Справа № 340/9055/23
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2024 року м. Дніпросправа № 340/9055/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Кропивницької митниці

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року

у справі №340/9055/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Трак Таерс"

до Кропивницької митниці Державної митної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2023 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Топ Трак Таерс" звернулось до суду з адміністративним позовом до Кропивницької митниці Державної митної служби України в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару №UA901000/2023/000169/2 від 17.10.2023.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 р. у справі № 340/9055/23 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Трак Таерс" до Кропивницької митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення - задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, Кропивницькою митницею подано апеляційну скаргу, згідно якої відповідач просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року у справі №340/9055/23, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що враховуючи виявлені у ході перевірки невідповідності та розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, відсутність підтвердження числових значень складових митної вартості товару та ціни, що фактично сплачена, про що зазначено у ході проведення консультації шляхом направлення електронних повідомлень митниці, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком, основний метод визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), неможливо застосувати відповідно до п. 6 ст. 54 МКУ, п.2. ст.58 МКУ. Відповідач вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів прийнято у відповідності до норм Митного кодексу України і підстави для його скасування відсутні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, ТОВ "ТОП ТРАК ТАЕРС" з компанією ''UNICOIN RUBBER (QINGDAO) CO., LTD'' (Китай) укладено договір №UR3 від 06.07.2023 на придбання шин вантажних. Згідно умов п.2.1 даного договору поставка товару здійснюється на умовах CFR, м.Гданськ відповідно до ІНКОТЕРМС 2010.

У пункті 1.1 визначений предмет договору, в якому зазначено, що вантажні шини поставляються в кількості, за цінами і на умовах, визначених у цьому договорі та інвойсі, які є невід`ємною частиною цього контракту.

За комерційним інвойсом до вказаного договору від 06.07.2023 №UR3 визначена вартість продукції шина вантажна та фракт на загальну суму 33740 доларів США.

Позивач, здійснив оплату за контрактом від 06.07.2023 №UR3, та комерційним інвойсом від 06.07.2023 №UR3 на банківський рахунок ''UNICOIN RUBBER (QINGDAO) CO., LTD'' (Китай) 12.07.2023 на суму 16870 доларів США, 07.09.2023 на 16870 доларів США.

Для визначення митної вартості ТОВ "Євро Форвардінг" складено довідку про транспортні витрати по доставці товару до кордону України.

Позивачем заявлені до митного оформлення шини вантажні за митною декларацією від 17.10.2023 №23UA56U6, якою митна вартість визначена та склала 30950.8414 долари США. У графі 43 даної митної декларації зазначено про застосовування основного - 1 методу визначення вартості, тобто метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Разом з митною декларацією №23UA56U6 подані наступні документи, які містять відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари:

1. зовнішньоекономічний договір від 06.07.2023 №UR3;

2. комерційний інвойс від 26.07.2023 №UR3;

3. банківські платіжні документи;

4. довідка про транспортні витрати до кордону України.

Крім цього, разом з митною декларацією №23UA56U6, 17.10.2023 позивачем надані відповідачу: митна декларація країни відправлення (Китай) №00795197, в якій зазначено: шина 385/65R22.5 - 196 штук по ціні 152,5 долари США за штуку на суму 29890,00 доларів США.

Відповідач, за результатами розгляду поданої позивачем митної декларації від та доданих до неї документів, виніс рішення про коригування митної вартості №UA901000/2023/000169/2 від 17.10.2023.

Не погодившись зі спірним рішенням позивач звернувся до суду.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін оскаржуване рішення, погоджується з доводами відповідача про те, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Саме з таких повноважень Митниці виходив і суд першої інстанції, який, при цьому, вірно вказав на те, що такі повноваження митного органу мають реалізовуватися виключно на підставі та у спосіб, що передбачені Митним кодексом України.

Відповідно до ст.49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно із ч.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів, відповідно до ч.5 ст.54 МК України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст..53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.

Згідно із ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, вказаними нормами матеріального права визначено повноваження органу доходів і зборів щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень.

Так, орган доходів і зборів зобов`язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом. При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Так, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такі висновки суду першої інстанції, відповідають правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 в справі №809/1884/16 та Верховного Суду України від 31.03.2015 в справі №21-127а15 та від 02.06.2015 в справі №21-498а15.

У спірному випадку суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що відповідач ні під час декларування спірного товару, ні під час судового розгляду справи не вказав на документи, зазначені у частині 2 статті 53 МК України, і які подані позивачем як декларантом, в яких наявні розбіжності, ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка фактично сплачена позивачем за товар, що ввозився.

Відповідач під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, заявлених за електронними митними деклараціями, встановив, що в наданих позивачем документах є розбіжності: декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних при її обчисленні.

Спростовуючи доводи митного органу щодо надання підприємством до митного оформлення документів, які містять розбіжності, що підтверджують митну вартість суд першої інстанції вірно взяв до уваги наступні обставини:

Підставою для витребування у декларанта додаткових документів стала невідповідність митної вартості товарів, з огляду на те, що в транспортній декларації країни походження не вказана сума фрахту в розмірі 1350 дол. США.

У пункті 2.1 ''Умови поставки та рекламація'' Договору №UR3 від 06.07.2023 вказано, що Продавець поставляє Продукцію та умовах CFR м. Гданськ транзитом в Україну, що вказується в цьому договорі та інвойсі, відповідно до Інкотермс-2010.

Поняття CFR Incoterms (англ. Cost and Freight - вартість і фрахт), означає, що продавець зобов`язаний:

- оплатити доставку і завантажити товари на транспортний засіб, а також здійснити оплату за фрахт судна відповідно до умов, наданими перевізником;

- здійснити оплату послуг митниці, а у випадках, якщо товари призначені для експорту - оплатити відповідні мита;

- покрити витрати з доставки товарів в порт призначення.

Отже, саме на Продавця вантажних шин компанією ''UNICOIN RUBBER (QINGDAO) CO., LTD'' (Китай) згідно умов договору покладені витрати щодо фрахту судна, проте, з урахуванням пункту 2.1 Договору, такі витрати вказуються в інвойсі.

В інвойсі від 06.07.2023 вказано вартість шини вантажної 33740дол. США та сума фрахта 1350 дол. США, при цьому суд не вбачає розбіжностей чи не неузгодженостей, з огляду на те, що у транспортній накладній країни походження Китай №00795197 вказана лише вартість транспортуємих шин.

Доводи скаржника щодо не долучення сертифікату якості до митної декларації колегія суддів відхиляє, оскільки наявність чи відсутність сертифікату не впливає на числові складові заявленої митної вартості товару.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи, які зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Не надано доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. У відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Також митний орган не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Таким чином, ненадання декларантом всіх запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом коригування митної вартості.

Зазначені обставини спростовують висновки митного органу щодо сумнівів у визначеній митній вартості товару, на що вірно звернув увагу суд першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно були застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кропивницької митниці - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року у справі №340/9055/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко