Справа № 240/7241/24
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Житомир справа № 240/7241/24

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про визнання неправомірними дій, скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) із позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) (майдан Соборний, 1, м.Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н, 10014, ), в якому, з підстав протиправності, просить:

- визнати неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) щодо винесення та направлення боржнику ГУ ПФУ в Житомирській області вимоги від 08.01.2024 по виконавчому провадженню №71031265, на підставі якої ГУ ПФУ в Житомирській області здійснило перерахунок пенсії у бік зменшення;

- скасувати вимогу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) від 08.01.2024 по виконавчому провадженню №71031265.

У позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що дії державного виконавця призвели до зменшення доплати до пенсії за судовим рішенням, тому просить скасувати вимогу державного виконавця у виконавчому провадженні. Розгляд справи просила проводити без виклику сторін (а.с. 1-4).

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.06.2024 відкрито позовне провадження у справі за статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

25.06.2024 до Житомирського окружного адміністративного суду за вх. №36140/24 надійшов відзив на адміністративний позов, у якому відповідач проти позовних вимог заперечує, просить відмовити у їх задоволенні. Відповідач вважає дії та вимогу правомірними, оскільки вони передбачені чинним законодавством та спрямовані на виконання рішення суду. Справу просив розглядати без участі представника відповідача (а.с. 37-39).

У судове засідання позивач та представник відповідача не з`явилися.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 вирішено судовий розгляд справи проводити у порядку письмового провадження.

Відповідно до положень частини 9 статті 205, частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон України "Про виконавче провадження").

Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 у справі №240/20183/21 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУПФУ в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 23.01.2021 нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

26.01.2023, після набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №240/20183/21, ОСОБА_1 було видано виконавчі листи щодо зобов`язальної частини рішення та щодо судового збору.

14.02.2023 ОСОБА_1 звернулася до Відділу примусового виконання рішень із заявою про примусове виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 у справі №240/20183/21, до якої долучила виконавчий лист від 26.01.2023 про зобов`язання нарахувати та виплатити доплату до пенсії (а.с. 41, 41 на звороті).

14.02.2023 Відділом примусового виконання рішень відкрито виконавче провадження за заявою ОСОБА_1 (а.с. 42 на звороті).

Отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження ГУПФУ в Житомирській області надіслало інформацію про виконання судового рішення, а саме: повідомило про перерахунок пенсії стягувача починаючи з 23.01.2021, яка виплачується з 01.06.2022, та про нарахування 196943,87 грн доплати до пенсії за період з 23.01.2021 до 31.05.2022, яка буде виплачена після надходження бюджетних коштів, оскільки суми заборгованості за судовим рішенням не можуть бути виплачені із солідарної системи пенсійного фонду (а.с. 45-46).

08.01.2024 Відділом примусового виконання рішень надіслано до ГУПФУ в Житомирській області вимогу про виконання рішення суду, зокрема про виплату доплати до пенсії у розмірі, встановленому законом про Державний бюджет України (а.с. 47).

У відповідь на вимогу державного виконавця ГУПФУ в Житомирській області надіслало інформацію про виконання судового рішення, зокрема про здійснений перерахунок пенсії стягувача з 01.01.2024 у зв`язку із встановленням Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" розміру мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду.

Спір між сторонами виник щодо надіслання державним виконавцем вимоги про виконання рішення суду.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України №1404-VІІІ під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 18 Закону України №1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 4 статті 18 Закону України №1404-VІІІ вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Порядок виконання судових рішень визначений, окрім Закону України "Про виконавче провадження", ще й в Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженій наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі - Інструкція №512/5).

Відповідно до абзацу першого пункту 6 Інструкція №512/5 під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з абзацом першим пункту 9 Інструкції №512/5 вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

Пунктом 12 Інструкції №512/5 передбачено, що у вимозі, дорученні, запиті виконавця обов`язково зазначаються: найменування органу державної виконавчої служби, прізвище, ім`я та по батькові державного виконавця або прізвище, ім`я та по батькові приватного виконавця; дата відкриття та номер виконавчого провадження; реквізити виконавчого документа; строк виконання; наслідки невиконання.

Аналіз наведених норм права дозволяє зробити висновок про те, що вимога державного виконавця це один із передбачених чинним законодавством документів, які приймаються державним виконавцем для забезпечення примусового виконання рішення суду. Рішення щодо надіслання вимоги приймається державним виконавцем на реалізацію дискреційних повноважень самостійно та на власний розсуд.

Оскаржувана позивачем вимога містить визначені пунктом 12 Інструкції №512/5 дані та підписана державним виконавцем у відповідності до положень абзацу другого пункту 9 Інструкції №512/5, тобто відповідає формі і змісту вимоги державного виконавця (а.с. 47).

Оскаржувана вимога складена та направлена державним виконавцем на виконання повноважень закріплених у Законі України №1404-VІІІ, з метою забезпечення виконання рішення суду, та не може бути скасована через незгоду стягувача з діями державного виконавця.

Щодо результатів виконання вимоги, то ГУПФУ у Житомирській області діяло у відповідності до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.02.2022 у справі №240/20183/21, яким зобов`язано ГУПФУ у Житомирській області нарахувати та виплатити дві мінімальні заробітні плати згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 8 Закону України від 9 листопада 2023 року №3460-IX "Про Державний бюджет України на 2024 рік" визначено розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду з 01.01.2024, на рівні 1600 гривень.

Незгода стягувача із застосуванням спеціальної розрахункової величини у вигляді мінімальної заробітної плати, встановленої статтею 8 Закону України від 9 листопада 2023 року №3460-IX "Про Державний бюджет України на 2024 рік" для обчислення виплат, замість мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої станом на 1 січня 2024 року становить новий правовий спір між ОСОБА_1 та ГУПФУ у Житомирській області, який не може бути вирішений державним виконавцем в рамках виконавчого провадження.

Враховуючи наведені обставини справи, суд вважає, що відповідачем у відповідності до частини 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доведено правомірність своїх дій та прийнятої вимоги, тому суд відмовляє у задоволенні адміністративного позову та у відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не стягує судові витрати із відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) (майдан Соборний, 1, м.Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н, 10014, ) про визнання неправомірними дій, скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін