Справа № 320/23136/23
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 року Справа №320/23136/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України , Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 , пенсії за №17 від 09.06.2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.06.2023 року про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи записані в трудовій книжці НОМЕР_1 від 23.12.2000 року, а саме: з 23.12.1985 по 01.04.1988, з 27.10.1988 по 01.10.1991, з 04.11.1991 по 09.11.1992, з 23.11.1992 по 30.11.1993, з 01.12.1993 по 10.05.1994, з 11.05.1994 по 15.08.1999, з 10.10.2000 по 25.10.2003, 17.02.2004 по 17.05.2005, з 14.04.2005 по 25.08.2005 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в призначенні пенсії відмовлено, в зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи. Як зазначено в рішенні, до страхового стажу не зараховано спірні періоди роботи, оскільки на титульній сторінці трудової книжки дата народження дописана іншим чорнилом та рекомендовано для зарахування стажу надати довідки підприємств, згідно періодів роботи. Позивачка з таким рішенням не погоджується та вважає його протиправним.

17.07.2023 ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області по справі надійшов відзив, у якому відповідач проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи. Так, позивачка звернулась із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яку за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 30 років, який необхідний позивачці для призначення пенсії.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області правом на подання до суду відзиву не скористався.

Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

01.06.2023 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення №17 від 09.06.2023 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

В даному рішенні зазначено зокрема наступне.

Вік заявника 63 роки 24 дні.

Необхідний стаж 30 років, страховий стаж заявника становить 11 років 04 місяці 03 дні.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи трудової книжки, оскільки на титульній сторінці трудової книжки дата народження дописана іншим чорнилом.

Рекомендовано для зарахування стажу надати довідки підприємств, згідно періодів роботи.

Позивачка вважає протиправними дії відповідача, у зв`язку з чим звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Відповідно до частини першої статті 24 Закону №1058-IV період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

Відповідно ст. 26 Закону №1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Як встановлено статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 17 Порядку №637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку №637).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Судом досліджено копію трудової книжки НОМЕР_1 від 23.12.2000, оформлену на ОСОБА_1 .

Записи титульного листа трудової книжки засвідчені підписом власника трудової крижки та особи, відповідальної за видачу трудових книжок.

Розділ Відомості про роботу трудової книжки позивачки містять такі записи щодо її трудової діяльності:

- з 23.12.1985 по 01.04.1988 працювала двірником в школі -інтернат №26 м. Києва,

- з 27.10.1988 по 01.10.1991 працювала кух.працівником в д/з №427,

- з 04.11.1991 по 09.11.1992 працювала шеф-поваром в дошкільній установі №981,

-з 23.11.1992 по 30.11.1993 працювала прибиральницею в Українському інституті підвищення кваліфікації керівних кадрів освіти,

- з 01.12.1993 по 10.05.1994 працювала прибиральницею в гуртожитку Академії педагогічних наук України,

- з 11.05.1994 по 15.08.1999 працювала прибиральницею в ПТУ №27 м. Києва,

- з 10.10.2000 по 25.10.2003 працювала оброблювачем тари, лаборантом хіміко-бактеріологічного аналізу у №8по 3 т.р., в Молочній фабриці-кухні дитячого харчування №1 м. Києва,

- з 17.02.2004 по 17.05.2005 працювала молодшою медичної сестри приймального відділення Київської міської лікарні №3,

- з 14.04.2005 по 25.08.2005 року працювала мийницею посуду ресторану-бару Оболонь на Подолі.

Решта записів стосовно інших періодів судом не досліджуються, оскільки не стосуються позовних вимог у цій справі.

Як встановлено судом та вбачається з оскаржуваного рішення і розрахунку стажу, до страхового стажу позивачки не зарахована трудова діяльність згідно з записами трудової книжки, оскільки в трудовій книжці дописано дату народження іншим чорнилом.

Суд зазначає, що відомості зазначені на титульній сторінці трудової книжки позивачки щодо дати народження відповідають даним, які зазначені у паспорті громадянина України позивачки серії НОМЕР_2 , що виданий 05.02.2022 Деснянським РУ ГУУМВС України в м. Києві.

Також суд зазначає, що станом на дату першого заповнення трудової книжки позивачки, порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях визначався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка була затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162, яка містила приписи, що внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на роботодавця, який зобов`язаний здійснити виправлення у трудовій книжці у разі виявлення неправильного або неточного запису.

З дослідженого судом титульного аркуша трудової книжки позивачки вбачається, що в графі дата народження вказано відомості про народження позивачки. Якщо такі відомості й дописані ручкою іншого чорнила, то це не свідчить про недійсність записів про трудову діяльність особи.

