Справа № 673/343/24
Суддя: Ягодіна Т. В.
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 673/343/24
Провадження № 2-а/673/8/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2024 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області в складі

головуючої судді Ягодіної Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Ставнічук Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції, інспектора управління патрульної поліції у Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Стельмаха Віталія Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

В березні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції, інспектора управління патрульної поліції у Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Стельмаха В.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування позовних вимог вказав, що 20.03.2024 року згідно постанови інспектора УПП батальйону УПП у Хмельницькій області його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680грн в зв`язку з тим, що 20.03.2024 року о 14год. 42хв. у с.Нижнє керуючи транспортним засобом -автобусом здійснив переобладнання, а саме встановив одне додаткове сидіння, згідно свідоцтва про реєстрацію має бути встановлено 23, а по факту встановлено 24 разом з місцем водія та відсутній задній призговик, чим порушив п.31.3.а ПДР-експлуатація транспортного засобу у їх виготовлення/переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і норм. З вказаною постановою не погоджується та зауважує, що усі місця для сидіння у транспортному засобі були встановлені заводом-виробником, а виявлені поліцейським 24 місця для сидіння не можуть свідчити про переобладнання автобуса з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, посилання на які відсутні у оскаржуваній постанові. Також, зауважував, що за вказаних у оскаржуваній постанові обставин, був безпідставно зупинений поліцейським, в зв`язку з чим, винесена останнім в подальшому постанова про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом його винуватості. З огляду на викладене, просив скасувати означену постанову, закрити провадження у справі та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою судді від 02.04.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду із відкриттям провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

27.05.2024 року Управління патрульної поліції в Хмельницькій області подало до суду відзив на позовну заяву згідно якого вказувало на безпідставність позовних вимог, оскільки згідно реєстраційної карти транспортного засобу ПАЗ 32051-110, 2006 р.в. кількість місць з водієм значиться 23 місця. Крім того, наданий позивачем протокол перевірки стану транспортного засобу №00426-00052-24 від 06.01.2024р. не може свідчити про технічну справність транспортного засобу, оскільки був проведений задовго до виявленого правопорушення, в зв`язку з чим вказувало на підстави для залишення позову без задоволення.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, однак належним чином були повідомлені про розгляд, при цьому позивач подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності підтримуючи вимоги позову в повному обсязі.

Враховуючи неявку сторін в судове засідання та обмежені строки розгляду справи, передбачені ч. 1 ст. 286 КУпАП, у відповідності до ст. 205 КАС України, справу розглянуто за відсутності учасників справи на підставі наявних у ній доказів.

Згідно вимог частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1703457 від 20 березня 2024 року, складеної інспектором УПП рота УПП бат. УПП в Хмельницькій області Стельмахом В.М., 20.03.2024 року о 14 годині 42 хвилини в с. Нижнє по вул. Григорчука ОСОБА_1 керував транспортним засобом автобусом, здійснивши його переобладнання, а саме встановив одне додаткове сидіння, згідно свідоцтва реєстрації має бути встановлено 23, а по факту встановлено 24 разом з місцем водія та відсутній задній бризговик, чим порушив п.31.3а ПДР України. Цією ж постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Позивачем оспорюється правомірність дій відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та правомірність постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, з огляду на порушення відповідачем вимог закону щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та процедури її розгляду, незабезпечення його прав при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 268 КУпАП.

З приводу переобладнання транспортного засобу позивач вказує, що являється найманим працівником. При цьому означений транспортний засіб належить ОСОБА_2 , а також використовується ФОП ОСОБА_3 для здійснення регулярних перевезень міського сполучення. Перед виїздом вказаного транспортного засобу від роботодавця отримав пакет документів, які вказували, що такий автобус відповідає всім необхідним стандартам. Зауважує, що самовільно жодних дій направлених на переобладнання транспортного засобу не вчиняв, кількість місць для сидіння, які були виявлені працівником поліції встановлена заводом-виробником вказаного автобуса.

Частиною першою ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Зі змісту ст. 288 КУпАП, ст.ст. 19, 20 КАС України слідує, що рішення, дія чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності можуть бути оскаржені до місцевого загального суду як адміністративного суду.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Надаючи оцінку аргументам позивача щодо протиправності дій відповідача та оскаржуваної постанови, суд виходить з наступного.

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення встановлений розділом IV КУпАП. Положеннями КУпАП визначено органи (посадові особи), уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, підвідомчість справ про адміністративні правопорушення, порядок їх розгляду.

Пунктами 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною другою статті 121 КУпАП передбачено склад адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона якого полягає, в тому числі, Керуванні водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Правилами дорожнього руху у п.п. 31.1 та 31.3 передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, суд знаходить позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови обґрунтованими.

Порушення закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення, про допущення яких відповідачем стверджує позивач, зокрема, не виконання вимог щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення, а саме, в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП, визнаються судом істотними, які порушують законні права та інтереси позивача.

Згідно правил установлених ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що під час перевірки проведеної відповідачем на місці зупинки позивача було виявлено наявність у салоні автобуса одного додатково сидіння.

На підставі зазначених обставин відповідач зробив висновок про здійснення позивачем переобладнання транспортного засобу, який належить ОСОБА_2 з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

З таким висновком відповідача суд не погоджується, враховуючи наступне.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що конструкція та технічний стан транспортних засобів, а також їх частини мають відповідати вимогам, порядок визначення яких установлює Кабінет Міністрів України.

Відповідно до змісту п.п. 2, 3 Додатку до постанови Кабінету Міністрів України «Про єдині вимоги до конструкції та технічного стану колісних транспортних засобів, що експлуатуються» № 1166 від 22.12.2010 року, конструкція колісного засобу повинна відповідати ідентифікаційним даним, визначеним на дату його реєстрації (з урахуванням змін), зокрема, згідно з документами щодо переобладнання колісного засобу.

Згідно пункту 1.10 Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України № 521 від 17.08.2012 року (із змінами), переобладнання - зміни типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції КТЗ, що перебувають в експлуатації, які порушують чи можуть порушити відповідність цього КТЗ вимогам нормативних документів щодо безпечності конструкції, наприклад, зміни: повної маси та її розподілу по осях; центру мас; типу двигуна, його маси і потужності; колісної бази чи колісної формули; конструкції систем світлової сигналізації, гальмового і рульового керування та трансмісії; зовнішньої поверхні кузова; захисних пристроїв; установки кабіни, кузова чи їхніх деталей; спеціального обладнання і номерних агрегатів тощо, не передбачених нормативно-технічною документацією на такий КТЗ.

Відповідно до частин 1, 4 статті 32 Закону України «Про дорожній рух», переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів.

Зазначеним Порядком у пункті 33 у якості підстави проведення перереєстрації транспортних засобі визначено, зокрема, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Пунктом 37 цього ж Порядку визначено, що власникам переобладнаних транспортних засобів видаються нові свідоцтва про реєстрацію (зокрема за бажанням заявника в електронній формі без виготовлення їх на бланку) із зазначенням нових ідентифікаційних номерів складових частин або особливостей конструкції, що виникли в результаті змін в ній.

Згідно пункту 4.6 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 379 від 11.08.2010 року, під час перереєстрації переобладнаних ТЗ працівниками Центру вносяться корективи до наявних автоматизованих баз даних та проводиться заміна свідоцтва про реєстрацію ТЗ. До графи «Особливі відмітки» свідоцтва про реєстрацію ТЗ уноситься запис про виконане переобладнання або особливості конструкції.

Таким чином, за змістом вищенаведених норм права встановлені чіткі критерії, відповідно до яких зміни параметрів конструкції транспортного засобу вважаються його переобладнанням та підлягають відображенню у його реєстраційних документах.

Виходячи з вищевикладеного, встановлення додаткового сидіння слід вважати переобладнанням за умови, що це призвело до зміни типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортного засобу, а також за умови, що проведені зміни не відповідають правилам, нормативам і стандартам України та не передбачені нормативно-технічною документацією на такий ТЗ.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано будь-яких доказів, які б підтверджували правомірність прийнятого ним рішення в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП, зокрема, даних, які б підтверджували, що позивачем здійснено переобладнання автобуса з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

На відео, яке міститься на DVD-диску, та який долучено до матеріалів справи, зафіксовано, як працівник поліції спілкується із ОСОБА_4 поруч із автобусною зупинкою с. Нижнє. При цьому, попереду службового автомобіля поліції, розташовується автобус, огляд якого на наявність встановлених 24 місць для сидіння не здійснювався.

З-за таких обставин суд не вбачає підстав для визнання безумовним і достатнім доказом на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, посилання сторони відповідача у відзиві на позовну заяву на реєстраційну картку транспортного засобу ПАЗ 32051-110 (а.с.55).

Також, необгрунтованими суд знаходить обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КУпАП в частині керування ним транспортним засобом у якого був відсутній задній бризговик та з цього приводу зауважує наступне.

Так, згідно п.31.4.7.е ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно законодавством у разі відсутності передбаченого конструкцією бампера або заднього захисного пристрою, грязе-захисних вартухів і бризковиків.

Як вбачається із диспозиції ч.2 ст. 121 КУпАП остання є бланкетною та для повного визначення ознак складу вказаного правопорушення відсилає до Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 за вказаних обставин не інкримінується порушення вимог п. 31.4.7.е ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Стаття 283КУпАП зобов`язує співробітника поліції спочатку розглянути адміністративну справу (вивчити докази, свідчення свідків, розглянути пояснення обвинуваченого, документи, позицію адвоката) і тільки після цього винести постанову.

Пунктом 24 постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни «Пропрактику застосуваннясудами Українизаконодавства усправах продеякі злочинипроти безпекидорожнього рухута експлуатаціїтранспорту,а такожпро адміністративніправопорушення натранспорті» № 14 від 23.12.2005 року встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до пункту 1) статті 247КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зі змісту норм статей 251, 252, 280 КУпАП, суд приходить до висновку, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема за частиною першою статті 121 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

За приписами статті 252КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За таких обставин оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП не може бути визнана законною, оскільки з боку відповідача на надано доказів, які б підтверджували правомірність прийнятого ним рішення.

Відзив відповідача на адміністративний позов, в розумінні ст. 251 КУпАП, не є доказом, що підтверджує наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи викладене, постанова, яка складена інспектором УПП батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області серії ЕНА №1703457 від 20.03.2024 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП, є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Також вирішуючи позовні вимоги, суд приймає до уваги, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 р. у справі за №724/716/16-а.

За таких обставин, позов в частині вимог до відповідача інспектора іуправління патрульної поліції у Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Стельмаха В.М.. задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування оскаржуваної постанови судом були задоволені, то з відповідача Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі ст. ст. 132-1, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст. ст. 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд-

у х в а л и в :

Позовні вимоги задоволити частково.

Скасувати постанову інспектора УПП батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області серії ЕНА №1703457 від 20.03.2024 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 паспорт № НОМЕР_2 , виданий 18.04.2022 року органом 6818;

Відповідачі

Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції ( місце знаходження м. Хмельницький вул. Коцюбинського, 35/2 Хмельницької області );

інспектор управління патрульної поліції у Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції Стельмах Віталій Миколайович ( місце знаходження м. Хмельницький вул. Коцюбинського, 35/2).

Суддя: Т. В. Ягодіна