Справа № 480/2005/24
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2024 року Справа № 480/2005/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/2005/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
В обґрунтування позову вказує на протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яким йому було відмовлено у перерахунку пенсії з підстав не поширення ч.4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про прокуратуру".
Позивач зазначає, що за чинним пенсійним законодавством прокурори, яким пенсію призначено за умовами Закону України Про прокуратуру на час роботи на прокурорських посадах при обчисленні розміну їх пенсії прирівняні до пенсіонерів за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Стверджує, що Законом визначено чітко дві умови у їх сукупності, за яких пенсія не перераховується, у той же час, під ці умови позивач не підпадає, оскільки йому пенсія призначена не за Законом України "Про пенсійне забезпечення", а за спеціальним Законом - Законом України "Про прокуратуру". А тому позивач вважає, що особи, яким пенсію призначено за Законом України "Про прокуратуру" не підпадають під обмеження, визначені абз.7 ч.4 ст. 42 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало відзив на позовну заяву, у якому просило відмовити в задоволенні позову, при цьому зазначивши, що Законом України "Про прокуратуру" не передбачено даний вид перерахунку.
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повідомлявся про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надавав.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області з 28.09.2015 та йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру», що вбачається, у тому числі з протоколу про перерахунок пенсії.
Після призначення пенсії позивач продовжив працювати в органах прокуратури.
24.10.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії, у якій просив провести перерахунок призначеної йому пенсії у порядку, визначеному ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон України № 1058-ІV) та п. 13-1 його Прикінцевих положень у зв`язку із настанням підстави - за кожні два відпрацьовані роки (а.с.6).
Рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області від 30.10.2023 №60 відмовило у проведенні перерахунку пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України № 1058-ІV, оскільки дія вказаної частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах Закону України "Про прокуратуру" (а.с.10).

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом від 15.11.2023 (а.с.9).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, що в даному випадку склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Так, з 1 січня 2004 року набрав чинності Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон України № 1058-ІV), який, є основним законом, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

11.10.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VIII, яким Прикінцеві положення Закону України №1058-IV доповнено, зокрема, пунктом, 13-1.

Згідно з пунктом 13-1 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV з 1 жовтня 2017 року пенсії, призначені після набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VІ (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на умовах законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність" у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року N 889-VIII, а також на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону.

Після звільнення з роботи виплата пенсії, призначеної відповідно до зазначених законів, поновлюється.

Виплата працюючим пенсіонерам у період роботи на інших посадах пенсій, призначених на умовах законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність", з 1 жовтня 2017 року поновлюється у розмірах, що були встановлені відповідними законами.

Таким чином, пунктом 13-1 Прикінцевих положень Закону України № 1058-IV в редакції, яка застосовується з 1 жовтня 2017 року, передбачено, що пенсія працюючому пенсіонеру, призначена на умовах Закону України "Про прокуратуру", виплачується у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України № 1058-IV.

Враховуючи, що пенсія позивачу призначена з 28.09.2015, тобто, після набрання чинності Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", а позивач продовжує працювати в органах прокуратури, з 01.10.2017 його пенсія підлягає виплаті у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України №1058-IV, у даному випадку у розмірі пенсії за віком, що також вбачається і з протоколу про перерахунок пенсії.

Водночас, відповідно до ч.4 ст.42 Закону України № 1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону України № 1058-IV).

Відтак, враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що позивач, який на даний час є отримувачем пенсії, розмір якої визначається відповідно до Закону України №1058-IV, після призначення пенсії 28.09.2015 пропрацював та продовжує працювати в органах прокуратури понад 24 місяці, суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до ч.4 ст.42 Закону України №1058-IV та п.13-1 Прикінцевих положень цього Закону.

При цьому посилання в оскаржуваному рішенні на те, що ч.4 ст.42 Закону України №1058-IV не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах Закону України «Про прокуратуру» є необґрунтованим, враховуючи наступне.

Суд наголошує, що стаття 42 Закону України №1058-IV, яка має назву «Індексація та перерахунок пенсій» передбачає не лише порядок індексації, а й перерахунок пенсії, який визначено в частині 4 даної статті. При цьому частина 4 статті 42 Закону України №1058-IV, містить абзац сьомий, який є спеціальним до даної норми, та який передбачає виключні умови, за яких перерахунок пенсії, відповідно до даної частини не здійснюється. Так, відповідно до абз.7 ч.4 ст.42 Закону України №1058-IV. Дія цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення", та які не досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону.

Тобто для відмови у перерахунку пенсії у даному випадку має бути наявні одночасно дві умови: 1) призначення пенсії за вислугу років на умовах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення", 2) не досягнення віку, встановленого статтею 26 цього Закону. Водночас, враховуючи, що позивачу пенсія призначена за вислугу років на підставі спеціального Закону Закону України «Про прокуратури», у даному випадку відсутня одночасна наявність зазначених вище умов.

Відтак, оскаржуване рішення, прийняте з порушенням Закону України №1058-IV, воно не може відповідати критеріям правомірності, визначеним в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому суд з урахуванням ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає необхідним визнати таке рішення протиправним і скасувати та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії з 01.11.2023 відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та п.13-1 Прикінцевих положень цього Закону.

За встановлених у справі обставин та враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 60 від 30 жовтня 2023 року, яким позивачу відмовлено у перерахунку пенсії є протиправним і підлягає скасуванню.

Також суд звертає увагу, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача від 24.10.2024 здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 року № 22-1, а тому з урахуванням скасування вище зазначеного рішення, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повинно здійснити перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії з 01.11.2023 відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п.13-1 Прикінцевих положень цього Закону.

Крім того, предметом переданого на вирішення суду спору є неправомірність рішення органу Пенсійного фонду саме щодо не проведення перерахунку пенсії, а не її не виплата після перерахунку. Визначення судом органу Пенсійного фонду, уповноваженого на фактичну виплату пенсії, за відсутності факту перерахунку пенсії, є передчасним і як спосіб захисту не відповідає змісту порушеного права, за захистом якого звернувся позивач.

Щодо дати проведення перерахунку, суд зазначає наступне.

Згідно із ч.1 ст. 44 Закону України №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно із ч.4 ст. 45 Закону №1058 перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як встановлено судом, позивач із заявою про перерахунок пенсії звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області 24.10.2023 через веб-портал. Тобто, саме 24.10.2023 є датою звернення позивача до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про перерахунок пенсії. Таким чином, суд визначає, що згідно із ч.4 ст. 44 Закону №1058 перерахунок призначеної пенсії позивачу має бути проведений саме з першого числа наступного місяця, в якому позивач подав заяву про перерахунок пенсії, тобто, з 01.11.2023.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за рахунок його бюджетних асигнувань в рахунок повернення суму судового збору в розмірі 1211,20 грн, сплачених позивачем за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 60 від 30 жовтня 2023 року щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, будинок, 158б, м. Запоріжжя, 69057, ) здійснити з 01.11.2023 перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п.13-1 Прикінцевих положень цього Закону.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, будинок, 158б, м. Запоріжжя, 69057, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька