Справа № 320/2978/20
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року № 320/2978/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДСНС України у Київській області до Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» Славутицької міської ради про застосування заходів реагування,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області з позовом у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівлі гуртожитку відповідача () юридична адреса: Київська область, м. Славутич, Київський квартал, 14, фактична адреса: Київська область, м. Славутич, Каштановий проїзд, буд 8, до повного усунення порушень, зазначених в акті від 27.12.2019 №79.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказує, під час проведення позапланової перевірки гуртожитку, належного відповідачу, що розташований за адресою: Київська область, м. Славутич, Каштановий проїзд, буд 8 встановлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної і пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, що є підставою для застосування заходів реагування у сфері господарської діяльності у вигляді повного зупинення експлуатації вказаного об`єкта до усунення відповідних порушень.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Крім того, відповідач вказує на повне усунення ним усіх порушень, зафіксованих в акті перевірки.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі Виконавчого комітету Славутицької міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що КП «ЖКЦ» Славутицької міської ради (ідентифікаційний код 32631821, місцезнаходження: Київська область, м. Славутич, Київський квартал, буд. 14) зареєстроване в якості юридичної особи з видом господарської діяльності за КВЕД 68.32 Управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту.

У період з 26.12.2019 по 27.12.2019 на підставі наказу ГУ ДСНС у Київській області від 13.12.2019 №1349 та посвідчення від 13.12.2019 №10600 проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання відповідачем вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, за адресою: Київська область, м. Славутич, Каштановий проїзд, буд 8 (гуртожиток), вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами проведення якого був складений акт від 27.12.2019 №79.

Перевіркою встановлено порушення відповідачем законодавчих та нормативно-правових актів у сфері техногенної та пожежної безпеки, а саме:

1) пункту 1.21 глави 1 розділу ІV НАПБ А.01.001-2014 «Правила пожежної безпеки в Україні» (далі по тексту ППБУ) будівлю гуртожитку не обладнано пристроєм блискавкозахисту відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд», що може призвести до пожежі;

2) пункту 1.16 глави 1 розділу ІV ППБУ відсутні пояснювальні написи із вказаним значенням номінального струму апарата захисту в електрощитовій, що може призвести до пожежі, надзвичайної ситуації;

3) пункту 1.12 глави 1 розділу ІV ППБУ в будівлі гуртожитку (1 та 2 поверхів) допускається прокладання проводів (кабелів)відкрито по горючій основі, що може призвести до пожежі, надзвичайної ситуації

4) пункту 1.24 глави 1 розділу ІV ППБУ приміщення електрощитової в будівлі гуртожитку не відділено протипожежними перешкодами, що може призвести до пожежі, надзвичайної ситуації;

5) пункту 1.2 глави 1 розділу V ППБУ будівля гуртожитку не обладнана системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Системи протипожежного захисту», що може призвести до пожежі, надзвичайної ситуації;

6) пунктів 5, 6 розділу ІІ ППБУ в приміщеннях будівлі гуртожитку на 1 та 2 поверхах потребують відновленню та вивішенню на видимих місцях планів (схем) евакуації людей на випадок пожежі, що може призвести до пожежі, надзвичайної ситуації;

7) пункту 8 розділу ІІ ППБУ приміщення будівлі гуртожитку не забезпечені знаками безпеки відповідно до ДСТУ ISO6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4.026-76 «ССТБ. Цвета сигнальные и знаки безопасности», що може призвести до пожежі, надзвичайної ситуації;

8) пункту 2.5 глави 2 розділу ІІІ ППБУ дерев`яна конструкція покрівлі гуртожитку потребує вогнезахисної обробки, що може призвести до пожежі, надзвичайної ситуації;

9) пункту 2.22 глави 2 розділу ІІІ ППБУ на будівлі гуртожитку відсутній адресний показник, який має бути встановлений на фасаді будівлі або інших видних місцях і освітлювальними у темний час доби, що може призвести до пожежі, надзвичайної ситуації;

10) пункту 2.28 глави 2 розділу ІІІ ППБУ відсутні підтверджуючі матеріали (акти випробовувань сертифікати відповідності тощо) щодо токсичності продуктів горіння, помірної димоутворюваної здатності та відповідності групам поширення полум`я РП1, РП2 на покриття з лінолеуму, килиму, якими вкриті шляхи евакуації 1-го та 2-го поверхів (коридори, тамбури, сходові клітки) будівлі гуртожитку, що може призвести до пожежі, надзвичайної ситуації;

11) підпункту 7 пункту 2.22 глави 2 розділу V ППБУ в будівлі гуртожитку пожежні кран-комплекти не забезпечені вогнегасниками з розрахунком 2 шт. у кожному ПК, що може призвести до пожежі, надзвичайної ситуації;

12) підпункту 8 пункту 2.22 глави 2 розділу V ППБУ в будівлі гуртожитку пожежні кран-комплекти не в повній мірі забезпечені поворотними вентилями, що може призвести до пожежі, надзвичайної ситуації;

13) підпункту 6 пункту 2.22 глави 2 розділу V ППБУ в будівлі гуртожитку розміщення внутрішніх пожежних кран-комплектів заважає евакуації людей, що може призвести до пожежі, надзвичайної ситуації;

14) підпункту 6 пункту 2.22 глави 2 розділу V ППБУ пожежні кран-комплекти розміщуються у вбудованих або навісних шафах, які не мають отворів для провітрювання і не пристосовані для візуального огляду їх без розкривання, що може призвести до пожежі, надзвичайної ситуації;

15) пункту 5.1 глави 5 розділу VІ ППБУ у кімнатах гуртожитку проживання людей на видимих місцях відсутні: план евакуації з відповідного поверху із зазначенням даного номера, кімнати, евакуаційних виходів та шляхів руху до них, місць розміщення первинних засобів пожежогасіння, а також необхідний пояснювальний текст і пам`ятка про дії на випадок виникнення пожежі, що може призвести до пожежі, надзвичайної ситуації;

16) пункту 1.10 глави 1 розділу ІІІ, пункту 2.15 глави 2 розділу ІІІ ППБУ на території об`єкта не забезпечено освітлення зовнішньої пожежної драбини. Пожежна драбина потребує належного кріплення;

17) пункту 3 глави 6 розділу V ПТБ у приміщеннях та на шляхах евакуації на видимому місці не вивішено відповідні інструкції щодо порядку забезпечення техногенної безпеки та дій працівників у разі виникнення надзвичайної ситуації, що може призвести до пожежі, надзвичайної ситуації;

18) пункту 1 розділу VІ ПТБ у посадових інструкціях, обов`язках працівників не відображено заходи техногенної безпеки, наведені у Правилах техногенної безпеки, затверджених наказом МВС №879 від 05.11.2018, що може призвести до пожежі, надзвичайної ситуації;

19) підпункту 1, 2, 3 постанови КМУ від 19.08.2002 №1200 «Про затвердження порядку забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту, приладами радіаційної та хімічної розвідки, дозиметричного та хімічного контролю не забезпечено відповідно до законодавства своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту, що може призвести до надзвичайної ситуації;

20) , пункту 2 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України не здійснено навчання керівного складу цивільного захисту, що може призвести до надзвичайної ситуації;

21) пункту 2.37 глави 2 розділу ІІІ ППБУ в будівлі гуртожитку у дверях сходових кліток, холів та тамбурів встановлено звичайне скло замість скла, що не дає скалок при руйнуванні, що може призвести до надзвичайної ситуації;

22) пункту 2.37 глави 2 розділу ІІІ ППБУ в будівлі гуртожитку двері сходових кліток не забезпечені пристроєм для самозакривання, що може призвести до пожежі, надзвичайної ситуації;

23) пункту 5.1 глави 5 розділу VІ ППБУ не всі громадяни, які проживають в гуртожитку, ознайомлені адміністрацією з основними вимогами пожежної безпеки, що може призвести до пожежі, надзвичайної ситуації;

24) пункту 2.17 глави 2 розділу ІІІ ППБУ у приміщеннях сходових кліток 1 та 2 поверхів будівлі гуртожитку, опорядження (облицювання) стін виконано з матеріалів (шпалер) з невідомою пожежною небезпекою, що може призвести до пожежі, надзвичайної ситуації.

Виявлення вказаних порушень відповідачем вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної і пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, стало підставою для звернення позивача до суду з вимогами про застосування заходів реагування у сфері господарської діяльності у вигляді зупинення експлуатації вказаного об`єкта, з приводу чого суд зазначає таке.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі по тексту - Закон № 877).

Частиною першою статті 1 Закону № 877 встановлено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини шостої статті 7 Закону № 877 за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Згідно з частиною сьомою статті 7 Закону № 877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

ГУ ДСНС у Київській області у відповідності до Кодексу цивільного захисту України та Положення про Головне управління ДСНС України у Київській області затвердженого наказом ДСНС України від 04.02.2013 №3 (у редакції наказу ДСНС України від 12.11.2018 №661) здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Означеним спростовуються доводи відповідача щодо неналежного позивача у справі.

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, регулюються Кодексом цивільного захисту України.

Відповідно до частин першої та другої статті 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (ст. 66 КЦЗ України).

Згідно з частиною першою статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Частиною другою статті 68 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, які здійснюють державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Статтею 70 Кодексу цивільного захисту України закріплено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:

1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;

3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від вимог, визначених нормативно-правовими актами або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;

4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;

5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;

6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;

7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;

8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;

9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;

10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;

11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналізуючи наведені норми, суд дійшов висновку, що Кодексом цивільного захисту України передбачено наявність загрози життю та здоров`ю людей внаслідок порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства з питань техногенної, пожежної безпеки, в якості підстави для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

Суд звертає увагу, що визначення поняття порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей, є оціночним. Водночас, на переконання суду, всі порушення протипожежних норм в тій чи іншій мірі створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Як зазначено вище, в акті від 27.12.2019 №79 за наслідками здійснення заходу державного нагляду встановлено 24 окремих порушення відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної і пожежної безпеки та цивільного захисту, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Під час розгляду справи відповідачем зазначено про повне усунення порушень, виявлених під час перевірки, результати якої оформлені актом від 27.12.2019 №79.

На підтвердження пояснень відповідачем долучено до матеріалів справи копії розпорядження Славутицького міського голови від 12.02.2019 №19ос про призначення директора відповідача; листа від 21.04.2020 №489 до ГУ ДСНС у Київській області про вжиття заходів щодо усунення усіх виявлених під час перевірки порушень; листа ДСП «Чорнобильська АЕС» від 26.02.2020 №1095/2 щодо наявності в м. Славутич блискавкоприймача із радіусом кругового захисту для другого рівня на висоті 8 м 57,26 м, а для третього рівня 96,95 м; сертифіката відповідності; посвідчення про функціональне навчання у сфері цивільного захисту директора відповідача та технічного директора; договору підряду від 05.04.2020 №10/042020 на виконання робіт з «капітальний ремонт системи пожежної сигналізації та оповіщення людей при пожежі у будівлі «Гуртожиток на 78 місць типу «Майстер» за адресою: проїзд Каштановий, 8, м. Славутич Київської області».

Водночас, вказані документи суд вважає недопустимими доказами, оскільки відповідно до частини другої статті 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У даному випадку усунення відповідачем порушень має підтверджуватися актом позапланової перевірки, проведеної за зверненням відповідача, із зафіксованим у такому акті фактом відсутності раніше допущеного порушення.

Доказів проведення такої позапланової перевірки відповідач суду не надав.

Надані документи не можуть бути розцінені судом в якості доказів усунення порушення, оскільки не дозволяють встановити відповідність об`єкта протипожежним вимогам тощо.

Також суд зазначає, що долучений до матеріалів справи договір підряду не приймається судом в якості належного та допустимого доказу на підтвердження усунення зазначених в актах порушень, оскільки він свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.

Таким чином, на теперішній час вказані в акті від 27.12.2019 №79 порушення залишаються неусуненими.

Суд звертає увагу на те, що згідно з пунктом 33 частини першої статті 1 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Згідно з пунктом 24 вищезазначеної правової норми надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.

Згідно з пунктом 26 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Відповідно до підпункту 4.3.7 пункту 4 Терміни та визначення понять ДСТУ 2272:2006 Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять, затверджений наказом Держспоживстандарту України від 09.06.2006 №162, небезпечний чинник пожежі, небезпечний фактор пожежі - це прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опіків, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, травмування чи гибелі людей і (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. Примітка. До небезпечних чинників пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.

Таким чином, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Системний аналіз вказаних положень дає підстави для висновку, що встановлення факту порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, та у подальшому може призвести до тяжких наслідків у цій сфері, є достатньою підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів.

Суд зауважує, що позивач як орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акта, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд, а оскільки під час проведення перевірки позивачем були встановлені відповідні порушення, такий захід реагування як зупинення експлуатації приміщень до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є доцільним.

