Справа № 420/721/24
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/721/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи справу за адміністративним позовом приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» до Одеської митниці, в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000765/2 від 14.11.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13.11.2023 року позивачем було подано до Одеської митниці митну декларацію №23UA18U7 для оформлення вантажу: Товар №1 Посуд столовий скляний, механічного виготовлення: Блюда, графини, набори салатників 3924 шт. Торгівельна марка «FAQIANG GLASSWARE». Блюда, набори салатників, набори кухлів 8744 шт. Торгівенльна марка «LIRMARTUR». Всього 12668 шт. Виробник «ANHUI FAQIANG GLASS CO.,LTD». Товар №2 Посуд столовий скляний: посудини на ножці для пиття, механічного виготовлення: Набори чарок, набори келехів 1000 шт. Торгівельна марка «FAQIANG GLASSWARE». Набори чарок 2352 шт. Торгівельна марка «JIOH» Всього 3352 шт. Виробник «ANHUI FAQIANG GLASS CO.,LTD». Країна виробництва Китай. 13.11.2023 року відповідачем було направлено повідомлення декларанту в якому викладено нібито про наявні розбіжності у поданих до митного оформлення документах. 14.11.2023 декларантом листом вих. № 244 було надіслано митному органу повідомлення щодо нібито розбіжностей, їх відсутності, надано додаткові документи та повідомлено митний орган про необхідність продовження митного оформлення в зв`язку з наданням вичерпного переліку документів. 14.11.2023 відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000765/2, яким митну вартість товару № 1 скориговано до рівня 2, 02 дол. США/кг ніж заявлено декларантом 0, 9648 дол. США/кг, товару №2 2, 55 дол. США/кг між заявлено декларантом 1, 50 дол.США/кг. 14.11.2023 року інспектором було складено картку відмови № UA500500/2023/001437 в прийнятті митної декларації № 23UA18U7 від 13.11.2023 в зв`язку з винесенням рішення про коригування митної вартості товару. 15.11.2023 Позивачем було подано ВМД №23UA27U4 за першим методом визначення митної вартості, в порядку ст. 55 Митного кодексу, сплачена вартість донарахованих митних платежів відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів. Загальний розмір переплати за поданою декларацією склав: 58 187,03 грн. мито, 132 099, 45 грн. ПДВ, всього 190 286, 48 грн.

На думку представника позивача, прийняте митним органом оскаржуване рішення не містить в собі достатніх, передбачених законом підстав для його прийняття, інспектор зазначає про нібито не можливість визначення митної вартості та наявність нібито розбіжностей у поданих до митного оформлення документів. Позивач звертає увагу, що поставка товару відбувалась на умовах FOB (відповідно до Інвойсу та контракту). Термін Інкотермс FOB передбачає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Тобто всі витрати до моменту переходу товару через поручні судна, які включають вартість його пакування та маркування, несе саме продавець. Відповідно, в даному випадку, ціна товару включає в себе вартість його пакування та маркування, що виключає необхідність її окремої перевірки оскільки вона включена до вартості товару як такої. Після надання декларантом пояснень щодо «розбіжностей» та надання додаткових документів, митницею їх до уваги взято не було. В рішенні зазначено про те, що декларантом не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, заявлені відомості не підтверджені документально, що не відповідає дійсності, оскільки декларантом надано вичерпний перелік документів відповідно до вимог Митного Кодексу, жодних розбіжностей які б впливали на визначення митної вартості в поданих документах не міститься. Подання вказаних документів є правом декларанта, а не його обов`язком при цьому відповідачем не наведено належних аргументів, щодо не можливості визначення ним всіх складових митної вартості.

Отже, на дімку представника позивача, відповідачем неправомірно застосовано другорядний (резервний) метод визначення митної вартості товарів. У зв`язку із прийняттям оскаржуваного рішення про коригування на позивача було покладено додаткові фінансові зобов`язання у вигляді митних і інших пов`язаних платежів, що призвело до порушення прав позивача.

Ухвалою суду від 10.01.2024 адміністративний позов залишено без руху, позивача повідомлено про необхідність у 5-денний строк усунути недоліки шляхом надання до суду доказів сплати судового збору за даним позовом в розмірі 3028,00 грн.

Позивачем усунуто недоліки адміністративного позову.

Ухвалою суду від 18.01.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» (, адреса: вул. Шевченка, будинок 7-А, офіс 44 м. Чорноморськ, Одеська область, 68001) до Одеської митниці (, адреса: вул. Лип Івана та Юрія, будинок, 21 А, м.Одеса, 65078) про визнання протиправним та скасування рішення. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Витребувано у відповідача по справі Одеської митниці належним чином засвідчені копії документів на підставі яких, прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, зокрема, але не виключно усі документи, що подавались декларантом, копії митної декларацій використаної для визначення митної вартості товарів відповідачем.

Від відповідача до суду 01.02.2024 року надійшли письмові заперечення проти позову в яких митний орган просить суд відмовити в задоволенні позовних вимоги. В обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначив, що декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подано митну декларацію (МД) № 23UA18U7 від 13.11.2023. Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) № 23UA18U7 від 13.11.2023 позивачем надані документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 21.04.2021 FH-210415 та додаткові угоди до нього, рахунок-фактура (інвойс) від 21.09.2023№ FQBL20230921LJ інші документи, зазначені в графі 44 МД.

На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 23UA18U7 від 13.11.2023 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000765/2 від14.11.2023, а саме: 1) відповідно до п п.в) п1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п. 2.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 21.04.2021 FH210415 ціна за товар включає вартість експортної упаковки та маркування, транспортування, навантажувальних робіт. В коносаменті від 25.09.2023 № WMSS23092064 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT COLLECT» тобто фрахт сплачено в порту відправлення. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо згаданих складових митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. Декларанту було встановлено 10 календарних днів для надання додаткових доказів, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення (з перекладом на українську мову згідно ст.254 МКУ); документи, що підтверджують числові складові митної вартості товару. Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.

14.11.2023 декларантом були надані наступні додаткові документи: 1. Прейскурант (прайс-лист) виробника товарів № Б/н від 01.08.2023; 2. Платіжний документ, що підтверджує вартість товару: Виписка по рахунку Б/н від 09.11.2023 р; 3. Виписка з бухгалтерської документації: Оборотно-сальдова відомість по рахунку 632 за період від 01.01.2023 р. по 13.11.2023 р; 4. Розрахунок ціни (калькуляція) виробника № 10 від 25.08.2023 р; 5. Заявка до договору ТЕО № KL010676/1 від 05.10.2023 р; 6. Заявка до договору ТЕО № KL010676/2 від 09.11.2023 р. та лист №244 від 14.11.2023, яким декларантом було повідомлено що всі документи які стосуються вантажу по МД вже надані та інші додаткові документи надаватися не будуть. В результаті розгляду додатково наданих документів, встановлено наступне. Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, що вимагались митним органом та не спростовані наявні розбіжності у документах

Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № 23UA18U7 від 13.11.2023 містились розбіжності та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Представник відповідача вважає, що прийняте оскаржуване рішення є правомірними та скасуванню не підлягають.

Від представника відповідача разом з відзивом на адміністративний позов надійшла заява про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 09.02.2024 року у задоволенні заяви представника відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін - відмовлено.

02.02.2024 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив в якому останній не погоджується з позицією відповідача та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В доповнення представник позивача зазначив, що відповідачем до суду було надано МД № 23UA73U3 та 23UA23U1, вказані документи не містять в собі відомостей щодо дати їх оформлення. Відзив на позов також не містить в собі відомостей та пояснень щодо наданих до суду МД однак саме на вказані МД посилається Відповідач у оскаржуваному рішенні та бере її за основу для донарахування. Представник позивача наголошує, що твердження Відповідача у відзиві про те, що декларантом не подані документи згідно з переліком не відповідає дійсності, оскільки по перше, Відповідач вказує на перелік лише копіює його загальними тезами з Митного кодексу не конкретизуючи, які саме документи бажає отримати та які відомості вони для нього повинні підтвердити, по друге навіть при відсутності на то підстав, декларант надав свої пояснення щодо наявних нібито «розбіжностей» та надав не тільки документи визначені як обов`язкові митним кодексом, а й додаткові як то прайс лист, експортна декларація, документи щодо сплати вартості отриманого товару, пакувальний лист та інш. Такою представник позивача звертає увагу суду, що жодних консультацій Відповідач з Позивачем не проводив, що підтверджується відсутністю будь яких доказів стосовно цього, а також тим, що ним не було взято до уваги та взагалі не було надано оцінки поданим до митного оформлення документам. Жодних пояснень чи обґрунтувань стосовно не можливості застосування певних другорядних методів Відповідач не наводить обмежуючись лише переліченням їх наявності як таких.

21.02.2024 року від представника відповідача до суду надійшли письмові заперечення в яких відповідач зазначив, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000765/2 від 14.11.2023.

На думку представника відповідача, Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару № UA500490/2023/000042/2 від 19.10.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ПП «ГЕЛІОС-ВАН».

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що 21.04.2021 року між іноземною фірмою ANHUI FAQIANG GLASS CO., LTD (Китай) (як продавцем) та Приватним підприємством «Геліос-Ван» (як покупцем) було укладено контракт №FH-210415, за умовами якого продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар, (столовий посуд та кухонні приладдя) асортимент, номенклатура, кількість, ціна та умови оплати яких визначаються в Інвойсах (рахунки Продавця) и Специфікаціях (замовлення Покупця) до цього Контракту.

Пунктом 2.1 укладеного контракту №FH-210415 від 21.04.2021 року встановлено, що ціни за цим контрактом встановлюються в доларах США і враховуються в Специфікації та Інвойсі на відповідну поставку.

Відповідно до п. 2.2 визначено, що ціна Товару включає в себе вартість самого Товару, вартість експортної упаковки і маркування, транспортування до порту відправки, вантажні роботи, витрати по оплаті митного оформлення та інші витрати в країні вивозу.

Відповідно до п. 3.1 Контракту визначено, що поставка Товару здійснюється на умовах FOB QINGDAО, Китай (Інкотермс - 2010) або на інших умовах поставки, які визначаються в Специфікаціях та Інвойсах на кожну окрему поставку. Сторони керуються положеннями Міжнародних правил тлумачення торгівельних термінів «Інкотермс» (в редакції Міжнародної торгівельної палати 2010 року в частині, що стосується визначення базису поставки FOB, використовуваного у цьому контракті.

Відповідно до розділу 4 контракту визначено, що Товар, що поставляється за цим Контрактом, поставляється Продавцем у стандартній для цього Товару тарі та експортній упаковці. Експертна упаковка має бути промаркована. Маркування має містити інформацію та відповідати зразку, наданому Покупцем додатково відповідно до Специфікації.

На виконання зазначеного контракту на адресу позивача компанією ANHUI FAQIANG GLASS CO., LTD поставлено партію товару, а саме:

Товар №1 Посуд столовий скляний, механічного виготовлення: Блюда, графини, набори салатників 3924 шт. Торгівельна марка «FAQIANG GLASSWARE». Блюда, набори салатників, набори кухлів 8744 шт. Торгівенльна марка «LIRMARTUR». Всього 12668 шт. Виробник «ANHUI FAQIANG GLASS CO.,LTD». Товар №2 Посуд столовий скляний: посудини на ножці для пиття, механічного виготовлення: Набори чарок, набори келехів 1000 шт. Торгівельна марка «FAQIANG GLASSWARE». Набори чарок 2352 шт. Торгівельна марка «JIOH» Всього 3352 шт. Виробник «ANHUI FAQIANG GLASS CO.,LTD». Країна виробництва Китай.

З метою митного оформлення імпортованого товару декларантом приватного підприємства «Геліос-Ван» до Одеської митниці була подана митна декларація №23UA18U7 від 13.11.2023р.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митними деклараціями (МД) №23UA18U7 від 13.11.2023р. позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД.

13.11.2023 року Відповідачем було направлено повідомлення декларанту в якому повідомлено про наявні розбіжності у поданих до митного оформлення документах.

14.11.2023 декларантом листом вих. № 244 було надіслано Відповідачу повідомлення щодо розбіжностей та надано додаткові документи та повідомлено митний орган про необхідність продовження митного оформлення в зв`язку з наданням вичерпного переліку документів.

До листа №244 були додані документи: Прейскурант (прайс-лист) виробника товарів № Б/н від 01.08.2023; платіжний документ, що підтверджує вартість товару: виписка по рахунку Б/н від 09.11.2023 р; Виписка з бухгалтерської документації: Оборотно-сальдова відомість по рахунку 632 за період від 01.01.2023 р. по 13.11.2023 р; Розрахунок ціни (калькуляція) виробника № 10 від 25.08.2023 р; заявка до договору ТЕО № KL010676/1 від 05.10.2023 р; заявка до договору ТЕО № KL010676/2 від 09.11.2023 р.

14.11.2023 Відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000765/2, яким митну вартість товару № 1 скориговано до рівня 2, 02 дол. США/кг ніж заявлено декларантом 0, 9648 дол. США/кг, товару №2 2, 55 дол. США/кг між заявлено декларантом 1, 50 дол.США/кг.

14.11.2023 року інспектором було складено картку відмови № UA500500/2023/001437 в прийнятті митної декларації № 23UA18U7 від 13.11.2023 в зв`язку з винесенням рішення про коригування митної вартості товару.

15.11.2023 Позивачем було подано ВМД №23UA27U4 за першим методом визначення митної вартості, в порядку ст. 55 Митного кодексу, сплачена вартість донарахованих митних платежів відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів.

Загальний розмір переплати за поданою декларацією склав: 58 187,03 грн. мито, 132 099, 45 грн. ПДВ, всього 190 286, 48 грн.

В прийнятому рішенні Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000765/2 від 14.11.2023 року зазначено наступне:

1) відповідно до п п.в) п1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п. 2.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 21.04.2021 FH210415 ціна за товар включає вартість експортної упаковки та маркування, транспортування, навантажувальних робіт. В коносаменті від 25.09.2023 № WMSS23092064 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT COLLECT» тобто фрахт сплачено в порту відправлення.Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо згаданих складових митної вартості товару, внаслідок чтого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Митним органом відповідно до п. 5 ст. 54, ч. 3 ст. 53 МКУ декларанта було зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності)такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскурант (прайс-лист) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 3) переклад українською мовою копії митної декларації країни відправлення від 10.07.2023 року №83624245 згідно ст. 254 МКУ. У відповідності до ч. 6 ст. 53 МКУ декларанту або уповноваженій ним особі було запропоновано за власним бажанням подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

14.11.2023 року декларантом були надані наступні документи:

1. Прейскурант (прайс-лист) виробника товарів № Б/н від 01.08.2023;

2. Платіжний документ, що підтверджує вартість товару: Виписка по рахунку Б/н від 09.11.2023 р;

3. Виписка з бухгалтерської документації: Оборотно-сальдова відомість по рахунку 632 за період від 01.01.2023 р. по 13.11.2023 р;

4. Розрахунок ціни (калькуляція) виробника № 10 від 25.08.2023 р;

5. Заявка до договору ТЕО № KL010676/1 від 05.10.2023 р;

6. Заявка до договору ТЕО № KL010676/2 від 09.11.2023 р. та лист №244 від 14.11.2023, яким декларантом було повідомлено що всі документи які стосуються вантажу по МД вже надані та інші додаткові документи надаватися не будуть. Опрацювавши інформацію, викладену у листі стосовно митної декларації №UA500500/2023/040418, щодо направлених документів і неможливості надання іниших документів для підтвердження заявленої митної вартості, встановлено, що брокером не надані всі перелічені в повідомлені митного органу документів для підтвердження заявленої митної вартості, тому митна вартість товарів, заявлених до митного оформлення за вказаною МД буде скоригована відповідно до п. 1 ст. 55 МКУ.

Оскільки відповідно до п. 2 ст. 58 МКУ використанні декларантом відомості не підтвердженні документально, відповідно до п.3 ст. 58 МКУ застосовують другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1ст. 57 МКУ.

В митному органел відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому відповідно до ст. 59, 60МКУ неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів.

Відповідно до ст. 62, 63 МКУ методи визначення митної вартості товарів на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використанні, оскільки митному органі відсутня інформація щодо обчислення вартості, наданої виробником товарів.

