Справа № 520/7313/23
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

02 липня 2024 року справа № 520/7313/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Л.Мар`єнко,

за участю секретаря судового засідання - Д.Бикової,

представник відповідача - К.Черепова,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача про залишення без розгляду позовну заяву у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправними дії Військової частин НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100000 грн за період з 01.08.2022 до 31.12.2022;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду в розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно фактичній участі у бойових діях на території Харківської області та Дніпропетровської з 01.08.2022 до 31.12.2022.

Ухвалою суду від 11.04.2023 відкрито спрощене провадження у справі за правилами статті 262 КАС України без виклику сторін у судове засідання.

Ухвалою суду від 23.02.2024 призначено розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Представник відповідача у судовому засідання заявив клопотання про залишення без розгляду позовної заяви, посилаючись на пропуск позивачем місячного строку звернення до суду, визначеного частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Представник позивача у судове засідання не прибув, клопотань про відкладення розгляду справи суду не заявляв.

Заслухавши доводи представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , з 12.04.2022 року проходить військову службу у складі військової частини НОМЕР_2 .

Наказом Головнокоманувача Збройних Сил України від 12.04.2022 №413 позивача призначено на посаду начальника радіолокаційної станції 708 окремого радіолокаційного взводу військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується записом в посвідченні офіцера серії НОМЕР_3 .

Військова частина НОМЕР_2 є підпорядкованою військовою частиною (структурним підрозділом) військової частини НОМЕР_4 та входить до її складу.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 в період з 01.08.2022 по 31.12.2022 не нарахувала та не виплатила йому додаткову грошову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розмірі 100000 гривень в розрахунку за місяць пропорційно фактичній участі у бойових діях на території Харківської області та Дніпропетровської областей з 01.08.2022 до 31.12.2022.

Позивач в позовній заяві з питання строку звернення до суду вказав, що у період виконання свого конституційного обов`язку щодо захисту Батьківщини він мав об`єктивні перешкоди для своєчасного звернення до адміністративного суду щодо невиплати відповідачем додаткової винагороди.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З наведених положень ст.122 КАС України слідує, що такі не містять норм, які б урегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення).

Разом із тим, такі правовідносини регулюються ст.233 КЗпП України, адже зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення ст.233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед ч.5 ст.122 КАС України.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03.08.2023 у справі №280/6779/22.

Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", який набрав чинності з 19.07.2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції: "Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)."

Отже, до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19.01.2023 року у справі №460/17052/21, від 06.04.2023 у справі №260/3564/22, від 25.04.2023 року у справі №380/15245/22.

Разом з тим, Законом України від 30.03.2020 № 540-IX КЗпП України доповнено главою XIX такого змісту: "1. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Отже, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Карантин в Україні, пов`язаний з COVID-19, діяв з 12.03.2020 (постанова Уряду від 11.03.2020 № 211) та закінчився 30.06.2023 (постанова Уряду від 27.06.2023 № 651).

З огляду на викладене строк звернення до суду продовжений законом, а саме, пунктом 1 Прикінцевих положень Кодексу законів про працю України, на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Саме такі висновки щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 17.08.2023 у справі № 380/14039/22.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, відповідачем проведено нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 за червень 2022 - у липні 2022, за липень 2022 - у серпні 2022, за серпень 2022 - у вересні 2022, за вересень 2022 - у жовтні 2022, за жовтень 2022 - у листопаді 2022, за листопад 2022 - у грудні 2022, за грудень 2022 - у січні 2023.

Отже, про порушене право, а саме про виплату грошового забезпечення у меншому розмірі позивач дізнався в момент проведення таких виплат, та саме з цього часу слід відліковувати строк звернення до суду.

Водночас, станом на період червень 2022 - грудень 2022 на території України діяв карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), який закінчився 30.06.2023, під час дії якого строки звернення до суду були продовжені, а тому строк звернення до суду з цим позовом, визначений ст.233 КЗпП починає відліковуватись з 01.07.2023 (наступний день після закінчення карантину) та закінчився 02.10.2023.

Натомість, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про нарахування та виплату належного йому грошового забезпечення 28.03.2023, тобто в межах строку звернення до суду, з урахуванням продовжених строків.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач проходить військову службу, та безпосередньо приймає участь в заходах спрямованих на захист суверенітету та оборонності держави.

Також суд зазначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначений підхід неодноразово був застосований Верховним Судом, зокрема у постановах від 21.05.2021 року у справі №1.380.2019.006107, від 22.07.2021 року у справі №340/141/21, від 16.09.2021 року у справі №240/10995/20 та від 12.09.2022 року у справі №120/16601/21-а.

Постановою Великої палати Верховного Суду від 05.12.2018 року в справі №П/9901/736/18 встановлено, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім цього, у низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцією якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі "Bellet v. France" Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, та відмовляє у його задоволенні.

Також суд зазначає, що ухвалою суду від 04.06.2024 року витребовував у Повітряного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та Командування Повітряних Сил Збройних Сил України докази, необхідні для повного та всебічного розгляду даної адміністративної справи.

Разом з тим, станом на 02.07.2024 року вимоги ухвали суду не виконані та витребувані документи чи письмові пояснення про неможливість їх надання до суду не надійшли.

Згідно з ч.3, 6, 7, 8 ст.80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Одночасно суд зазначає, що відповідно до ч.9 ст.80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Також суд роз`яснює, що відповідно до частини 1 статті 149 КАС України, у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 79, 80, 118, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - залишити без задоволення.

Повторно витребувати у Повітряного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) належним чином завірені копії (витяги) з бойових наказів/бойових розпоряджень, що доводились до військової частини НОМЕР_1 та/або військової частини НОМЕР_2 за період з 01.08.2022 до 31.12.2022 у частині, де містяться відомості про ОСОБА_1 .

Повторно витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) належним чином завірені копії (витяги) з бойових наказів/бойових розпоряджень, що доводились до військової частини НОМЕР_1 та/або військової частини НОМЕР_2 за період з 01.08.2022 до 31.12.2022 у частині, де містяться відомості про ОСОБА_1 .

Витребувані документи надати суду у п`ятиденний строк з моменту отримання даної ухвали.

Попередити, що невиконання ухвали суду про витребування доказів може мати наслідком застосування заходів процесуального примусу, передбачених статтями 145, 149 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відкласти розгляд адміністративної справи по суті на 25 липня 2024 року об 11:00 годині. Судове засідання відбудеться за адресою: м.Харків, площа Свободи, буд.6, зал судових засідань №17.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлений 03 липня 2024 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО