Чорновола в с. Годилів Великокучурівська сільська ради Чернівецького району Чернівецької області від 05.01.2024 року за №ІУ78 - до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили.

1.2. Заява подана до Чернівецького окружного адміністративного суду до відкриття провадження у справі, відповідно до положень статей 25,150,152,153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

ІІ. АРГУМЕНТИ ЗАЯВНИКА

2.1. Так, у селі Годилів Великокучурівської ОТГ Чернівецького району Чернівецької області здійснюється нове будівництво багатоквартирного житлового будинку по вул. В. Чорновола, будівництво ведеться Обслуговуючим кооперативом «Житлово будівельний кооператив «Престижний дім-3»» () (далі - ОК «ЖБК «Престижний дім-3»»), директор - ОСОБА_2 . Будівництво здійснюється на земельних ділянках площею 0.0795 га з кадастровим номером :03:001:3796 та площею 0.0795 га з кадастровим номером :03:001:3770. Для початку будівельних робіт ОК «ЖБК «Престижний дім-3»» було подано Повідомлення про початок виконання будівельних робіт, реєстраційний номер в ЄДЕССБ - ІУ46, зазначений клас наслідків - СС1.

2.2. Зазначає, що дія Повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ІУ46 від 26.06.2023 року зупинена, на підставі Ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 року по справі №600/2179/24-а.

2.3. Однак наголошує, що ОК «ЖБК „Престижний дім-3», здійснив самочинне будівництво шляхом отримання неналежного дозвільного документу (для класу наслідків СС1, коли фактично будівля відповідає щонайменше класу наслідків СС2), почав його легалізацію у спосіб реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації (знову таки, що характерно класу наслідків СС1 і не відповідає фактично збудованій будівлі) і далі вчинятиме дії задля завершення легалізації самочинного будівництва, а саме ОК «ЖБК „Престижний дім-3» може здійснити оформлення права власності на такий об`єкт, що означатиме повну легалізацію незаконної самочинної будівлі.

2.4. Станом на 25.06.2024 року право власності на об`єкт не зареєстровано, на підтвердження чого додається Інформаційна довідка №384355499 від 25.06.2024 року, Інформаційна довідка №384354551 від 25.06.2024 року.

2.5. З метою недопущення повної легалізації самочинного будівництва має намір подати позовну заяву про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації. На даний час, звертаючись із заявою, просить суд застосувати захід забезпечення позову - зупинення дії декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ІУ78 від 05.01.2024 року. При цьому, на думку заявника, невжиття заходу забезпечення позову призведе до завершення легалізації протиправного будівництва й оформлення права власності на самочинне будівництво, що унеможливить виконання рішення суду з огляду на те, що дія декларації вичерпується після реєстрації права власності.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

3.2. Так, відповідно до частин 1,2 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

3.3. Згідно із частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

3.4. У частині 2 статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

3.5. Із системного аналізу вимог наведених норм слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. При цьому, заявник обов`язково повинен обґрунтувати свою заяву і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі.

3.6. Інститут забезпечення позову за своєю сутністю та з урахуванням європейського досвіду є інститутом попереднього судового захисту порушеного права.

3.7. На цій стадії процесу суд не констатує факт порушення права, однак забезпечує можливість виконання рішення суду, яке може бути прийнято на користь позивача.

3.8. Конституційний Суд України в рішенні від 30.01.2003 року, №3-рн/2003 У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 120, частини шостої статті 234, частини третьої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора) зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13) (пункт 9 мотивувальної частини рішення).

3.19. Європейський суд з прав людини у своєму рішення від 23.01.2014 року, №19336/04 Справа East/West Alliance Limited проти України вказав на те, що межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці; використанню засобів захисту не повинні невиправдано та необґрунтовано перешкоджати дії чи бездіяльність органів влади держави-відповідача (див., серед інших джерел, вищезазначене рішення у справі "Аксой проти Туреччини", п. 95, та рішення у справі "Кудла проти Польщі" [ВП], заява N 30210/96, п. 157, ECHR 2000-XI) (пункт 227).