Відповідно до п.1 ст. 64 МКУ у разі якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст. 58-63 МКУ, оскільки відповідно до п. 2 ст. 58 МКУ використанні декларантом відомості не підтвердженні документально митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України та є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі і торгівлі (GAТТ) за резервним методом, скоригована митна вартість буде ґрунтуватися на раніше визначених митним органом митних вартостях подібних товарів відповідно до п. 2 ст. 64 МКУ.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «ІНСПЕКТОР» та ЄАІС Держмитслужба України та встановлено, що рівень митної вартості товарів є більшим:

по товару №1 2, 02 дол.США/кг (МД від 02.11.2023 року №UA500080/2023/010473), ніж заявлено декларантом 0, 9648 дол.США/кг;

по товару №2 2, 55 дол. США/кг (МД від 04.08.2023 року №UA209120/2023/018723), ніж заявлено декларантом 1, 50 дол.США/кг.

Декларанту роз`яснено права викладені у п. 3 ст. 52 МКУ на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, вважаючи їх необґрунтованими та протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про їх оскарження в адміністративній справі.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Матеріали справи свідчать, що відповідні положення податкового законодавства відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень дотримані не були, оскільки рішення відповідачем прийнято передчасно, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

Митний Кодекс України (далі МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

У відповідності до ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 ст.54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

- надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Згідно з частинами першою - другою статті 57 вказаного Кодексу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) па основі додавання вартості (обчислена вартість); і) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться па митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції").

За приписами частин першої, другої статті 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GАТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Аналізуючи наведені у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару № UA500500/2023/000765/2 від 14.11.2023 р. підстави його винесення, суд зазначає таке.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості у разі використання митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен зазначити реквізити таких декларацій, а також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися органом доходів і зборів при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядного методу - за ціною щодо подібних (аналогічних) товарів.

При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів орган доходів і зборів повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів.

Орган доходів і зборів зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

У п.33 оскаржуваного рішення, у якому мають бути викладені обставини прийняття рішення, зазначені посилання на митні декларації, в порівнянні з якою співставлялась вартість товару.

Так, у оскаржуваному рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номеру та дати митної декларації, яка була взята для визначення митної вартості оцінюваних товарів, та їх вартості за одиницю товару митний орган не навів жодних пояснень щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, характеристик таких товарів, умов поставки, комерційних умов тощо всупереч положенням пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України.

Разом з тим, визначення більшої ціни товару у МД від 02.11.2023 року №UA500080/2023/010473 та МД від 04.08.2023 року №UA209120/2023/018723 не є безумовною підставою для коригування вартості товару в бік збільшення.

Згідно з приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути па ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Митним органом в оскаржуваному рішенні №UA500500/2023/000765/2 зазначено, серед іншого, що 1) відповідно до п п.в) п1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п. 2.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 21.04.2021 FH210415 ціна за товар включає вартість експортної упаковки та маркування, транспортування, навантажувальних робіт. В коносаменті від 25.09.2023 № WMSS23092064 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT COLLECT» тобто фрахт сплачено в порту відправлення. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо згаданих складових митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Суд не погоджується з такою позицією митного органу, оскільки, визначальним є зазначення про те, що до митної вартості додається така складова як вартість упаковки якщо вона не включалась до ціни, що була фактично сплачена. В даному випадку, відповідно до контракту (пункти 4.1., 4.2.) товар поставляється Продавцем в стандартної для даного товару тарі та упаковці, експортна упаковка повинна бути промаркована. Тобто умовами договору встановлено сторонами що пакуванням та маркуванням товару займається продавець при цьому, відповідно, вартість вказаних складових входить до вартості товару.

Також слід звернути увагу, що поставка товару відбувалась на умовах FOB (відповідно до Інвойсу та контракту). Термін Інкотермс FOB передбачає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Тобто всі витрати до моменту переходу товару через поручні судна, які включають вартість його пакування та маркування, несе саме продавець.

Відповідно, в даному випадку, ціна товару включає в себе вартість його пакування та маркування, що виключає необхідність її окремої перевірки оскільки вона включена до вартості товару як такої.

Крім того, відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД 37 «Процедура митної декларації» має бути зазначено ZZ32, в той час як у вказаній графі митної декларації, поданої Декларантом, зазначено ZZ00 (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

З поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність додаткових витрат на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням (упаковка включена у ціну товару), а відтак витрати на пакування не є складовими митної вартості та не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару, та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.

