Справа № 380/19505/23
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/19505/23 пров. № А/857/6707/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Кузьмича С.М.,

за участі секретаря судового засідання Гриньків І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року (суддя Сподарик Н.І., м. Львів) у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 про визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у червні 2023 року звернувся до суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в якій просило скасувати постанову від 02.08.2023 ВП №72127645 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на час прийняття постанови про накладення штрафу, позивач у межах повноважень виконав рішення суду від 08.02.2023 у справі №380/17089/22. Відтак прийнята відповідачем постанова про накладення штрафу, на думку позивача, підлягає скасуванню.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що рішення суду пенсійним органом виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Вказує, що рішення суду не містить кінцевої дати виплати пенсії у вказаному розмірі, нарахування здійснено до внесення змін у законодавство. Вказує, що відсутність в судовому рішенні кінцевої дати виплати пенсії не породжує у відповідача обов`язку довічно здійснювати виплату пенсії, в розмірах, встановлених судовим рішенням. Такий обов`язок припиняється у разі зміни правового регулювання виплати зазначених соціальних виплат, оскільки судове рішення ґрунтувалось на попередніх нормах, які втратили чинність.

Третя особа подала письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити таку без задоволення, а рішення суд першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі №380/17089/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) із застосуванням обмеження максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 20.12.2016 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки військової прокуратури Західного регіону України від 31.10.2016 № 419, виходячи з 86 % суми грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, та з урахуванням виплачених сум.

08.06.2023 Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 20.12.2016 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки військової прокуратури Західного регіону України від 31.10.2016 № 419, виходячи з 86 % суми грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, та з урахуванням виплачених сум.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі №380/17089/22. Доплата на виконання вказаного рішення суду становить 13386,49 гривень та 967,10 грн.

Вказане підтверджується копією розрахунку компенсації ОСОБА_1 відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі №380/17089/22 за період з 20.12.2016 по 31.12.2017 (визначення індексу за січень 2016 року шляхом множення місячних індексів за період з 01.12.2016 по 31.12.2017) (а.с. 8).

29.06.2023 відповідач прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження №72127645 щодо виконання виконавчого листа №380/17089/22, виданого Львівським окружним адміністративним судом.

29.06.2023 відповідачем прийнято постанову про розмір мінімальних витрати виконавчого провадження та постанову про стягнення виконавчого збору.

Листом від 12.07.2023 за №1300-53088/101907, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі №380/17089/22 виконано. Повідомлено також, що виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

17.07.2023 державним виконавцем постановлено вимогу у триденний термін з моменту отримання вимоги, виконати рішення суду, а саме здійснити з 20.12.2016 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки військової прокуратури Західного регіону України від 31.10.2016 №419, виходячи з 86% суми грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, та з урахуванням виплачених сум без обмеження такого часовими рамками.

Листом від 24.07.2023 за №1300-5308-8/107812, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило державного виконавця про те, що оскільки рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі №380/17089/22 не містить кінцевої дати виплати пенсії у вказаному розмірі (13386,49 грн), нарахування здійснено до внесення змін у законодавство. Відсутність в судовому рішенні кінцевої дати виплати пенсії, не породжує у відповідача обов`язку довічно здійснювати виплату пенсії, в розмірах, встановлених судовим рішенням. Вказано, що виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок коштів Державного бюджету України. Станом на 24.07.2020, в Головному управлінні проведено виплату заборгованості, яка виникла внаслідок виконання судових рішень, які набрали законної сили до 19.09.2020.

02.08.2023 відповідач прийняв постанову про накладення штрафу ВП №72127645, якою за невиконання рішення суду на позивача накладено штраф у розмірі 5100,00 грн.

Львівським окружним адміністративним судом 14.12.2022 у справі №380/17089/22 постановлено окрему ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії у розмірі 14815,59 грн, що суперечить перерахунку розміру пенсії, здійсненому з 01.01.2017 на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі № 380/17089/22.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області вжити заходи щодо усунення порушень статті 129-1 Конституції України шляхом виплати з 01.01.2017 ОСОБА_1 пенсії у розмірі 15896 (п`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто шість) грн 27 коп., відповідно до перерахунку пенсії від 23.06.2023, здійсненого на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі № 380/17089/22, з урахуванням виплачених сум.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.02.2024 у справі №380/17089/22 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а окрему ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року у справі № 380/17089/22 без змін.

