Справа № 300/7637/23
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/7637/23 пров. № А/857/3134/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року у справі № 300/7637/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дії та бездіяльності протиправними,

суддя в 1-й інстанції Гомельчук С.В.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся в Івано-Франківський окружний адміністративний суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі також ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі також ГУ ПФУ у Запорізькій області відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.10.2023 №66 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у застосуванні при призначенні пенсії за віком нового показника середньої заробітної плати по Україні, що застосовується у 2023 році для призначення пенсії за 2020-2022 роки, у розмірі 12 236,71 грн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 28.09.2023 та застосувати при призначенні пенсії новий показник середньої заробітної плати по Україні, що застосовується у 2023 році для призначення пенсії за 2020-2022 роки, у розмірі 12 236,71 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 15.02.2013 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії за віком продовжував працювати у період по 30.11.2014. Вказав, що 28.09.2023 звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки. Однак, пенсійним органом йому було протиправно відмовлено. Відповідно до ч.2 ст.40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де зокрема Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Оскаржуване рішення, яким відмовлено в переході на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, є протиправним. На думку позивача, слід зобов`язати відповідача призначити та виплачувати з 28.09.2023 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки у розмірі 12236,71 грн, оскільки з заявою про призначення пенсії за віком за іншим законом він звернувся вперше. Просить позов задовольнити.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року у справі № 300/7637/23 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.10.2023 №66 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 28.09.2023 та застосувати при призначенні пенсії новий показник середньої заробітної плати по Україні, що застосовується у 2023 році для призначення пенсії за 2020-2022 роки у розмірі 12236,71 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач 1, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії».

Звертає увагу, що ОСОБА_1 звернувся із заявою через ВЕБ - портал Пенсійного фонду України 28.09.2023 згідно Закону України «Про звернення громадян», в якому просив призначити пенсію за віком, згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та при обчисленні пенсії застосувати показник середньомісячного заробітку по Україні, що застосовується у 2023 році для призначення пенсії за попередні три роки (2020-2022 роки) в розмірі 12236,71 грн.

Вказує, що у Головного управління відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії переведення на інший вид пенсії з 28.09.2023 оскільки із заявою форма якої визначена Порядком № 22-1 та додатково наданими документами ОСОБА_1 не звертався.

Просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року у справі № 300/7637/23 та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовільнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 15.02.2013 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, призначену відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Після призначення пенсії і по 30.11.2014 позивач продовжував працювати та сплачував внески до Пенсійного фонду України.

28.09.2023 позивач звернувся через портал електронних послуг ПФУ із заявою (реєстраційний №4618) про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з проханням при обчисленні пенсії застосувати показник середньомісячного заробітку по Україні за попередні три роки (2020-2022 рр). До заяви додано сканкопії паспорта, облікової картки платника податків та трудової книжки.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.10.2023 № 66 (розглянуто заяву за принципом екстериторіальності) позивачу відмовлено у проведенні перерахунку «перехід на пенсію за іншим законом». Зазначено, що за матеріалами електронної пенсійної справи, ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до пп.3 п.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі зменшенням пенсійного віку, як тракторист - машиніст, безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції. Відповідно до п.2.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, перерахунок пенсії проводиться у разі надання додаткових документів про стаж, заробітну плату, надбавки тощо (а.с.20).

У листі від 23.10.2023 № 10007-9507/Б-02/8-0900/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зазначило, що позивач перебуває на обліку з 15.02.2013 та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Прикінцеві положення, п.2) та ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (трактористи машиністи, зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в підприємствах сільськогосподарського господарства) (а.с.23-24). Позивача повідомлено, що Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.10.2023 № 66 йому відмовлено, у зв`язку з ненаданням додаткових документів. Також вказано, що середня заробітна плата, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за попередні три роки перед зверненням за призначенням пенсії, застосовується лише при первинному призначенні пенсії згідно з ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та для обчислення в разі переходу з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, при набутті страхового стажу 24 місяці.

Не погоджуючись з такими рішенням та діями відповідачів позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що має місце призначення позивачу пенсії за віком за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону, а тому у відповідача відсутні підстави для застосування до спірних відносин положень частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що у випадку, коли особі було призначено пенсію за Законом № 1788-XII, у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом № 1058-ІV такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відносини з приводу призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду врегульовані Законом № 1058-IV.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону № 1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Приписи частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV визначають, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом, зокрема, у постановах від 31 травня 2019 року у справі № 314/272/17(2-а/314/33/2017) та від 31 березня 2020 року у справі № 348/1296/17.

