Справа № 380/13341/24
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

03 липня 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку письмового провадження заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Комісії з конкурсного відбору кандидата на посаду директора комунального закладу культури Львівської обласної ради «Львівський палац мистецтв» про визнання протиправним і скасування рішення -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, у якій просить визнати протиправним та скасувати рішення комісії з конкурсного відбору кандидата на посаду генерального директора комунального закладу культури Львівської обласної ради Культурно-мистецький центр «Львівський палац мистецтв» про допуск кандидата ОСОБА_2 на посаду генерального директора комунального закладу культури Львівської обласної ради Культурно-мистецький центр «Львівський палац мистецтв» оформленого відповідним протоколом від 17.06.2024 року.

Ухвалою від 24.06.2024 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою від 02.07.2024 відкрито провадження в адміністративній справі; призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Комісію з конкурсного відбору кандидата на посаду директора комунального закладу культури Львівської обласної ради «Львівський палац мистецтв».

Від позивача на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову (вх. № 49515 від 01.07.2024) у якій просить:

- зупинити дію рішення Конкурсної комісії з конкурсного відбору кандидата на посаду директора комунального закладу культури Львівської обласної ради Культурно-мистецький центр «Львівський палац мистецтв, щодо допуску до конкурсного відбору кандидатів на посаду директора комунального закладу культури Львівської обласної ради Культурно-мистецький центр «Львівський палац мистецтв» оформленого відповідним протоколом № 1 від 17.06.2024 року, до завершення розгляду даної справи судом та набранням рішенням суду законної сили;

- заборонити Управлінню майном спільної власності Львівської обласної ради організацію та проведення конкурсного добору заміщення посади генерального директора комунального закладу культури Львівської обласної ради Культурно-мистецький центр «Львівський палац мистецтв», до завершення розгляду даної справи судом та набранням рішенням суду законної сили.

В обґрунтування такої вказав, що не погоджується із діями конкурсної дії, оскільки, вважає, що кандидат ОСОБА_2 не відповідає вимогам, зазначеним у статті 21-1 Закону України «Про культуру» у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи. Повідомив, що 03.07.2024 року органом управління планується проведення другого засідання конкурсної комісії, на якому будуть вже проводити співбесіди з кандидатами та заслуховувати публічні презентації проектів розвитку закладу культури від кандидатів. За наслідком цього засідання, конкурсною комісією буде прийнято рішення щодо обрання кандидата на посаду керівника закладу культури. Оскільки судового рішення щодо вирішення справи по суті спору не буде ухвалено судом до 03.07.2024, то існує очевидна небезпека заподіяння шкоди культурним правам та інтересам мешканців Львівської області та громад, правам кандидатів на посаду, в частині правомірності та законності проведення конкурсного відбору кандидата на посаду директора комунального закладу культури Львівської обласної ради Культурно мистецький центр «Львівський палац мистецтв», для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат у майбутньому. Прийняте рішення конкурсної комісією може бути невмотивованим, необгрунтованим та таким, що породжує дефектні наслідки та суперечить вимогам чинного законодавства. Вказав, що у постанові від 10 липня 2019 року в справі № 804/639/18 Верховний Суд сформулював правову позицію, відповідно до якої дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Один з базових принципів права стверджує, що протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків. Тому звернувся до суду із цією заявою.

Згідно з ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд керується ч. 1 ст. 2 КАС України, відповідно до якої завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Забезпечення позову згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 КАС України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

За своєю правовою природою інститут забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся чи має намір звернутися в суд, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом (правовий висновок викладено у п. 30 постанови Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 826/14951/18).

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Відповідно до Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії (правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 826/10936/18 (провадження № К/9901/728/19).

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Зі змісту заяви про забезпечення позову слідує, що позивач просить суд забезпечити позов шляхом зупинення дії рішення Конкурсної комісії з конкурсного відбору кандидата на посаду директора комунального закладу культури Львівської обласної ради Культурно-мистецький центр «Львівський палац мистецтв, щодо допуску до конкурсного відбору кандидатів на посаду директора комунального закладу культури Львівської обласної ради Культурно-мистецький центр «Львівський палац мистецтв» оформленого відповідним протоколом № 1 від 17.06.2024 року, до завершення розгляду даної справи судом та набранням рішенням суду законної сили та заборони Управлінню майном спільної власності Львівської обласної ради організацію та проведення конкурсного добору заміщення посади генерального директора комунального закладу культури Львівської обласної ради Культурно-мистецький центр «Львівський палац мистецтв», до завершення розгляду даної справи судом та набранням рішенням суду законної сили.

Суд зазначає, що власне саме вказане рішення є предметом оскарження у позовній заяві, з якою позивач звернувся до суду. Отже, вирішення даного питання на цьому етапі розгляду справи безпосередньо стосується вирішення спору по суті спірних правовідносин, що, в свою чергу, є неприпустимим, адже ще не відбулось з`ясування обставин справи та дослідження доказів. В іншому випадку подальший розгляд справи не має значення, оскільки спірні правовідносини будуть вирішеними.

Крім цього, як встановлено судом, ч. 6 ст. 151 КАС України встановлює заборону вжиття заходів забезпечення позову, які полягають у будь-якому втручанні у проведення торгів чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

З вищенаведених обставин суд вважає, що підстави для забезпечення позову в зазначених заявником межах відсутні, а тому така заява задоволенню не підлягає.

Таким чином у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 153, 154, 243, 248, 256, 293-295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління майном спільної власності Львівської обласної ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Комісії з конкурсного відбору кандидата на посаду директора комунального закладу культури Львівської обласної ради «Львівський палац мистецтв» про визнання протиправним і скасування рішення відмовити.

2. Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дати її складання.

Суддя Р.П. Качур