Виходячи з наявності підстав для скасування вказаної постанови про накладення штрафу, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що органу державної виконавчої служби не надано доказів вжиття заходів зі сторони боржника для повного і своєчасного виконання рішення суду, тому доводи позивача про повне фактичне виконання рішення суду, зокрема, до прийняття постанови від 02.08.2023 ВП №72127645 про накладення штрафу, не знаходять підтвердження.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон України «Про виконавче провадження») виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у вказаному Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, вказаним Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до вказаного Закону, а також рішеннями, які відповідно до вказаного Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених вказаним Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до вказаного Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

У частинах четвертій, п`ятій статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Боржник зобов`язаний:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

В абзаці першому частини шостої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята), за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Правилами частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII окреслено: за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

За змістом частини третьої статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404-VIII можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З вищевикладеного слідує, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Згідно з матеріалами справи, у постанові про відкриття виконавчого провадження від 29.06.2023 №72127645 виконавець вказав про необхідність виконання позивачем рішення суду протягом 10 робочих днів.

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 вказаного Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Отже, накладення штрафу можливе лише у разі невиконання боржником без поважних причин рішення суду.

Згідно з матеріалами справи, на виконання рішення суду від 08.02.2023 у справі №380/17089/22, Головне управління ПФУ у Львівській області здійснило перерахунок пенсії позивача, про що свідчить наявний у матеріалах справи протокол про перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 23.06.2023, підсумок пенсії (з надбавками) після перерахунку складає 15896,27 грн.

Відповідно до протоколу про перерахунок пенсії від 23.06.2023 пенсійний орган здійснив з 01.01.2017 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі № 380/17089/22. Згідно із вказаним перерахунком розмір пенсії позивача (з надбавками) після її перерахунку на підставі рішення, складає 15896,27 грн.

Доплата на виконання вказаного рішення суду становить 13386,49 гривень та 967,10 грн.

Вказане підтверджується копією розрахунку компенсації ОСОБА_1 відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі №380/17089/22 за період з 20.12.2016 по 31.12.2017 (визначення індексу за січень 2016 року шляхом множення місячних індексів за період з 01.12.2016 по 31.12.2017).

Листом від 24.07.2023 №1300-5308-8/107812 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило відповідача у справі, про те, що оскільки рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі №380/17089/22 не містить кінцевої дати виплати пенсії у вказаному розмірі, нарахування здійснено до внесення змін у законодавство.

Разом із тим, у матеріалах справи наявні виписки з банківського рахунку ОСОБА_1 від 13.07.2023, від 06.09.2023, від 05.10.2023, від 07.11.2023, зі змісту яких вбачається, що позивачу здійснюється зарахування пенсії у розмірі 14815,59 грн, а не у сумі 15896,27 грн, як пенсійний орган визначив у своєму перерахунку на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі № 380/17089/22.

Приймаючи окрему ухвалу від 14.12.2023 у справі №380/17089/22, суд встановив, що розмір отримуваної ОСОБА_1 після перерахунку не відповідає розміру, визначеному пенсійним органом, відтак, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі № 380/17089/22 не виконане.

Апеляційний суд погоджується, що з наданих доказів слідує, що на момент прийняття постанови про накладення штрафу ГУ ПФУ у Львівській області неналежно виконало судове рішення. При цьому позивач не надав доказів, які б підтверджували відсутність у нього фактичної можливості (у тому числі фінансової) виконати рішення суду у встановлений у постанові про відкриття виконавчого провадження строк.

Суд звертає увагу на те, що положення Закону України «Про виконавче провадження» пов`язують можливість виконавця накласти штраф на боржника саме за невиконання без поважних причин рішення, але не за неповідомлення про виконання такого рішення.

Оскільки органу державної виконавчої служби не надано доказів вжиття заходів зі сторони боржника для повного і своєчасного виконання рішення суду, тому доводи позивача про повне фактичне виконання рішення суду, зокрема, до прийняття постанови від 02.08.2023 ВП №72127645 про накладення штрафу, не знаходять підтвердження.

Невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений виконавцем строк є підставою відповідно до частини першої статті 75 Закону №1404-VIII для накладення на боржника штрафу (на юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання).

Апеляційний суд резюмує, що постановою про накладення штрафу від 02.08.2023 ВП №72127645 боржника ГУ ПФУ у Львівській області правомірно притягнуто до відповідальності за невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі № 380/17089/22 без поважних причин.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року у справі №380/19505/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
С. М. Кузьмич
Повне судове рішення складено 02.07.24