Разом з тим, у випадку переведення на інший вид пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом № 1788-ХІІ. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Як вбачається з обставин цієї справи, на час виникнення спірних правовідносин позивач отримував пенсію відповідно до Закону № 1788-ХІІ, оскільки умови та порядок призначення пенсії за списком № 2 встановлюються саме Законом № 1788-ХІІ.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Тобто, цим положенням чітко визначено категорію осіб, які займали відповідні посади, досягли відповідного віку та мають спеціальний стаж, та умови призначення їм пенсії за віком із зниженням пенсійного віку та стажу роботи.

На відміну від Закону № 1788-ХІІ, Закон № 1058-IV передбачає інші підстави для призначенні пенсії за віком, стосується загального кола осіб, які мають досягти 60-річного віку та мати необхідний розмір загального страхового стажу.

Таким чином, оскільки Закон № 1788-ХІІ та Закон № 1058-IV визначають різні обов`язкові умови для призначення пенсії, то пенсія за віком, призначена відповідно до Закону № 1788-ХІІ, та пенсія за віком, призначена відповідно до Закону № 1058-ХІІ, мають різні підстави й умови їх призначення, а відтак ототожнювати їх було б неправильно.

Оскільки пенсію позивачу призначено у 2013 році відповідно до Закону № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, аніж положення Закону № 1058-ХІІ, то у справі, що переглядається, має місце не переведення з одного виду пенсії на інший в межах одного закону, а первинне призначення пенсії за іншим законом.

Пенсія за Законом № 1788-ХІІ є іншим видом пенсії, а за призначенням пенсії за Законом № 1058-ХІІ позивач звернувся вперше.

З огляду на зазначене, новий вид пенсії за Законом № 1058-IV має призначатися із застосуванням показника середньої заробітної плати на одну застраховану особу в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням нової пенсії.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду у справах № 334/917/17, № 336/7438/16-a, № 528/196/17.

Щодо посилань скаржника на недотримання позивачем правил звернення до органів Пенсійного фонду, встановлених Порядком № 22-1, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Згідно з пунктом 1.1 Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

За пунктом 1.8. (абзац 1) Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Відповідно до п. 4.2. Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема:

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія (абз. 4 п. 1.8 Порядку 22-1).

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон) (абз. 5 п. 1.8 Порядку 22-1).

За приписами п.4.2 Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Отже, відповідно до вищевказаних норм Порядку №22-1 особа має право на подання заяви про призначення пенсії зі сканованими копіями документів через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, що і було здійснено позивачем. Разом з тим, пенсійний орган наділений повноваженнями щодо повідомлення заявника про надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі відсутності необхідних документів; надсилання запитів про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних; уточнення інформації про факт роботи.

Колегія суддів звертає увагу, що отримавши заяву позивача від 28.09.2023 про призначення пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка ним подавалася особисто, в разі невідповідності її форми встановленому зразку чи відсутності додаткових документів, пенсійний орган уповноважений звернути увагу ОСОБА_1 на необхідність дотримання визначених правил, в т.ч. шляхом надіслання такого повідомлення через електронний кабінет користувача вебпорталу. Проте, відповідних доказів жодним з відповідачів суду не надано.

Разом з тим, у відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 23.10.2023 № 10007-9507/Б-02/8-0900/23 не міститься будь-яких зауважень з приводу форми заяви позивача від 28.09.2023.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновків, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області протиправно відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у застосуванні при призначенні пенсії за віком нового показника середньої заробітної плати по Україні, що застосовується у 2023 році для призначення пенсії за 2020-2022 роки, у розмірі 12 236,71 грн колегія суддів зазначає наступне.

Оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 23.10.2023 повідомила позивача про прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області рішення за результатами розгляду його заяви, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у застосуванні при призначенні пенсії за віком нового показника середньої заробітної плати по Україні, що застосовується у 2023 році для призначення пенсії за 2020-2022 роки, у розмірі 12 236,71 грн.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року у справі № 300/7637/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 02.07.24