Таким чином, в даному випадку вартість пакування не є витратами, які понесені покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару.

Аналогічна правова позиція була висловлена у постанові Верховного Суду від 22.01.2019 року у справі №815/6794/17 і від 18.12.2019 року у справі №160/8775/18.

Дослідивши надані до митного оформлення документи, суд зазначає, що вони містили дані щодо включення вартості експортної упаковки та маркування, транспортування до порту відправки до ціни товару.

З матеріалів справи також вбачається, що відповідно до умов поставки FOB позивач, як покупець, ніс витрати по транспортуванню товару з порту відправки, які були ним заявлені до складу митної вартості товару.

Відповідно до вказаних умов вартість доставки вантажу яка включає в себе і фрахт сплачує саме покупець. На підтвердження витрат щодо вартості доставки, включаючи фрахт, позивачем були надані довідка про транспортні витрати №09/11-1 від 09.11.2023 року, договір транспортно-експедиторського обслуговування від 01.06.2020 року №ТЕО37439444, заявку №KL010676/2 від 09.11.2023 року до договору, заявку №KL010676/1 від 05.10.2023 року до договору, рахунок на оплату №7187 від 01.11.2023 року, рахунок на оплату №7289 від 09.11.2023 року, банківська платіжна інструкція №712 про сплату грошових коштів відповідно до рахунку №7187 .

Отже, надані позивачем для митного оформлення товару документи відповідають вимогам ч. 2 ст. 53 МК України, у повній мірі ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товару, та підтверджують митну вартість товару, задекларовану у митній декларації.

Таким чином, відповідачем не взято до уваги приписи ст.8 МК України, якою передбачено принцип презумпції невинуватості. Декларантом не було допущено систематичних порушень, а помилка суто механічна та її допущення не впливає на числове визначення митної вартості товару заявленого до митного оформлення. Крім того, відповідачем не доведено ознак підробки в зазначених документах.

Крім цього, суд звертає увагу, що посилання відповідача в рішеннях про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС Держмитслужби України не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару за ціною договору.

Слід зазначити, що Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) ДФС (Держмитслужби) України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості перевірити наявну у ній інформацію.

Щодо цього питання, Верховний Суд сформував правову позицію, зазначивши, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого Позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанови від 21.02.2018 у справі №820/17417/14, від 04.09.2018 у справі №818/1186/17).

У зв`язку із цим суд вважає висновок митного органу про те, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів необґрунтованим.

З урахуванням наведеного, твердження митного органу, якими обґрунтовано рішення про коригування митної вартості товару є безпідставними, так як контролюючим органом не доведено існування розбіжностей у числових значеннях митної вартості товару, що унеможливили б визначення митної вартості за ціною контракту, тобто за першим методом.

Згідно з положеннями статті 318 Митного кодексу України, митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Верховним Судом неодноразово висловлювалась правова позиція щодо застосування відповідних норм права, зокрема, у постановах від 02.07.2019 року по справі №160/8573/18, від 18.07.2019 року по справі №821/829/18, від 29.07.2019 року по справі №815/5354/16.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем надані відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені МК України, що дають можливість визначити митну вартість товару за першим методом визначення митної вартості за ціною договору.

Враховуючи викладене, суд вважає, що рішення про коригування митної вартості товару № UA500500/2023/000765/2 від 14.11.2023 р. прийняте не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тобто не відповідає критеріям, визначених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у спосіб обраний позивачем.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

ПП «ГЕЛІОС-ВАН» при поданні позову сплачено судовий збір в розмірі 3028, 00 грн.

З урахуванням викладеного, та враховуючи, що адміністративний позов підлягає задоволенню, на користь позивача з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3028, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000765/2 від 14.11.2023 року.

Стягнути з Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) (, м. 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21А) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Шевченка, 7А, офіс 44, )) сплачений судовий збір у розмірі 3028, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: приватне підприємство «ГЕЛІОС-ВАН» (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Шевченка, 7А, офіс 44, ));

Відповідач: Одеська митниця (код ЄДРПОУ ВП 44005631, 65078, м.Одеса, вул. Івана та Юрія Липи, 21-а)

Суддя П.П.Марин