Слід зазначити, що існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 823/589/16.

Оскільки під час розгляду справи відповідачем не надано належних та допустимих доказів усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, встановлених під час позапланової перевірки, то на даний час існує загроза життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до частини третьої статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Пожежна і техногенна безпека в цілому є прямо пропорційним та тотожним поняттям до життя та здоров`я людини, оскільки відсутність заходів, передбачених нормативно-правовими актами у даній сфері, призводить до загибелі та травмування громадян.

Вище зазначені порушення створюють пряму або опосередковану загрозу життю та здоров`ю людей.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією.

Обов`язок держави - захищати життя людини також закріплено і у статті 27 Конституції України.

Основною метою поданого позивачем позову є встановлення умов для безпеки людей, відсутності неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожежі.

Суд зауважує, що виявлені порушення створюють потенційну небезпеку для життя та здоров`я людей, а поданий позивачем позов направлений на попередження виникнення негативних наслідків у разі виникнення надзвичайної ситуації, тобто носить характер превентивного захисту.

При цьому важливо, що захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення виявлених порушень. Крім того, застосований до відповідача захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення суб`єктом господарювання виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки на об`єкті підвищеної небезпеки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 року по справі 826/1024/18.

Суд наголошує на тому, що не усунені відповідачем порушення є істотними та несуть ризик виникнення негативних наслідків від надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю та здоров`ю людей, оскільки впливають:

- на забезпечення безпеки роботи відповідача, безпеки його працівників, відвідувачів у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту;

- на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі;

- на ліквідацію пожежі, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків;

- на евакуацію людей та їх захисту від наслідків пожежі, надзвичайної ситуації. При збереженні таких умов та не усуненні порушень існує реальна загроза життю, отримання травм, або шкоди їх здоров`ю.

Отже, характер суспільної небезпечності встановлених під час перевірки відповідача порушень, а також наявність безпосередньої та реальної загрози життю та/або здоров`ю людей є обґрунтованими та беззаперечними.

Верховний Суд у постанові від 26.02.2020 у справі № 826/7073/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 87839157) дійшов висновку про те, що правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування є одночасна наявність таких умов: 1) факт порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей; 2) звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду; 3) наявність обов`язку у підконтрольного суб`єкта, зупинення експлуатації приміщень (об`єктів) якого вимагає відповідний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, забезпечувати дотримання вимог пожежної безпеки у відповідному приміщенні.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що відповідний захід реагування передбачений Законом №877 та Кодексом цивільного захисту України (тобто відповідає вимозі «законності»); направлений на попередження виникненню та поширенню надзвичайної ситуації та забезпечення безпеки життя та здоров`я людей (відповідає ознаці «суспільної необхідності») та є тимчасовим заходом, метою якого є спонукання відповідача дотримуватися обов`язкових положень законодавства в сфері пожежної та техногенної безпеки. Застосування такого заходу реагування не унеможливлює та не створює перешкод у використанні об`єктів права власності та користування, оскільки не позбавляє відповідача можливості реалізувати такі правомочності після усунення порушень законодавства та приведення своєї діяльності у відповідність з вимогами чинного законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки. Забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя та здоров`я від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення, а тому право користування ліфтовою шахтою та цокольним поверхом вказаного об`єкту може бути тимчасово обмежено з огляду на необхідність забезпечення безпечних умов для життя та здоров`я людей. Наведене свідчить про відповідність заходу реагування критерії «пропорційності» втручання.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи жодних доказів на підтвердження усунення відповідачем порушень, які виявлені в ході проведення перевірки та створюють загрозу життю та здоров`ю людей, суд дійшов висновку про необхідність застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівлі відповідача, що розташований за адресою: Київська область, м. Славутич, Каштановий проїзд, буд. 8 (гуртожиток), шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію (роботу) вказаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті від 27.12.2019 №79.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки відповідні витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, позивачем понесені не були, судові витрати у вигляді судового збору стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівлі Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» Славутицької міської ради (), що розташований за адресою: Київська область, м. Славутич, Каштановий проїзд, буд 8, шляхом зобов`язання Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» Славутицької міської ради повністю зупинити експлуатацію (роботу) вказаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті від 27.12.2019 №79.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.