Водночас, суд звертає увагу, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Отже, недоліки заповнення титульної сторінки трудової книжки позивачки, при дотриманні усіх вимог щодо порядку оформлення записів, що містять відомості про роботу (прийняття на роботу, переведення, звільнення з роботи тощо), не є підставою для не зарахування спірних періодів до стажу його роботи.

Щодо не зарахування спірних періодів роботи, суд зазначає наступне.

Наявна в матеріалах справи трудова книжка позивачки містить всі необхідні записи про роботу, а саме відомості про підприємство, дату прийняття на посаду, назву посади, дані про реквізити наказу про прийняття на роботу (номер наказу, число і місяць його видачі) та звільнення з роботи. Ці записи є належним та допустимим доказом підтвердження страхового стажу.

Відповідачем не зазначено, а судом не виявлено доказів тому, що спірні записи в трудовій книжці позивачки можна визнати такими, які не відповідають дійсності чи зроблені з порушенням визначеної процедури, а тому підлягають зарахуванню періоди трудової діяльності позивачки, а саме:

- з 23.12.1985 по 01.04.1988 працювала двірником в школі -інтернат №26 м. Києва,

- з 27.10.1988 по 01.10.1991 працювала кух.працівником в д/з №427,

- з 04.11.1991 по 09.11.1992 працювала шеф-поваром в дошкільній установі №981,

-з 23.11.1992 по 30.11.1993 працювала прибиральницею в Українському інституті підвищення кваліфікації керівних кадрів освіти,

- з 01.12.1993 по 10.05.1994 працювала прибиральницею в гуртожитку Академії педагогічних наук України,

- з 11.05.1994 по 15.08.1999 працювала прибиральницею в ПТУ №27 м. Києва,

- з 10.10.2000 по 25.10.2003 працювала оброблювачем тари, лаборантом хіміко-бактеріологічного аналізу у №8по 3 т.р., в Молочній фабриці-кухні дитячого харчування №1 м. Києва,

- з 17.02.2004 по 17.05.2005 працювала молодшою медичної сестри приймального відділення Київської міської лікарні №3,

- з 14.04.2005 по 25.08.2005 року працювала мийницею посуду ресторану-бару Оболонь на Подолі.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону №1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Крім того, відповідно статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Пунктом 4.2. передбачено, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

З аналізу викладених вище положень, суд зазначає, що органи, які призначають пенсію мають право перевіряти надані заявником документи, а саме вимагаючи відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряючи обґрунтованість їх видачі.

Такі повноваження Пенсійного фонду повинні бути використані з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких вони спрямовані.

Проте в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на проведення перевірки відомостей у поданих позивачкою документах.

Також суд враховує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу, наказу про звільнення з роботи, відсутність підтверджуючої довідки про даний період роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивачки, що дає їй право на призначення пенсії за віком.

Отже, відповідач своїм право не скористався, яким дає йому діюче законодавство і прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії за віком по формальним підставам.

Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в призначенні пенсії позивачці та необхідності його скасування.

Дискреційні повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, в даному випадку зарахування до страхового стажу спірних періодів, що свідчить про те, що за законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Враховуючи фактичні обставини цієї справи, питання щодо зарахування до страхового стажу спірних періодів не можуть бути віднесені до дискреційних повноважень органу пенсійного фонду, з огляду на приписи чинного пенсійного законодавства.

Отже, зважаючи на обставини справи, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивачки є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи записані в трудовій книжці НОМЕР_1 від 23.12.2000 року, а саме: з 23.12.1985 по 01.04.1988, з 27.10.1988 по 01.10.1991, з 04.11.1991 по 09.11.1992, з 23.11.1992 по 30.11.1993, з 01.12.1993 по 10.05.1994, з 11.05.1994 по 15.08.1999, з 10.10.2000 по 25.10.2003, 17.02.2004 по 17.05.2005, з 14.04.2005 по 25.08.2005 року.

Враховуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з вимогами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що під час звернення до суду позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1073, 60 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачкою судові витрати у виді сплаченого судового збору на суму 1073,60 грн, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за №17 від 09.06.2023 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження: м. Фастів, вул. Саєнко Андрія, 10, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) від 01.06.2023 року про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи записані в трудовій книжці НОМЕР_1 від 23.12.2000 року, а саме: з 23.12.1985 по 01.04.1988, з 27.10.1988 по 01.10.1991, з 04.11.1991 по 09.11.1992, з 23.11.1992 по 30.11.1993, з 01.12.1993 по 10.05.1994, з 11.05.1994 по 15.08.1999, з 10.10.2000 по 25.10.2003, 17.02.2004 по 17.05.2005, з 14.04.2005 по 25.08.2005 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження: м. Фастів, вул. Саєнко Андрія, 10, ) судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І.І.