Справа № 160/11276/24
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
30.04.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить:
- визнати протиправними ненарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби в запас Збройних сил України за період проходження служби в органах внутрішніх справ з 15.07.2006 року по 06.11.2015 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільнені з військової служби в запас Збройних сил України за період проходження служби органах внутрішніх справ з 15.07.2006 року по 06.11.2015 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому було виплачено одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби, відповідно до п. 1, 7, 8 розділу ХХХП Наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сип України та деяким іншим особам» у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 17 повних календарних років.
Однак, позивач вважає, що йому не нараховано та не виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні з розрахунку 50% місячного грошового забезпечення за період часу з 15.07.2006 по 06.11.2015.
Тобто, позивач зазначає, що йому виплачено одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби не в повному обсязі, оскільки відповідачем неправильно обраховано повні календарні роки його служби.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.05.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
06.05.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначив, що позивача було звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 23.03.2024 року (наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23.03.2024 року № 64). Визначена календарна вислуга років - 27. Визначено виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні за 17 календарних років служби. При цьому виплата одноразової грошової допомоги при звільненні проведена саме за календарні роки військової служби.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.06.2024 року витребувано у ОСОБА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 послужний список про проходження служби ОСОБА_1 (витяг з послужного списку).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 року заяву представника ОСОБА_1 для надання доказів задоволено; продовжено ОСОБА_1 строк для подання витребуваних судом доказів на 3 дні з дня отримання копії даної ухвали суду.
На виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.06.2024 року, представником позивача надано до суду витяг з послужного списку та довідку про проходження служби ОСОБА_1 .
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 23.03.2024 року №64, ОСОБА_1 , якого звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 18.03.2034 року №135 відповідно до пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову служб) з військової служби у відставку за підпункту «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку), вважати таким, що 23 березня 2024 року справи та посаду начальника відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_5 здав.
З 23 березня 2024 року виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 та всіх видів забезпечення.
Згідно витягу із вищезазначеного наказу, вислуга років у Збройних силах та інших військових формувань, станом на 23 березня 2024 року, становить; календарна 27 років 02 місяці 07 днів, пільгова 09 рік 03 місяці 20 днів, загальна 36 років 05 місяці 27 дня.
При звільненні з військової служби ОСОБА_1 була виплачена одноразова грошова допомога, відповідно до п. 1, 7, 8 розділу ХХХП Наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сип України та деяким іншим особам» у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 17 повних календарних років.
ОСОБА_1 вважає, що розмір належної йому одноразової грошової допомоги повинен визначатися, виходячи із повної календарної вислуги років, яка становить 27 років, а не 17 років, як обраховано відповідачем, а тому він звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснюється Законом України від 25 березня 1992 року №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до частини 2 статті 4 Закону №2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною першою статті 40 Закону №2232-XII визначено, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, систему їх соціального та правового захисту визначає Закон України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII).
Відповідно до статті 1-2 Закону №2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частиною 1 статті 9 Закону №2011-XII обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до частини 2 статті 15 Закону №2011-XI військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
У разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.
Виплата військовослужбовцям зазначеної в цьому пункті одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством оборони України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.
Зокрема, пунктами 1 та 2 Розділу XXXII Порядку №260 передбачено, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби виплачується в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги десять календарних років і більше.
При цьому, для визначення розміру одноразової грошової допомоги в разі звільнення з військової служби строк календарної служби осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, обчислюється згідно з пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (зі змінами) (п. 8 Розділу XXXII Порядку №260).
Здійснивши системний аналіз вищезазначених правових норм, суд дійшов висновку, що пільговий обрахунок вислуги років є умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", яка передбачає, що така допомога виплачується за наявності у військовослужбовця вислуги 10 років і більше. Натомість, вжите в частині 2 статті 15 Закону №2011-XI поняття "календарна вислуга років" застосовується для визначення розміру такої допомоги: "в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби".
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у постанові від 24 листопада 2020 року у справі №822/3008/17.
Отже, розрахунковою величиною, яка враховується при визначені розміру одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною 2 статті 15 Закону №2011-XI, є календарна вислуга років.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що визначаючи розмір належної позивача одноразової грошової допомоги, виходячи з наявної у нього календарної вислуги років на військовій службі, відповідач діяв не у відповідності до норм чинного законодавства, оскільки календарна вислуга років на військовій службі позивача становить 27 років, а не 17 років, як визначено відповідачем.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню шляхом визнання протиправним ненарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби в запас Збройних сил України, з розрахунку 50 % місячного грошового забезпечення за 27 повних календарних років служби та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільнені з військової служби в запас Збройних сил України, з розрахунку 50 % місячного грошового забезпечення за 27 повних календарних років служби, з урахуванням виплачених сум.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправним ненарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільнені з військової служби в запас Збройних сил України, з розрахунку 50 % місячного грошового забезпечення за 27 повних календарних років служби.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільнені з військової служби в запас Збройних сил України, з розрахунку 50 % місячного грошового забезпечення за 27 повних календарних років служби, з урахуванням виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський