Справа № 320/3150/20
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року № 320/3150/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом гр. ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся гр. ОСОБА_1 з позовом, в якому просить:

-визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Київській області від 27.08.2019 № 2452, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком;

-зобов`язати ГУ ПФУ у Київській області зарахувати до страхового стажу період його військової служби з 18.01.1980 по 11.12.1984 на підводних човнах з новими енергетичними установками в пільговому обчисленні, а саме: один місяць служби за два;

-зобов`язати ГУ ПФУ у Київській області з 26.07.2019 призначити йому пенсію за віком та виплатити заборгованість.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він як особа, яка у період з 18.01.1980 по 11.12.1984 проходила військову службу на підводних човнах з новими енергетичними установками, відповідно до положень частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV та постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 № 393, має право на зарахування до страхового стажу вказаного періоду проходження служби з розрахунку: один місяць служби за два місяці, для призначення пенсії за віком.

Представник відповідача позов не визнав, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії за віком з огляду на відсутність у позивача достатнього страхового стажу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 відкрито провадження у даній справі та вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Судом встанолено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 18.01.1980 по 11.12.1984 проходив військову службу на підводних човнах з новими енергетичними установками.

Вказані обставини представником відповідача не заперечуються та підтверджуються даними, наведеними у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 (а.с. 9-11), трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 (а.с. 13-19), військовому квитку серії НОМЕР_3 (а.с. 20) та довідці ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.05.2015 № 1272 (а.с. 21).

У липні 2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення йому пенсії за віком у відповідності до положень статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

Рішенням від 27.08.2019 № 2452 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком з огляду на відсутність у позивача достатнього страхового стажу.

Обставини, на які посилається відповідач у своєму рішенні від 27.08.2019 № 2452 як на підставу для відмови у призначенні пенсії за віком, позивач вважає такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом порушеного права з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон України № 1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону України № 1058-IV (в редакції на час звернення позивача до відповідача) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Цією ж статтею передбачено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Аналізуючи наведені вище норми, суд приходить до висновку, що обов`язковими умовами, за наявності яких у особи з`являється право на призначення пенсії за віком у 2019 році є: 1) досягнення такою особою 60 років; 2) наявність страхового стажу не менше 26 років.

При цьому в силу положень статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно зі статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Однак покладений на суб`єкта владних повноважень даною нормою тягар доказування правомірності свого рішення не звільняє позивача від обов`язку доказування своїх тверджень чи заперечень.

Як встановлено судом під час розгляду даної адміністративної справи та не заперечується відповідачем, на день звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 досяг 60 років, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта позивача громадянина України серії НОМЕР_1 (а.с. 9-11).

У свою чергу в якості підстави для відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до положень статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV відповідач посилається на відсутність у ОСОБА_1 достатнього страхового стажу (не менше 26 років).

Так, представник відповідача зазначає, що за поданими позивачем документами його страховий стаж складає 21 рік 09 місяців 16 днів.

Наведені вище обставини підтверджуються також копією трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 (а.с. 13-19).

Водночас позивач посилається на невірний обрахунок відповідачем його страхового стажу, оскільки він як особа, яка у період з 18.01.1980 по 11.12.1984 проходила військову службу на підводних човнах з новими енергетичними установками, має право на зарахування до страхового стажу вказаного періоду проходження служби з розрахунку: один місяць служби за два місяці, у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 № 393 (далі - Порядок № 393).

Так, відповідно до підпункту "б" пункту 3 Порядку № 393 служба на атомних підводних крейсерах, атомних підводних човнах, дизельних підводних човнах, обладнаних допоміжними атомними енергетичними установками, і підводних човнах із спеціальними енергетичними установками зараховується до вислуги років для визначення розміру пенсії на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за два місяці - за умовами, що визначаються Міністерством оборони України, Службою зовнішньої розвідки, Центральним управлінням Служби безпеки.

Наведеним вище нормам кореспондують положення пункту 2.3 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530 (далі - Положення № 530), відповідно до яких при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за два місяці, а саме: служба на атомних підводних крейсерах, атомних підводних човнах, дизельних підводних човнах, обладнаних допоміжними атомними енергетичними установками, та підводних човнах із спеціальними енергетичними установками (у тому числі у складі других екіпажів атомних підводних крейсерів, що будуються, та атомних підводних човнів). При цьому зазначена служба зараховується на пільгових умовах з початку навчання у навчальному центрі, а військовослужбовцям, які не підлягають навчанню, - з початку роботи реактора підводного крейсера (човна). Служба на підводних човнах з парогазовими турбінними установками та з дизелями, що працюють за замкнутим циклом, зараховується до вислуги років на пільгових умовах у період перебування їх у строю, а на тих човнах, що будуються, - з початку ходових заводських випробувань. У складі технічних екіпажів атомних підводних крейсерів, крейсерських атомних та великих атомних підводних човнів і атомних глибоководних станцій (включаючи ті, що будуються) за час фактичного несення служби на вказаних кораблях та станціях. При цьому зазначена служба зараховується на пільгових умовах не раніше ніж з дня початку роботи реактора корабля (станції).

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на положення пункту 1 Порядку № 393 та Положення № 530, відповідно до яких приписи наведених нормативно-правових актів застосовуються виключно для призначення пенсій за вислугу років на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII.

Натомість, звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області обумовлено необхідністю призначення йому пенсії за віком на підставі іншого закону - Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, приписи якого не передбачають пільгового обчислення вислуги років.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність у позивача права на зарахування до його страхового стажу у пільговому обчисленні періоду проходження з 18.01.1980 по 11.12.1984 військової служби на підводних човнах з новими енергетичними установками, з огляду на недостатність на момент звернення до територіального органу Пенсійного фонду України страхового стажу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а доказів понесення ним витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, суду не надано, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 205, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.