3.10. Окрім цього, в рішенні від 18.02.2010, № 54131/08 Справа Байсаков та інші проти України Європейський суд зазначив, " ... що процедура такого судового контролю становить, у принципі, ефективний засіб юридичного захисту у значенні статті 13 Конвенції стосовно скарг, пов`язаних з рішеннями про вислання та екстрадицію, але за умови існування можливості ефективної перевірки судами законності - з матеріально-правового та процесуального погляду - дискреційних дій органу виконавчої влади і можливості скасування ними такого рішення в разі необхідності (див. ухвалу у справі "Сливенко проти Латвії" [ВП], N 48321/99, п. 99, ЄСПЛ 2002-II). Однак, якщо заявник намагається запобігти своєму висланню з Договірної держави, такий засіб юридичного захисту буде ефективним лише в разі, якщо він автоматично зупиняє дію оскаржуваного рішення (див. рішення у справі "Жебремедин [Габерамадієн] проти Франції", N 25389/05, п. 66, ЄСПЛ 2007-V) (пункт 75).

3.11. Отже, підсумовуючи наведене, слід прийти до висновку, що існування інституту забезпечення позову, обумовлено потребою в ефективному юридичному захисті прав та інтересів людини. Ефективне використання інституту забезпечення позову унеможливить порушення права людини, яке на думку останньої є порушеним.

3.12. Водночас використання засобів захисту не повинні невиправдано та необґрунтовано перешкоджати дії чи бездіяльність органів влади.

3.13. Так, заявник стверджує, що невжиття заходу забезпечення позову призведе до завершення легалізації протиправного будівництва й оформлення права власності на самочинне будівництво багатоквартирного житлового будинку по вул. В. Чорновола в с. Годилів Великокучурівська на земельних ділянках з кадастровим номером :03:001:3796 та з кадастровим номером :03:001:3770, що унеможливить виконання рішення суду з огляду на те, що дія декларації вичерпується після реєстрації права власності.

3.14. Разом з цим, суд критично оцінює доводи заявника з огляду на те, що окреслені заявником питання оцінки легалізації будівництва й оформлення права власності на таке будівництво не може вирішуватися в рамках адміністративного судочинства. Таким правовідносинам притаманні ознаки виключно приватно-правового спору, що вирішується в порядку цивільного або ж господарського судочинства залежно від суб`єктного складу.

3.15. Також, суд наголошує, що заявником у розглядуваній заяві жодним чином не обґрунтовано, якими чином порушені його права з боку Державної інспекції архітектури та містобудування України, чи іншого органу публічної адміністрації, в процесі реалізації їх владних (управлінських) функцій як суб`єктів владних повноважень. Саме наявність порушеного права з боку суб`єктів владних повноважень надає спору ознак публічно-правового.

3.16. Поряд з цим, спосіб забезпечення позову, про який просить заявник, є необґрунтованим, також з огляду на те, що ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.05.2024 року у справі №600/2179/24-а заборонено Обслуговуючому кооперативу "Житлово - будівельного кооперативу "Престижний дім - 3", а також іншим підрядним організаціям здійснювати будівельні роботи на земельних ділянках площею 0.0795 га з кадастровим номером :03:001:3796 та площею 0,0795 га з кадастровим номером :03:001:3770, будівництво багатоквартирного будинку/будинків, які не відносяться до об`єктів з незначними наслідками (СС1) (житлові будинки понад чотири поверхи (абз. 13 ч. 5 ст. 32 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності) до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили.

3.17. Таким чином, наразі вищевказаним судовим рішення вжито заходи забезпечення позову задля збереження існуючого становища спірних правовідносин щодо будівельних робіт на земельних ділянках площею 0.0795 га з кадастровим номером :03:001:3796 та площею 0,0795 га з кадастровим номером :03:001:3770.

3.18. Беручи до уваги встановлені обставини та відсутність належних доказів в обґрунтування своєї заяву, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та охоронюваним законом інтересам ОСОБА_1 , або про те, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для забезпечення позову.

3.19. Відтак, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись статтями 150,151,154,243,248,256 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя О.В. Анісімов