Справа № 520/22668/23
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 липня 2024 року справа №520/22668/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої Ольги, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням осіб (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі по тексту - відповідач, вулиця Жон Мироносиць, 13, місто Харків, Харківська область, 61002, ), в якому просить:

- визнати протиправними бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення у вигляді доплати за 8 годин несення служби в нічний час за 2018 рік, компенсації за невикористану частину щорічної відпустки за 2018 рік (11 днів), а також індексації грошового забезпечення з 07.11.2015 по 01.11.2017;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення у вигляді доплати за 8 годин несення служби в нічний час за 2018 рік, компенсації за невикористану частину щорічної відпустки за 2018 рік (11 днів), а також індексації грошового забезпечення з 07.11.2015 по 01.11.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у нарахуванні та виплати грошового забезпечення у вигляді доплати за 8 годин несення служби в нічний час 2018 рік, компенсації за невикористану частину щорічної відпустки (11 днів) за 2018 рік, а також індексації грошового забезпечення з 07.11.2015 по 01.11.2017.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі Вікторівні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням осіб.

Цією ж ухвалою відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову та надати суду докази надіслання (подання) копії відзиву іншим учасникам справи.

Відповідач через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на відсутність правових підстав для здійснення нарахування та виплати грошового забезпечення у вигляді доплати за несення служби у нічний час, компенсації за невикористану частину відпустки та індексації. У відзиві відповідач зазначає, що вказані правовідносини врегульовані лише спеціальним законодавством яким на момент виникнення спірних правовідносин не передбачалось здійснення спірних виплат.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Позивач, в період з 07.11.2015 по 11.12.2018, проходив службу в Національній поліції України та у відповідності до Наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 10.12.2018 № 321о/с «По особовому складу» звільнений згідно із пунктом 2 частиною 1 статті 77 законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, через хворобу.

Під час проходження служби в Національній поліції України у 2018 році позивач залучався до несення служби у нічний час, однак доплата за несення служби нічний час за вказаний період Відповідачем протиправно не нараховувалась та не виплачувалась.

Крім того, під час проходження служби за 2018 позивачем не використано 11 діб чергової оплачуваної відпустки, тоді як відповідачем протиправно не виплачена компенсація за невикористану частину щорічної відпустки.

Також відповідачем не проводилась індексація грошового забезпечення позивача у період з 07.11.2015 по 31.10.2017, а розпочато виплату нарахування та виплату індексації грошового забезпечення 01.11.017, тому останньому не здійснювались виплати належних йому сум.

Таким чином, відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення у вигляді доплати за несення служби нічний час за 2018 рік ( 8 годи) , компенсації за невикористану частину щорічної відпустки за 2018 (11 днів), а також індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 01.11.2017.

З листа ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області від 28.07.2023 р. № 48аз/119-63/01/12-2023 випливає, що Позивач залучався до несення служби у нічний час у 2018 році - 1 раз (08.05.2018) а відповідно відпрацював у нічний час 8 годин.

Однак відповідач повідомив про відсутність підстав для виплати.

Листом від 10.08.2023 № 124аз/119/05/01-2023 відповідач повідомив, що грошове забезпечення позивача за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 не індексувалось, а щорічну чергову оплачувану відпустку за 2018 рік використав частково, невикористана частина становить 11 діб чергової оплачуваної відпустки, що підтверджено інформацією, наданою ГУНП в Харківській області від 10.08.2023 № 124аз/119/05/01-2023 та довідками про доходи і розрахунковими листами. Також при звільнені не було нараховано та не виплачена відповідна компенсація.

Не погоджуючись з вказаною бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

У відповідності до статей 17, 46 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у військових формуваннях. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст.ст. 59, 60 закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (зі змінами та доповненнями) служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питання проходження служби в поліції.

Разом з цим частина 10 статті 62, 94 закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (зі змінами та доповненнями) передбачено, що поліцейський у повному обсязі користується гарантіями соціального та правового захисту, передбаченого цим законом та іншими актами законодавства. Поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається відповідно до Закону, а порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

У відповідності до пункту 3 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.04.2016 № 260, до складу грошового забезпечення входять, зокрема щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер).

Крім того ст.ст. 1-5 закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ (зі змінами та доповненнями) визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Порядок проведення індексації грошових коштів населення визначається Кабінетом Міністрів України, який в свою чергу 17.07.2003 Постановою № 1078, затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до приписів п.п. 2-6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінетів Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення поліцейських. У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства. Виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, серед іншого підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У відповідності до п. 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінетів Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Конституційний Суд України у рішенні від 15.10.2013 № 9-рп/2013 вказав, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

На підставі системного аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Отже, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Звільнення особи зі служби в поліції жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

При цьому суд наголошує, що обмежене фінансування державного органу чи установи, де особа проходила службу, жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.

Відповідно до інформації, що міститься в листі ГУНП в Харківській області від 10.08.2023 № 124аз/119/05/01-2023 грошове забезпечення Позивача за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 не індексувалось, а проведення індексація розпочато лише 01.11.2017.

