Справа № 686/14054/24
Суддя: Стефанишин С. Л.
Дата ухвалення: 2024-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/153/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Дмітрієвій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

20 травня 2024 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Хомяк О.М. з вказаним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕНА № 2090863 від 07.05.2024 року, винесену рядовою поліції УПП в Хмельницькій області ОСОБА_3 та закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування вимог позовної заяви, позивачем зазначено, що постановою інспектора 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП у Хмельницькій області Підлісною Н.А. від 07.05.2024 року серії ЕНА № 2090863 на позивача накладено адміністративне стягнення. У вказаній постанові зазначено, що 07.05.2024 року о 12 год 40 хв у с. Скаржинці, пров. Олімпійський, водій ТЗ не виконав вимогу дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» та проїхав механічним ТЗ, чим порушив вимоги п. 8.4 ПДР, що є порушенням ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Водночас, позивач не згідний із вказаною постановою та вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки 07.05.2024 року о 12 год 40 хв ОСОБА_1 не керував ТЗ у с. Скаржинці, пров. Олімпійський.

Позивач стверджує, що 07.05.2024 року працівники поліції проти його волі незаконно затримали його у м. Хмельницькому та службовим автомобілем привезли до КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради у с. Скаржинці Ярмолинецької територіальної громади Хмельницької області з метою огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим, будь-яких доказів про керування позивачем ТЗ у с. Скаржинці, пров. Олімпійський 07.05.2024 року о 12 год 40 хв матеріали справи не містять.

Тому, позивач вважає вказану постанову незаконною, просить її скасувати, а провадження по справі закрити.

Ухвалою суду від 03 червня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у спрощеному провадженні.

14.06.2024 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на поданий позов. В своєму відзиві відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Так, відповідачем зазначено, що поданий позов є безпіставним, оскільки після зупинки ТЗ та під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Тому, останньому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

При цьому, після того як екіпаж патрульної поліції разом з водієм ОСОБА_1 прибули до медичного закладу у с. Скаржинці на останнього було винесено постанову серії ЕНА № 2090863 від 07.05.2024 року за порушення ПДР, а саме за порушення вимоги дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено».

Проте, на момент винесення постанови база ІПНП належним чином не функціонувала та виходила з ладу, у зв`язку із чим було збережено місце перебування у с. Скаржинці.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у ній докази у їх сукупності, суд вважає що поданий позивачем позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що інспектором 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП у Хмельницькій області Підлісною Н.А. 07.05.2024 року складено Постанову серії ЕНА № 2090863 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за порушення вимог заборонних знаків, а саме знаку 3.2. «Рух механічних транспортних засобів заборонено».

Так, зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач 07.05.2024 року о 12.40 перебуваючи по провул. Олімпійський в с. Скаржинці, керуючи ТЗ Chevrolet Nubira НОМЕР_1 здійснив проїзд в зоні дії вказаного знаку.

Позивач не згідний із вказаною постановою, оскільки 07.05.2024 року л 12.40 год не кермував у с. Скаржинці.

Вказані пояснення позивача суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах доказами.

Суд зауважує, що згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до п. 1.3. ПДР України, ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно із п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтями 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція може застосовувати як превентивний захід застосування технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні для забезпечення публічної безпеки і порядку з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Із долучених до відзиву відповідачем матеріалів відеозапису з місця події вбачається, що позивач ОСОБА_1 07.05.2024 року близько 12 год 40 хв керуючи автомобілем Chevrolet Nubira ВХ9226НТ по просп. Миру в м. Хмельницькому здійснив проїзд в зоні дії знаку 3.2. «Рух механічних транспортних засобів заборонено», чим вчинив порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При цьому, суд звертає увагу, що як свідчить вказаний відеозапис позивачем не заперечувався факт його проїзд в зоні дії заборонного знаку без передбаченим законодавством підстав.

Проте, як вже було встановлено судом раніше, в постанові місцем скоєння правопорушення зазначено с. Скаржинці. З матеріалів відеозапису вбачається, що після зупинки ТЗ під керуванням позвиача та під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці які не реагують на світло, поведінка яка не відповідає обстановці. У зв`язку з вище викладеним, останньому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Після прибуття до медичного закладу на останнього було винесено постанову ЕНА №2090863 від 07.05.2024 року за порушення ПДР, а саме за порушення вимоги дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено».

Водночас, на момент винесення постанови база ІПНП належним чином не функціонувала, більше того кілька разів при заповненні електронного бланку постанови база ІПНП виходила з ладу, що підтверджується відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів. Інспектори при заповненні бланку електронної постанови зазначали адресу вчинення вірну, що підтверджується відеозаписом, однак у зв`язку з нестабільною роботою бази ІПНП було збережено місце перебування у с. Скаржинці.

Ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення». Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

При цьому, зазначення в постанові місця вчинення провулок Олімпійський замість АДРЕСА_1 , територія автостанції №1 не вносить в оспорювану постанову зміни в кваліфікацію правопорушення чи мотивацію прийняття рішення.

В Постанові Верховного Суду в справі № 459/180/17 викладені висновки «що аналіз наведених правових норм та обставин справи дають підстави для висновку, що зазначення інспектором в оспорюваній постанові неправильних даних, не спростовує порушення позивачем правил дорожнього руху, та є опискою».

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачається відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Судом об`єктивно встановлено, що позивачем ОСОБА_1 вчинено правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого відносно останнього складено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2090863 від 07.05.2024 року та накладено відповідне адміністративне стягнення.

Згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, на підставі викладеного, провівши дослідження матеріалів справи у їх сукупності, суд вважає, що факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи, а заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають до задоволення.

Отже, керуючись ст. ст. 2,3,5,72-77,241-246, 257- 258, 260, 268 КАС України, ст. ст. 7, 9, 23, 33, 122, 245, 251, 280, 284, 288 КУпАП, суд

ухвалив:

У позові ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Сергій Стефанишин