Справа № 200/663/24
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року справа №200/663/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 8 квітня 2024 року у справі № 200/663/24 (головуючий І інстанції Духневич О.С.) за позовом Посвалюк Вікторії Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просила:

- визнати протиправним рішення відповідача № від 24.11.2023 року щодо відмови у призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати відповідача призначити і виплачувати пенсію у зв`язку із втратою годувальника з дня її звернення - 24.10.2023 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.04.2024 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.11.2023 року № про відмову позивачу у призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити позивачу пенсію у зв`язку із втратою годувальника у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з дня її звернення, а саме, з 24.10.2023 року;

- в решті позовних вимог - відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.

Апелянт зазначив, що страхового стажу гр. ОСОБА_1 недостатньо для призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до абз. 3 статті 30 Закону №2262, тому рішенням Головного управління від 24.11.2023 № відмовлено у призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідально до Закону № 2262.

Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Київській області від 01.12.2023 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії в разі втрати годувальника відповідно до ст. 36 Закону № 1058 у зв`язку з недосягненням пенсійного віку 60 років.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволені.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач - ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , який проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф та загинув під час виконання обов`язків військової служби, його загибель пов`язана із захистом Батьківщини, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 19.07.1999, довідкою про участь ОСОБА_3 у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення від 03.07.2023 № 3447, витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.07.2023 № 190, свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 від 06.06.2023.

У вересні 2023 року позивач звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою призначення пенсії в разі втрати годувальника згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

11.10.2023 року за вих. № 09/01/3016 ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі документів позивача, оформлено та направлено 24.10.2023 року подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про призначення пенсії ОСОБА_1 .

Рішенням відповідача від 24.11.2023 року № позивачу відмовлено у призначені пенсії.

Рішення мотивовано тим, що згідно зі статтею 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII батьки військовослужбовців, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), мають право на призначення дострокової пенсії за віком, після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років, за наявності страхового стажу не менше 25 років - для чоловіків і не менше 20 років - для жінок.

За наданими документами страховий стаж склав 16 років 11 місяців 18 днів, а отже, страхового стажу позивача не достатньо для призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до абз. 3 ст. 30 Закону № 2262-XII.

Враховуючи вищезазначене, відповідачем прийнято рішення у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Згідно ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності. Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

За ст. 29 Закону № 2262-XII пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Згідно ст. 30 Закону № 2262-XII право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Батьки військовослужбовців, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років, за наявності страхового стажу не менше 25 років - для чоловіків і не менше 20 років - для жінок.

Отже, батьки військовослужбовця, який загинув чи помер під час проходження військової служби, мають право на пенсію у разі втрати годувальника за Законом № 2262-XII за умови досягнення на момент звернення із заявою про призначення пенсії, зокрема - жінки 50 років і наявності страхового стажу не менше 20 років.

За матеріалами справи 11.10.2023 року за вих. № 09/01/3016 ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі документів позивача, оформлено та направлено 24.10.2023 року подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про призначення пенсії ОСОБА_1 .

Рішенням відповідача від 24.11.2023 року № позивачу відмовлено у призначені пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 20 років.

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За трудовою книжкою позивача серія НОМЕР_4 від 24.04.1991 встановлено наявність страхового стажу 21 рік 7 місяців 6 днів на день звернення із заявою про призначення пенсії, що також підтверджується довідкою Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.09.2023 року, за якою станом на 01.09.2023 року страховий стаж 21 рік 7 місяців 6 днів.

Протоколом форми РС-право від 12.09.2023 року відповідачем підтверджено страховий стаж ОСОБА_1 - 21 рік 7 місяців 6 днів.

Отже, позивач має право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки станом на день звернення із заявою про призначення пенсії - 24.10.2023 року, вік позивача становить 52 роки, страховий стаж - 21 рік 7 місяців 6 днів.

Крім того, одним з критеріїв оцінювання рішення суб`єктів владних повноважень є прийняття рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював важливість дотримання вимоги про обґрунтованість рішення органу державної влади у контексті принципу «належного урядування» як елементу більш універсального принципу «верховенства права» (зокрема у рішеннях в справах Рисовський проти України та Серявін та інші проти України).

Спірне рішення відповідача від 24.11.2023 року № вимогам щодо його обґрунтованості не відповідає. У рішенні вказано лише загальну тривалість врахованого страхового стажу позивача однак не зазначено мотивів неврахування окремих періодів до стажу, що дає право на призначення пенсії. Цей недолік рішення також є ознакою його протиправності.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Апеляційний суд не бере до уваги посилання апелянта на рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 01.12.2023, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії в разі втрати годувальника відповідно до ст. 36 Закону № 1058 у зв`язку з недосягненням пенсійного віку 60 років, оскільки це рішення не є предметом судового розгляду у цій справі, крім того, пенсійний вік для жінок в даному випадку 50 років.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.11.2023 року № про відмову позивачу у призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити позивачу пенсію у зв`язку із втратою годувальника у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з дня її звернення, а саме, з 24.10.2023 року .

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 8 квітня 2024 року у справі № 200/663/24 за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 3 липня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв