Справа № 520/24110/21
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 р.Справа № 520/24110/21

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Русанової В.Б. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Щурової К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 (суддя Білова О.В.; м. Харків; повний текст рішення складено 12.03.2024) по справі № 520/24110/21

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці

про визнання протиправними та скасування припису і постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ Держпраці у Харківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ХК29367/1185/НД/АВ/П від 26.08.2021, внесений Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) інспектором праці Головного управління Держпраці у Харківській області Негодовим Сергієм Станіславовичем;

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ХК29367/1185/НД/АВ/ТД-ФС від 02.11.2021, якою на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) накладено штраф у розмірі 120000 (сто двадцять тисяч) гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на протиправність спірних припису Головного управління Держпраці у Харківській області про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ХК29367/1185/НД/АВ/П від 26.08.2021 та постанови Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ХК29367/1185/НД/АВ/ТД-ФС від 02.11.2021.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.06.2023 по справі № 520/24110/21 клопотання представника позивача про заміну відповідача - задоволено.

Замінено відповідача у справі № 520/24110/21, а саме Головне управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40, м. Харків, 61002, ) на його правонаступника - Північно-Східне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (, місцезнаходження: 36014, Полтавська область, місто Полтава, вулиця Пушкіна, будинок 119).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 по справі № 520/24110/21 адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано припис Головного управління Держпраці у Харківській області про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ХК29367/1185/НД/АВ/П від 26.08.2021, винесений щодо ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ХК29367/1185/НД/АВ/ТД-ФС від 02.11.2021 щодо ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Стягнуто з Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (36014, Полтавська область, місто Полтава, вулиця Пушкіна, будинок 119, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору в розмірі 3470 грн (три тисячі чотириста сімдесят гривень 00 копійок).

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 по справі № 520/24110/21 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, з викладених підстав, вказує, що магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » знаходиться саме за адресою: АДРЕСА_2 , а не на АДРЕСА_3 , як зазначав представник позивача. Таким чином, перевірка правомірно здійснена відповідно до направлення за адресою: АДРЕСА_2 , а, відтак, матеріали перевірки є належними доказами у справі.

Зазначає, що факт надання послуг за договорами цивільно-правового характеру ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ФОП ОСОБА_4 жодним чином не перешкоджає перебувати у трудових відносинах (навіть не оформлених згідно з чинним законодавством) з ФОП ОСОБА_1 ..

Таким чином, стверджує, що ГУ Держпраці у Харківській області правомірно склало акт від 26 серпня 2021 № ХК29367/1185/НД/АВ і винесло припис від 26 серпня 2021 року № ХК29367/1185/НД/АВ/Г1. Враховуючи достатність підстав для накладення штрафу, ГУ Держпраці у Харківській області складено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ХК29367/1185/НД/АВ/ТД -ФС від 02 листопада 2021 року відповідно до вимог законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що з 11.08.2021 по 26.08.2021 інспекторами праці Головного управління Держпраці у Харківській області проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері праці.

Інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 було проведено відповідно до п. 3 п.5 Порядку № 823, за рішенням керівника органу контролю проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із звернення гр. ОСОБА_5 від 22.07.2021, від 10.08.2021 (вх. № Б-ТЛвід 27.07.2021, вх. №Б-1050).

Згідно з вказаним зверненням, гр. ОСОБА_5 повідомив, що за адресою: АДРЕСА_4 , знаходиться магазин та кафе, в якому здійснюють діяльність ФОПи. При прийомі на роботу не оформлюють, якщо звільняєшся, гроші не виплачують, мотивуючи це порушенням договору компанії. Обіцяли 65 грн. за годину та графік з 08:00 по 19:30. Власником вказаного підприємства є ОСОБА_6 , кабінет якого знаходиться на 2 або 3 поверсі. Там же знаходиться і ОСОБА_7 , яка приймала на роботу.

