Справа № 500/2648/24
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2648/24

02 липня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Тернопільської митниці, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA403030/2024/000005/2 від 16.02.2024;

визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403030/2024/000074 від 16.02.2024.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 для здійснення митною оформлення транспортного засобу, бувшого у використанні, Mercedes-Benz Sprinter, 2018 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , подано до Тернопільської митниці електронну митну декларацію № 24UA59U5 від 15.02.2024. Для підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару позивачем додані всі документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України (далі МК України), а відтак у митного органу були відсутні підстави для відмови в митному оформленні товару за основним методом і переходу до резервного.

Доказом ціни, що фактично сплачена позивачем за імпортований транспортний засіб, є рахунок-фактура від 12.02.2024 № 4/02/2024, оригінал якої був поданий до митного оформлення, в якому ціна транспортного засобу визначена у розмірі 42700,00 польських злотих. Також, доказом того, що позивач фактично сплатив за транспортний засіб саме 42700,00 злотих є протокол прийому-передачі автомобіля від 12.02.2024, із змісту якого вбачається, що сума в рахунку фактурі є фактично сплаченою за спірний транспортний засіб. Крім того, доказом того, що позивач фактично сплатив за спірний транспортний засіб 42700,00 польських злотих є оригінал квитанції КР № 1/02/КР/2024 від 12.02.2024, яку позивач додає до позовної заяви. Зокрема, квитанція містить посилання на рахунок-фактуру № 4/02/S/2024, а також VIN-код транспортного засобу НОМЕР_1 , яка не була надана до митного оформлення з тієї причини, що позивач вважав, що загубив її, і надає її суду для оцінки.

Разом з тим, вартість транспортного засобу, на яку посилається митниця не може вважатися вартістю транспортного засобу навіть на дату його придбання позивачем, оскільки у витязі міститься інформація про останню відому ціну продажу датовану груднем 2023 року, в той час як позивач придбав його 12.02.2024, що підтверджується рахунком-фактурою, а сам витяг сформований станом на 06.02.2024, в період коли позивач обирав пропозиції для купівлі та з`ясовував відомості про пропоновані автомобілі.

За таких підстав, вважає рішення про коригування митної вартості товарів №UA403030/2024/000005/2 від 16.02.2024 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що, власне, і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 01.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, Тернопільською митницею подано до суду відзив на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що під час здійснення митного контролю за митною декларацією № 24UA59U5 від 15.02.2024 опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої встановлено, що декларантом у 31 графі митної декларації заявлено, що транспортний засіб має наявні пошкодження після ДТП: пошкоджена права сторона - вмятини по периметру кузова; вмятини задніх дверей; пластмасовий правий передній елемент кузова підлягає заміні; заклинення бокових дверей; дефект мотора - періодично загорається чек мотора і тому мотор підлягає повній діагностиці і усуненню несправності; пошкоджено лако-фарбове покриття; потертості оббивки сидінь, однак документальні підтвердження цих пошкоджень відсутні, а саме: в інвойсі №4/02/S/2024 від 12.02.2024 не вказані відомості щодо технічних недоліків товару, також жодних висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціям на вимогу митного органу декларантом надані не були.

В результаті митного огляду транспортного засобу візуально не встановлено наявність вмятини по периметру кузова на правій стороні; вмятини задніх дверей; пошкодження лако-фарбового покриття; заклинення бокових дверей встановити неможливо без спеціальних знань; дефект мотора (чек мотора на загорається); поверхня оббивки сидінь в нормальному стані.

Інвойс №4/02/S/2024 від 12.02.2024 містить інформацію стосовно здійснення оплати за товар готівкою та відомості щодо обов`язку покупця понести витрати, пов`язані із транзакцією. Однак, прихідний касовий ордер, касовий чек, платіжний (або банківський) документ, що підтверджує факт оплати за транспортний засіб чи інший документ про прийняття визначеної суми готівки від громадянина до митного оформлення не подавалися.

Декларантом подано до митного оформлення документ під назвою "Історія автомобіля" від 14.02.2024, що представляє собою витяг з сайту, в якому зазначена остання відома ціна продажу 619716 грн. станом на 12 місяць 2023 року. Крім того, згідно даного витягу, транспортний засіб не потрапляв у ДТП, як заявлено декларантом, витяг містить хронологію записів технічного стану транспортного засобу

Фактурна вартість транспортного засобу Mercedes-Benz, модель: Sprinter; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 згідно рахунка-фактури від 12.02.2024 № 4/02/S/2024 становить 42700 польських злотих. Згідно даних з Інтернет ресурсу: https://archiwum.allegro.pl/oferta/mercedes-sprinter-i6.html вартість транспортного засобу Mercedes-Benz, модель Sprinter, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 становить 78720 польських злотих станом на 13.12.2023.

Крім того, у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного транспортного засобу у зв`язку з тим, що вартість цистерн зі схожими характеристиками, яка міститься на загальнодоступних Інтернет-ресурсах є вищою за заявлену декларантом. За основу для обрахунку митної вартості товару Mercedes-Benz, модель Sprinter, ідентиф. номер: НОМЕР_1 взято інформацію згідно витягу, наданого декларантом до митного оформлення, 619716 грн, що станом на дату подання митної декларації становить 65821,4995 польських злотих з додаванням заявлених транспортних витрат 100 (сто) євро, що становить згідно курсу НБУ на дату подання митної декларації 15263,17 євро або 66253,29 польських злотих.

З огляду на викладене, вважає позовні вимоги безпідставними, а оскаржуване рішення прийняте у відповідності до вимог чинного митного законодавства України та з урахуванням всіх обставин.

Ухвалою суду від 02.07.2024 відмовлено у задоволенні клопотанні Тернопільської митниці про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

У зв`язку з перебуванням, головуючого судді у відпустці розгляд справи продовжено за межами строків передбачених ч.1 ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що 15.02.2024 уповноваженою особою позивача було подано до митного оформлення митну декларацію № 24UA59U5, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар: "Автомобіль вантажний, який був у користуванні: - марка: Mercedes-Benz; - модель: Sprinter; - ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ; - модельний рік випуску: 2018; -календарний рік випуску: 2018; - об`єм циліндрів двигуна: 2143 см.куб.; - потужність: 105 кВт; - тип двигуна: дизельний; - колісна формула: 4x2; - загальна кількість місць, включаючи місце водія: 2; - тип кузова: цільно-металевий фургон, без вікон у бокових панелях кузова, додатково обладнаний холодильною установкою - рефрижератор; - повна маса: 3500кг. - призначення: для використання на дорогах загального призначення (приватне користування). Автомобіль має наявні пошкодження після ДТП: пошкоджена права сторона - вмятини по периметру кузова; мятини задніх дверей; пластмасовий правий передній елемент кузова підлягає заміні; заклинення бокових дверей; дефект мотора - періодично загорається чек мотора і тому мотор підлягає повній діагностиці і усуненню несправності; пошкоджено лако-фарбове покриття; потерності оббивки сидінь. Торговельна марка: Mercedes-Benz. Виробник: DAIMLER AG/DE".

Одночасно із митною декларацією надано ряд документів, зокрема для підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення: рахунок-фактура (інвойс) № 4/02/S/2024 від 12.02.2024; декларація про походження товару № PC/AAK 5893331 від 13.02.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 13.02.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № б/н від 14.02.2024; внутрішній договір (контракт) доручення № HTB 063539 від 30.01.2024; договір про надання послуг митного брокера № б/н від 12.02.2024; паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні № 004501748 від 28.01.2020; паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні МС № 030064 від 05.03.1996; інші некласифіковані документи - заява на посвідчення в МРЕВ від 14.02.2024; інші некласифіковані документи - зняття з обліку KI.5410.10.13.2024.BD від 13.02.2024; інші некласифіковані документи - довідка № 11/03/2023-66 від 11.03.2024; інші некласифіковані документи - історія автомобіля від 14.02.2024; інші некласифіковані документи - підтвердження року виготовлення від 14.02.2024; інші некласифіковані документи - протокол здачі автомобіля від 12.02.2024; інші некласифіковані документи - фото автомобіля від 14.02.2024; платіжне доручення, що підтверджує сплату митних та інших платежів № 0.0..1 від 13.02.2024; копія митної декларації країни відправлення № 24PL401010E0049471 від 13.02.2024; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу № UA.012.009740-24 від 14.02.2024; паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України № FE 063353 від 13.01.2016

Під час автоматизованого контролю, автоматизованою системою митного оформлення "Інспектор" було згенеровано форми митного контролю: "000 Інформаційне повідомлення"; "105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів"; "106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів", "210-1 Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів спеціалізованим підрозділом митниці для перевірки числового значення заявленої митної вартості"; "911-1 Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів спеціалізованим підрозділом митниці для перевірки числового значення заявленої митної вартості". Також, автоматизованою системою митного оформлення "Інспектор" посадовій особі підрозділу митного оформлення визначено перелік необхідних до виконання митних процедур.

