Справа № 560/7916/24
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7916/24
УХВАЛА

іменем України

03 липня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Шевчука О.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського відділу Державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області , Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) , Головного державного виконавця Підгородецької Олесі Петрівни про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Кам`янець-Подільського відділу Державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головного державного виконавця Підгородецької Олесі Петрівни про визнання дій протиправними та скасування постанови.

Ухвалою суду від 30.05.2024 позовну заяву ОСОБА_1 , залишити без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

На виконання ухвали суду від 30.05.2024 позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Також, ухвалою від 18.06.2024 позовну заяву ОСОБА_1 , залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформленої відповідно до вимог статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України/або обґрунтувань за яких позивач вважає, що строк звернення до суду з позовними вимогами не пропущено, надання доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами.

На виконання вказаної ухвали позивач надав суду заяву про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, та вказав, що оскаржувану постанову отримав 20.05.2024 та до суду звернувся 24.05.2024, однак жодних доказів вказаних тверджень не надав.

Дослідивши подану заяву, суд враховує наступне.

Частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Предметом спору є визнання протиправною та скасування постанови від 12.04.2024 року по ВП №74741513 про відкриття виконавчого провадження.

Суддя встановив, що позивач отримав оскаржувану постанову 19.04.2024, що підтверджується інформацією поштового відправлення на веб-сайті АТ "Укрпошта" за відповідним трек номером вказаним позивачем у додатку до позовної заяви.

При цьому, позивач звернувся до суду 24.05.2024, що підтверджується відбитком поштового штампу на конверті, тобто, з пропуском законодавчо встановленого строку.

Отже, вказані в заяві про поновлення строку звернення до суду позивача про те, що він отримав оскаржувану постанову 20.05.2024 не підтверджується жодними доказами, оскільки позивач таких доказів не надав.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено, що з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Верховний Суд неодноразово вказував, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідачів. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, дереалізація цього права зумовлена його власною поведінкою. Питання ж поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Відповідно до частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Необізнаність чи байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Навіть об`єктивні та непереборні обставини, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не можуть розцінюватись як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при застосуванні процесуальних правил варто уникати як надмірного формалізму, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності. У справі Європейського суду з прав людини "Стаббігс та інші проти Великобританії'' визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав. У рішенні "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд зазначив про те, що строки спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суд вважає неприйнятними наведені позивачем у заяві про поновлення процесуального строку пояснення в обґрунтування непорушення строку звернення до суду, оскільки вони не містять переконливих доводів поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, а також не містять жодного доказу поважності причин пропуску строку звернення.

Враховуючи викладене, позивач у заяві про поновлення строку звернення до суду не навів обставин, які б свідчили про об`єктивну неможливість вчасного звернення до суду.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, зокрема, якщо підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані судом неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись частиною 2 статті 123, статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського відділу Державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області , Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) , Головного державного виконавця Підгородецької Олесі Петрівни про визнання дій протиправними та скасування постанови від 12.04.2024 ВП 74741513 про відкриття виконавчого провадження - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддяО.П. Шевчук