На підставі вказаного видано наказ Головного управління Держпраці у Харківській області від 10.08.2021 №976 про проведення інспекційного відвідування та виписані направлення на проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування від 10.08.2021 №02.03-03/1238 ФОП ОСОБА_1 за адресами: АДРЕСА_5 , магазин шашлика « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Під час проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування 11.08.2021 за адресою: АДРЕСА_2 , магазин шашлика « ІНФОРМАЦІЯ_1 », при виконанні робіт були зафіксовані та опитані на засіб відеофіксації наступні особи: - ОСОБА_8 , яка повідомила, що працює продавцем у ФОП ОСОБА_1 ; - ОСОБА_2 , який повідомив, що працює прибиральником та приходить раз на тиждень (02 хв.:27 сек. відео № _0011); - ОСОБА_3 , яка повідомила, що працює посудомийницею у ОСОБА_9 більше року (05 хв.:27 сек. відео № _0013). При виконанні робіт була виявлена ОСОБА_10 , яка працювала продавцем у ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_6 , магазин шашлика « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , відповідно до інформації, розміщеної у куточку споживача.

Під час виходу на перевірку 20.08.2021 за адресою: АДРЕСА_2 , магазин шашлика « ІНФОРМАЦІЯ_1 », при виконанні робіт була зафіксована та опитана на засіб відео-фіксації ОСОБА_11 , яка повідомила, що працює більше року у ФОП ОСОБА_1 ..

Інспектором праці складено вимогу про надання документів від 20.08.2021 №ХК29367/1185/НД, якою зобов`язано ФОП ОСОБА_1 у строк до 10 год. 00 хв. 26.08.2021 надати документи (перелік зазначений у вимозі), необхідні для проведення інспекційного відвідування.

Вимогу №ХК29367/1185/НД пред`явлено та вручено особисто під підпис ОСОБА_1 ..

Як вбачається з акту інспекційного відвідування, на виконання вимоги № ХК29367/1185/НД позивачем о 14 годині 00 хв. 26.08.2021 надано копії необхідних документів, які не містили відомостей, що підтверджують факт належного оформлення трудових відносин з громадянином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

За результатами проведення заходу складено акт із описом виявлених порушень від 26 серпня 2021 № ХК29367/1185/НД/АВ, видано припис від 26.08.2021 № ХК29367/1185/НД/АВ/П, яким ФОП ОСОБА_1 зобов`язано усунути виявлене порушення строком до 26.09.2021.

Акт № ХК29367/1185/НД/АВ, припис № ХК293 67/1185/НД/АВ/П 27.08.2021 направлено рекомендованим листом засобом поштового зв`язку (трекінг № 270) на адресу реєстрації ФОП ОСОБА_1

08.09.2021 позивачем на адресу Управління Держпраці у Харківській області направлено скаргу на припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ХК29367/1185/НД/АВ/Г1 від 26.08.2021.

Головне управління Держпраці у Харківській області направило відповідь на скаргу ФОП ОСОБА_1 від 05.10.2021 № 27/9603/02.-03/02-10/10085, в якій зазначило, що наведені у скарзі доводи не спростували порушень, виявлених під час проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування, а тому припис № ХК29367/1185/НД/АВ/П залишено без змін.

05.10.2021 Управління Держпраці у Харківській області направило ФОП ОСОБА_1 засобом поштового зв`язку (трекінг № 429) лист № 1083 від 05.10.2021 з повідомленням про вручення посадовою особою Головного управління Держпраці у Харківській області акта проведення позапланового заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування від 26 серпня 2021 року № ХК29367/1185/НД/НП.

На підставі акту інспекційного відвідування Головним управлінням Держпраці у Харківській області винесено постанову про накладення штрафу № ХК29367/1185/НД/АВ/ТД-ФС від 02 листопада 2021 року за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 120 000 грн. у зв`язку з непідтвердженням факту належного оформлення трудових відносин з громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Копію постанови № ХК29367/1185/НД/АВ/ТД-ФС від 02 листопада 2021 року направлено 03.11.2021 засобом поштового зв`язку (трекінг № 890) за адресою реєстрації ФОП ОСОБА_1 ..

Не погоджуючись з вказаними постановою та приписом, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що наданими до матеріалів справи доказами не підтверджується порушення позивачем норм чинного трудового законодавства в сфері належного оформлення трудових відносин, матеріали інспекційного відвідування не є належними та допустимими доказами таких порушень, з огляду на що припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ХК29367/1185/НД/АВ/П від 26.08.2021 та постанова Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ХК29367/1185/НД/АВ/ТД-ФС від 02.11.2021 є протиправними та підлягають скасуванню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі по тексту - Закон №877-V) (в редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 5 ст. 2 Закону №877-V, заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, державного контролю за додержанням законодавства у сфері моніторингу, звітності та верифікації викидів парникових газів у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України Міністра економіки, і який реалізує державну політику, крім іншого, з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 цього Положення).

Відповідно до Положення про Головне управління Держпраці у Харківській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 № 84 (далі по тексту - Положення № 84), Головне управління Держпраці у Харківській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Згідно з підпунктом 5 пункту 4 Положення № 84, Головне управління Держпраці у Харківській області здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Також, частиною першою статті 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким порядком, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 року № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 року № 1986-IV, та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" є Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 (далі по тексту - Порядок № 823).

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку № 823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 1-3 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначається, серед іншого, місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід.

Як вбачається з направлення від 10.08.2021, інспекторам праці відповідача було доручено провести інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , юридична адреса: АДРЕСА_7 . Фактична адреса: місто Харків, Полтавський шлях, 90; АДРЕСА_2 .

Згідно з актом інспекційного відвідування, неоформлені працівники виявлені в ході виходу інспекторів праці до магазину шашлика «Лавшаш» за адресою: АДРЕСА_2 .

Водночас, як встановлено в ході судового розгляду справи, заклад «Лавшаш» розташований за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_3 , що підтверджується технічним паспортом нежитлової будівлі по АДРЕСА_8 , від 25.04.2015, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копіями актів приймання-передачі нерухомого майна до договорів оренди №01/01/21-2 та №01/01/21-2Р від 01.01.2021.

Тобто, направлення на інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 видане щодо адреси, зокрема, АДРЕСА_2 , яка не має відношення до місця здійснення діяльності позивача.

Відтак, посадові особи відповідача фактично здійснили вихід за адресою, не визначеною направленням.

Отже, сам факт виходу інспекторів ГУ Держпраці у Харківській області за іншою, ніж зазначено в направленні, адресою відбувся протиправно, за відсутності у посадових осіб відповідача відповідних повноважень.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, приміщення за вказаною адресою, окрім позивача, орендують й інші фізичні особи-підприємці.

Так, за договорами оренди нерухомого майна № 01/01/21-1 Р, № 01/01/21-2 та №24/07/19-7 від 01.01.2021, фізичні особи-підприємці ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 отримали в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно за адресою: АДРЕСА_3 , по 200 м2, 95 м2 і 55 м2 відповідно для діяльності ресторану та роздрібної торгівлі продовольчими товарами.

Як вбачається з карток обліку об`єктів торгівлі, ресторанного господарства, сфери послуг та з виробництва і переробки продуктів харчування, виданих Департаментом адміністративних послуг та споживчого ринку виконавчого комітету Харківської міської ради, за адресою: м. Харків, вул. Арматурна, 33 зареєстровані такі об`єкти:

1) за ФОП ОСОБА_1 - магазин з реалізації продовольчих товарів та ресторан;

2) за ФОП ОСОБА_4 - ресторан;

3) за ФОП ОСОБА_13 - відділ з реалізації продовольчих товарів;

4) за ФОП ОСОБА_12 - відділ з реалізації продовольчих товарів.

Тобто, за адресою: АДРЕСА_3 , крім позивача, здійснюють суміжну діяльність ще троє фізичних осіб-підприємців.

З матеріалів справи вбачається, що при складанні акту, припису й постанови ГУ Держпраці у Харківській області не відмежувало господарську діяльність позивача від діяльності інших суб`єктів господарювання, що ставить під обґрунтований сумнів достовірність висновку про порушення трудового законодавства саме позивачем.

Продовжуючи розгляд справи, колегія суддів зазначає, що статтею 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абз. 5 п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі по тексту - Порядок № 509), штрафи накладаються на підставі: акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.

Відповідно до п. 3 Порядку № 509, справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Згідно ч. 2 ст. 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Отже, обов`язковою умовою притягнення роботодавця до відповідальності за порушення ним статті 24 КЗпП України є безпосереднє виявлення під час інспекційного відвідування посадовими особами Держпраці осіб, які виконують трудові функції без належного офіційного оформлення та саме роботодавцем.

Водночас, колегія суддів зазначає, що під час судового розгляду справи не було підтверджено факту порушення позивачем норм чинного трудового законодавства в сфері належного оформлення трудових відносин.

Так, відповідно до акту перевірки, ГУ Держпраці у Харківській області встановлено порушення, яке полягало у непідтвердженні факту належного оформлення трудових відносин з громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Як вбачається з Акту інспекційного відвідування, ОСОБА_2 повідомив, що працює прибиральником, приходить раз на тиждень.

При цьому, з наданих пояснень ОСОБА_2 вбачається, що останній не зазначав на кого саме він працює і не вказував роботодавцем ФОП ОСОБА_1 ..

Представник позивача в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що ОСОБА_2 має договір цивільно-правового характеру з ФОП ОСОБА_4 від 01.07.2021 № 1 терміном дії до 31.12.2021 на прибирання території, а, відтак, не має трудових відносин з позивачем. Копію вказаного договору надано до суду та долучено до матеріалів справи.

Стосовно правовідносин з ОСОБА_3 судовим розглядом встановлено, що остання також має договір цивільно-правового характеру від 01.07.2021 № 1 терміном дії до 31.12.2021 з ФОП ОСОБА_4 на клінінгові послуги, а саме: роботи по прибиранню приміщення та території ресторану за адресою: АДРЕСА_3 , а, відтак, не має трудових відносин з позивачем. Копію вказаного договору надано до суду та долучено до матеріалів справи.

Посилання представника відповідача на те, що факт надання послуг за цивільно-правовими договорами не перешкоджає перебуванню у трудових відносинах з позивачем колегія суддів відхиляє, оскільки підпорядкування вказаних осіб правилам внутрішнього трудового розпорядку (тривалість робочого дня, перерви, встановлені робочі та вихідні дні тощо) в ході інспекційного відвідування не встановлено та жодними доказами не підтверджено.

Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть вважатися неоформленими працівниками ФОП ОСОБА_1 , оскільки вказані особи ані фактично, ані юридично не перебували з позивачем у трудових відносинах.

Доказів зворотного відповідачем суду не надано.

Отже, жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність між позивачем як роботодавцем та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як працівниками трудових відносин в ході проведення інспекційного відвідування відповідачем не надано ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції. Також, судами першої та апеляційної інстанції не здобуто й у ході судового розгляду справи.

Відтак, оскільки матеріалами справи не доведено факт порушення позивачем норм чинного трудового законодавства в сфері належного оформлення трудових відносин, то висновки відповідача, наведені в акті інспекційного відвідування щодо порушень ОСОБА_1 законодавства про працю, є такими, що побудовані на припущеннях та не підтверджені належними й допустимими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вказує, що у спірному випадку відповідачем документально не підтверджено та не доведено в ході розгляду справи дійсного допущення порушення ФОП ОСОБА_1 норм чинного трудового законодавства в сфері належного оформлення трудових відносин.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані припис та постанова прийняті відповідачем з порушенням КЗпП України, Порядку № 509, необґрунтовано, без з`ясування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, такі рішення не можуть відповідати критеріям правомірності, визначеним в ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а, відтак, позовні вимоги ФП ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування припису Головного управління Держпраці у Харківській області про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ХК29367/1185/НД/АВ/П від 26.08.2021, постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ХК29367/1185/НД/АВ/ТД-ФС від 02.11.2021 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 по справі № 520/24110/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді В.Б. Русанова Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 03.07.2024 року