Уповноваженій особі декларанта було направлено електронним повідомленням вимогу про надання додаткових документів наступного змісту: "Початок консультації з митним органом. У зв`язку з тим, що документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні прошу відповідно до ч.2 ст.53 МК України надати: якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МК України прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.".

На вимогу митного органу уповноваженою особою позивача додатково не було надано жодного документа та листом від 15.02.2024 повідомлено митницю про те, що до митного оформлення подані усі документи, які підтверджують заявлену митну вартість, інших додаткових документів не існує та не будуть подані.

За результатами розгляду поданої митної декларації № 24UA59U5 від 15.02.2024 та доданих до неї документів, Тернопільською митницею 16.02.2024 прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA403030/2024/000005/2, яким визначено митну вартість імпортованого товару за резервним методом.

Зазначено, що митна вартість не може бути визнана з наступних причин: подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2 та 3 статті 53 МК України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах.

Декларантом у 31 графі митної декларації заявлено, що транспортний засіб має наявні пошкодження після ДТП: пошкоджена права сторона - вмятини по периметру кузова; мятини задніх дверей; пластмасовий правий передній елемент кузова підлягає заміні; заклинення бокових дверей; дефект мотора - періодично загорається чек мотора і тому мотор підлягає повній діагностиці і усуненню несправності; пошкоджено лако-фарбове покриття; потерності оббивки сидінь, однак документальні підтвердження цих пошкоджень відсутні, а саме: в інвойсі №4/02/S/2024 від 12.02.2024 не вказані відомості щодо технічних недоліків товару, також жодних висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціям на вимогу митного органу декларантом надані не були.

В результаті митного огляду транспортного засобу візуально не встановлено наявність вмятини по периметру кузова на правій стороні; вмятини задніх дверей; пошкодження лако-фарбового покриття; заклинення бокових дверей встановити неможливо без спеціальних знань; дефект мотора (чек мотора на загорається); поверхня оббивки сидінь в нормальному стані.

Інвойс №4/02/S/2024 від 12.02.2024 містить інформацію стосовно здійснення оплати за товар готівкою та відомості щодо обов`язку покупця понести витрати, пов`язані із транзакцією. Однак, прихідний касовий ордер, касовий чек, платіжний (або банківський) документ, що підтверджує факт оплати за транспортний засіб чи інший документ про прийняття визначеної суми готівки від громадянина до митного оформлення не подавалися.

Декларантом подано до митного оформлення документ під назвою "Історія автомобіля" від 14.02.2024, що представляє собою витяг з сайту, в якому зазначена остання відома ціна продажу 619716 грн. станом на 12 місяць 2023 року. Крім того, згідно даного витягу, транспортний засіб не потрапляв у ДТП, як заявлено декларантом, витяг містить хронологію записів технічного стану транспортного засобу.

Фактурна вартість транспортного засобу Mercedes-Benz, модель: Sprinter; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 згідно рахунка - фактури від 12.02.2024 № 4/02/S/2024 становить 42700 польських злотих. Згідно даних з Інтернет ресурсу: https://archiwum.allegro.pl/oferta/mercedes-sprinter-i6.html вартість транспортного засобу Mercedes-Benz, модель Sprinter, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 становить 78720 польських злотих станом на 13.12.2023.

Отже, Тернопільською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення складових митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та сумніву митного органу у достовірності всіх складових митної вартості заявленого товару.

У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару оскільки вартість раніше оформлених в попередніх періодах митними органами подібних (аналогічних) товарів є значно вищою. За основу для обрахунку митної вартості товару Mercedes-Benz, модель Sprinter, ідентиф. номер: НОМЕР_1 взято інформацію згідно витягу, наданого декларантом до митного оформлення, 619716 грн, що станом на дату подання митної декларації становить 65821,4995 польських злотих з додаванням заявлених транспортних витрат 100 (сто) євро, що становить згідно курсу НБУ на дату подання митної декларації 15263,17 євро або 66253,29 польських злотих.

16.02.2024 прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403030/2024/000074.

Не погоджуючись із такими рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішення відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.1 ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом з`явлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до ч.1 ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, ч.1 ст.52 МК України визначено, що з`явлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою .

Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

За приписами ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст.VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі "Оцінка товарів для митних цілей", згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ст.53 МК України митний орган має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений ч.2 даної статті. Проте, наявність розбіжностей є суб`єктивною думкою працівників митного органу та може бути спростована в ході судового розгляду.

Положеннями ч.1 ст.57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Згідно з ч.2 коментованої статті Кодексу основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч.3 ст.57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч.4 ст.57 МК України).

Згідно ч.5 ст.57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч.6 ст.57 МК України).

У відповідності до ч.1 ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.2 ст.58 МК України).

Згідно ч.3 ст.58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини 1 статті 57 цього Кодексу.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч.1 ст.54 МК України).

У відповідності до ч.2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За змістом ч.5 ст.54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Разом з тим, відповідно до ч.7 ст.54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Як встановлено судом, митну вартість імпортованого транспортного засобу, що вказана декларантом у митній декларації № 24UA59U5 від 15.02.2024, визначено за основним методом, а до самої митної декларації декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару за ціною договору.

Вартість придбаного в Республіці Польща у торгівельно-сервісної компанії "Лук-Пол" вантажного автомобіля марки Mercedes-Benz, модель: Sprinter, 2018року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 42700,00 польських злотих підтверджується рахунком-фактурою (інвойс) від 12.02.2024 № 4/02/2024, протокол прийому-передачі автомобіля від 12.02.2024, квитанцією КР № 1/02/КР/2024 від 12.02.2024, а також копією митної декларації країни відправлення № 24PL401010E0049471 від 13.02.2024.

Водночас, напередодні вказаний транспортний засіб був придбаний польською торгівельно-сервісною компанією "Лук-Пол" відповідно до "історії автомобіля" від 14.02.2024, що представляє собою витяг з сайту, в якому зазначена остання відома ціна продажу 619716 грн. станом на грудень 2023 року.

Як слідує також з такої "історії автомобіля" від 14.02.2024 цей транспортний засіб був пошкоджений два рази та має незначні пошкодження, що зазвичай не впливають на безпеку транспортного засобі і не спричиняють проблем із кузовом, про що свідчать і представлені позивачем фотоматеріали.

В той же час, відповідач поставив під сумнів митну вартість товару у зв`язку з тим, що в інвойсі №4/02/S/2024 від 12.02.2024 не вказані відомості щодо технічних недоліків товару та в результаті митного огляду транспортного засобу візуально не встановлено наявність вмятини по периметру кузова на правій стороні; вмятини задніх дверей; пошкодження лако-фарбового покриття; заклинення бокових дверей встановити неможливо без спеціальних знань; дефект мотора (чек мотора на загорається); поверхня оббивки сидінь в нормальному стані.

Проте відповідачем безпідставно залишено поза увагою те, що про дефекти двигуна та метало-лакофорбового покриття та обізнаність позивача, зокрема, про необхідність заміни витратних частин автомобіля, безпосередньо вказано в протоколі прийому-передачі автомобіля від 12.02.2024.

Разом з тим, інвойс №4/02/S/2024 від 12.02.2024 містить інформацію стосовно здійснення оплати за товар готівкою та відомості щодо обов`язку покупця понести витрати, пов`язані із транзакцією.

Факт оплати ОСОБА_1 імпортованого транспортного засобу стверджується квитанцією КР № 1/02/КР/2024 від 12.02.2024, яка не була надана до митного оформлення, як вказує позивач, з тієї причини, що вважав, що загубив її.

Посилання відповідача на те, що сума, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі), поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення ст.53 МК України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

При цьому, у спірних правовідносинах розрахунок між продавцем та покупцем за придбаний автомобіль був здійснений готівкою, що виключає можливість представити позивачем письмовий платіжний документ (чек, виписку з банку, тощо).

Слід врахувати, що згідно з ч.7 ст.58 МК України платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно).

Тому, у спірних правовідносинах за наявності документів, що достовірно підтверджують митну вартість задекларованого товару, за відсутності доказів підроблення відомостей та недоведеності обставин порушення вимог законодавства при придбанні певного товару, недодання до митного оформлення, зокрема, касового ордеру, касового чеку чи іншого документа про прийняття визначеної суми готівкою не може класифікуватися як обставина, що свідчить про штучне формування декларантом показників митної вартості.

Серед іншого, банківські документи свідчать про факт переказу певної суми коштів, проте не свідчать про суму коштів, яка має бути сплачена за відповідний товар. Тобто прямого зв`язку між відомостями банківських документів, датою проведення розрахунків за товар та митною вартістю товару немає, а відтак ненадання декларантом банківських документів, не може поставити під сумнів достовірність інших доказів, які прямо свідчать про митну вартість товару.

Такий висновок зроблений Верховним Судом 03.04.2018 у справі №809/322/17, 17.07.2019 у справі № 809/827/17, 23.07.2019 у справі №1140/3242/18, який в силу ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при застосуванні норм права у спірних правовідносинах.

Верховний Суд у постанові від 22.12.2020 в справі №1.380.2019.001438 дійшов висновку про те, що строк оплати за товар не може впливати на визначення митної вартості товару і це покликання не стосується неможливості визнання задекларованої митної вартості за ціною договору, та не може бути обґрунтуванням для прийняття рішення про коригування митної вартості, оскільки не містить відомостей, які б свідчили про розбіжності в поданих документах, ознаки їх підробки, відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови, на яких повинна здійснюватися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої не стосуються. У зв`язку з цим розбіжності щодо умов оплати товару у документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для коригування митної вартості товару, а тим більше витребування контролюючим органом додаткових документів. Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 29.07.2020 у справі № 420/1709/19.

З огляду на це, митний орган може витребувати тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості у конкретному випадку, а не всі можливі. Ненадання витребуваних документів може бути підставою для коригування тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що не спростовують сумнів митного органу щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Отже, декларант позивача надав митному органу належні та допустимі докази на підтвердження ціни товару, і зазначені документи не містили розбіжностей щодо вартості та вказували, що їх дані піддаються обчисленню. У свою чергу відповідач не довів обставини, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Також суд вважає за необхідне відзначити, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня вартості іншого товару за інформацію, отриманою за результатами здійснення митного контролю, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Так, Верховний Суд у постановах від 14.08.2018 у справі № 820/9195/15, від 28.08.2018 у справі № 810/3879/17, від 21.12.2018 у справі №815/1670/17 вказав, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Суд не заперечує права митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (ч.5 ст.54 МК України), проте для цього він має довести підстави застосування норм ч.3 ст.53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Саме лише посилання на наявність у нього інформації про іншу ціну ідентичного товару не є достатньою підставою не визнавати митну вартість, визначену за ціною договору.

Верховний Суд у постанові від 03.12.2020 у справі №810/2749/16 зазначив, що приписи МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Разом з тим, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Згідно з п.2, 4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст.64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості митний орган повинен навести номер та дату митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи, зокрема, на технічний стан транспортного засобу, умови поставки, комерційні умови тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Як вбачається з даних графи 33 спірного у цій справі рішення про коригування митної вартості товару, митна вартість товару, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом.

Враховуючи той факт, що вартість транспортного засобу, на яку посилається митний орган у спірному рішенні не може вважатися вартістю транспортного засобу на дату його придбання позивачем, оскільки у витязі міститься інформація про останню відому ціну продажу датовану груднем 2023 року, в той час як позивач придбав його 12.02.2024, що підтверджується рахунком-фактурою, а сам витяг сформований станом на 06.02.2024, в період коли позивач обирав пропозиції для купівлі та з`ясовував відомості про пропоновані автомобілі.

Отже, встановлені судом обставини справи та системний аналіз наведених законодавчих норм свідчать про те, що митним органом аргументовано не доведено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними, у тому числі, належним чином не обґрунтовано невірне визначення митної вартості товару, а доводи про наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах спростовуються поданими позивачем документами, що дає підстави для висновку про невідповідність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №UA403030/2024/000005/2 від 16.02.2024, а також картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403030/2024/000074 від 16.02.2024критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті ч.2 ст.2 КАС України, а отже таке є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваного рішення.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у п.36 справи "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), від 01.07.2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 1211,20 грн. відповідно до квитанції №0.0.1 від 15.04.2024.

Одночасно суд роз`яснює позивачеві право на звернення до суду із клопотанням про повернення судового збору, сплаченого в більшому розмірі, ніж встановлено законом на суму 1211,20 грн. відповідно до квитанції №0.0..1 від 15.04.2024 на підставі п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості №UA403030/2024/000005/2 від 16.02.2024.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403030/2024/000074 від 16.02.2024, прийняту Тернопільською митницею.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 липня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

відповідач: - Тернопільська митниця (місцезнаходження: вул.Текстильна, 38, м.Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46004, ).

Головуючий суддя Мандзій О.П.