Тому, суд прийшов до висновку, що відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 31.10.2017.

Підпунктом 3 пункту 5 Постанови №988 запроваджено такий платіж як доплата за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, визначаються Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 №260, яким у пункті 11 Розділу ІІ визначено, що поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час, тобто служба в нічний час в добу складає 6 годин. Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється керівником підрозділу, у якому проходить службу поліцейський, шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною в додатку 1 до цього Порядку та умов, яка до 15 числа місяця, наступного після залучення поліцейських до несення служби в нічний час, подається до фінансового підрозділу.

Доплата за службу в нічний час не має постійного характеру та виплачується поліцейським, залучення яких до служби в нічний час, підтверджене вказаними вище документами, за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

У відповідності до відомостей, що містяться в листі ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області від 28.07.2023 № 48аз/119-63/01/12-2023, позивач залучався до несення служби у нічний час у 2018 році - 1 раз (08.05.2018 р) а відповідно відпрацював у нічний час 6 годин.

З огляду на вищезазначене, враховуючи, що позивачем відпрацьовано 6 годин у нічний час та враховуючи відсутність оплати, суд дійшов до висновку, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо нарахування та виплати на користь позивача грошового забезпечення у вигляді доплати за 6 годин служби в нічний час 08.05.2018.

Щодо компенсації за невикористану частину щорічної відпустки за період з 07.11.2015 по 11.12.2018, не використав 11 діб додаткової відпустки за 2018 рік, а при звільнені Відповідачем не було нараховано та не виплачена належна компенсація, що підтверджується листом ГУНП в Харківській області від 10.08.2023 № 124аз/119/05/01-2023.

Суд зазначає, що Закон України «Про відпустки» від 15.11.1996 №504/96-ВР установлює державні гарантії права на відпустки, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.

Зазначеним Законом установлюються такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка; додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці; додаткова відпустка за особливий характер праці; інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; 2) додаткові відпустки у зв`язку з навчанням; 3) творча відпустка; 3-1) відпустка для підготовки та участі в змаганнях; 4) соціальні відпустки: відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами; відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; відпустка у зв`язку з усиновленням дитини; додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи; 5) відпустки без збереження заробітної плати.

Статтею 24 законом України «Про відпустки» від 15.11.1996 № 504/96-ВР (зі змінами та доповненнями) визначено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, що також узгоджується зі змістом статті 83 Кодексу закону про працю України.

Приписами ст.ст. 92, 93 закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (зі змінами та доповненнями) визначено, що поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки. Тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки. За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів. Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби. Чергова відпустка надається поліцейському, як правило, до кінця календарного року. Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Як вже зазначалось судом поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається Законом, а порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 3 Розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, що затверджені Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 встановлено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Приписами п. 8 Розділу ІІІ зазначеного Порядку та умов, встановлено, що за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Суд звертає увагу, що законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. Не передбачено позбавлення поліцейського права на відпустку, яке він уже отримав в попередньому календарному році. Водночас надано право працівнику використати право на відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.

Таким чином, у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

З огляду на відсутність правового врегулювання цього питання положеннями Закону №580-VШ і Порядку №260 питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки, при вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню приписи КЗпП України і Закону №504/96-ВР.Так, відповідно до частини першої статті 24 Закону № 504/96-ВР і частини першої статті 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки.

Отже, у випадку звільнення поліцейських з Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки.

Таким чином, суд, вирішуючи спір у даній справі, враховує правову позицію вказану Верховним Судом в постановах від 19.01.2021 по справі № 160/10875/19 відступив від правового висновку, сформованого в судових рішеннях у справах №818/1276/17, №820/5122/17, №808/2122/18, №825/1038/16 та дійшов наступних висновків.

Приймаючи до уваги, що позивач за період проходження служби в Національній поліції України за 2018 рік не використав 11 діб додаткової відпустки. Компенсація за невикористану частину відпустки відповідачем не встановлювалась та не виплачувалась.

Тому, суд приходить до висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті позивачу грошового забезпечення у вигляді доплати за несення служби нічний час за 08.05.2018, компенсації за невикористану частину щорічної відпустки за 2018 рік, а також індексації грошового забезпечення з 07.11.2015 по 31.10.2017.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вулиця Жон Мироносиць, 13, місто Харків, Харківська область, 61002, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області, щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у вигляді доплати за 6 годин несення служби в нічний час 08.05.2018, компенсації за невикористану частину щорічної відпустки (11 днів) за 2018 рік, а також індексації грошового забезпечення з 07.11.2015 по 31.10.2017.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у вигляді доплати за у вигляді доплати за 6 годин несення служби в нічний час 08.05.2018, компенсації за невикористану частину щорічної відпустки (11 днів) за 2018 рік, а також індексації грошового забезпечення з 07.11.2015 по 31.10.2017.

У задоволенні решти позовних вимог -відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 01.07.2024.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА