Справа № 619/2634/24
Суддя: Овсянніков В. С.
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 619/2634/24
провадження № 2-а/619/18/24
РІШЕННЯ

іменем України

02 липня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Овсяннікова В.С., за участі секретаря судового засідання Попової О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ВП №3 ХРУП ГУНП №3 в Харківській області в особі старшого сержанта поліції Тентюка Б.А., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВП №3 ХРУП ГУНП №3 в Харківській області в особі старшого сержанта поліції Тентюка Б.А. , про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕНА № 1807819 від 02.04.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 гривень.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом, позивач посилався на те, що йому 02.04.2024 потрібно було здійснити профілактичний огляд власного авто, та оскільки його вже було позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік він попросив свого товариша відігнати на станцію технічного обслуговування своє авто марки «Hyundai Tucson» державний номерний знак НОМЕР_1 .

На шляху до СТО, товариш здійснив тимчасову зупинку біля магазину за адресою вул. Сумський шлях, 3, та пішов до універмагу. Тим часом позивач, чекаючи товариша у власному авто, пересів на місце для водія щоб налаштувати прибори керування, розташування сидіння, пасок безпеки, для зручності товариша в керуванні автомобілем. В процесі регулювання комфорту авто до ОСОБА_1 підійшли двоє поліцейських та заявили про те, що він порушив заборону керуванням 13.

Позивач вказує, що поліцейські ВП №3 (Дергачі) Харківського РУП ГУНП №3 в Харківський області після усних особистих тверджень, без жодної доказової бази, не надавши можливості не лише ознайомитись із матеріалами адміністративної справи а й не надавши змоги скористатись правами передбаченими ст. 268 КУпАП - поспіхом поїхали в службовому авто в невідомому напрямку.

Вже ввечері на мобільний додаток позивача надійшло повідомлення про те, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення в розмірі 20 400 гривень.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а тому оскаржувана постанова серії ЕНА № 1807819 від 02.04.2024 підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора поліції фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, у якому просив справу розглянути без його участі, позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі з урахуванням наданих пояснень щодо розгляду справи.

В поясненнях вказав, що 02.04.2024 він заступив на добове чергування та під час патрулювання у м. Дергачі по вул. Сумський Шлях ними був помічений автомобіль «Hyundai Tucson», державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався з боку залізничного вокзалу у бік площі. Під час перевірки цього автомобіля по базі ІПНП було встановлено, що раніше водій цього авто притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та був позбавлений права керування.

Розвернувши свій службовий авто поліцейські прослідували за вищезазанченим транспортним засобом. Через деякий час водій «Hyundai Tucson» здійснив зупинку біля будинку №3 по вул. Сумський Шлях, м. Дергачі. Поліцейські на службовому авто зупинилися позаду нього. Тентюк Б.А. зазначив, що з автомобіля «Hyundai Tucson» ніхто не виходив, а коли він підійшов до автомобіля, за кермом сидів чоловік, який у застосунку «Дія» пред`явив посвідчення водія. В подальшому під час перевірки ОСОБА_1 у базі НП «ІПНП» було з`ясовано, що останній позбавлений прав керування транспортним засобом.

Тентюк Б.Г. зазначив, що під час спілкування ОСОБА_1 почав вигадувати, що за кермом їхала його жінка, яка нібито пішла до магазину.

Поліцейський вказав, що під час руху та зупинки автомобіля «Hyundai Tucson» з нього ніхто не виходив, а за кермом знаходився сам позивач.

ОСОБА_1 було повідомлено його права та обов`язки та складено щодо нього постанову за ч. 4 ст. 126 КупАП.

Суд, розглянувши справу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Матеріали справи свідчать, 02.04.2024 на ОСОБА_1 було складено постанову ЕНА № 1807819 від 02.04.2024, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 гривень за керування транспортним засобом «Hyundai Tucson» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Сумський Шлях, 3, м Дергачі, харківського району, Харківської області особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до вимог ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Зі змісту наведених положень процесуального законодавства вбачається, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального право відношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Так, як зазначено у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 742/2298/17 від 17.09.2020, належним відповідачем у справах про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення є орган який таке стягнення застосував, а не конкретна посадова особа вказаного органу.

Інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який положеннями відповідної статті КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення.

Верховний Суд підкреслив, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: як зокрема порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 у справі за №724/716/16-а.

Як вбачається із постанови серії ЕНА № 1807819 від 02.04.2024 року та адміністративного позову, позивач зазначив відповідачем ВП №3 ХРУП ГУНП №3 в Харківській області в особі старшого сержанта поліції Тентюка Б.А .

При розгляді справ про адміністративні правопорушення інспектори чи управління, які є структурними підрозділами відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, а саме Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

ВП №3 ХРУП ГУНП №3 в Харківській області тим паче, в особі старшого сержанта поліції Тентюка Б.А. відповідно до статті 43 КАС України не є окремою юридичною особою та не має адміністративної процесуальної правосуб`єктності, а тому не може виступати відповідачем у справі.

Натомість, належним відповідачем, рішення якого оскаржує позивач, у даній справі має бути ГУНП в Харківській області, тобто, відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, проте, останній не був визначений позивачем, як відповідач у цій адміністративній справі.

Суд також враховує, що позивач під час розгляду справи в суді не заявляв клопотання про заміну належного відповідача або залучення співвідповідача, в судові засідання не з`являвся, а також те, що позивач міг знати підставу для залучення належного відповідача, згідно положень ч. 5 ст. 48 КАС України.

Таким чином позивачем заявлено позов до неналежного відповідача.

Крім того, позовні вимоги є необгрутованими по суті.

В судовому засіданні була відтворена і досліджена відеозйомка з нагрудної камери співробітника патрульної поліції від 02.04.2024, надана позивачем та долучена до матеріалів справи. На відозаписі VID05F.MP4починаючи з 00:02 - 00:07 хвилині часу фіксації відеозапису із загального часу відеозапису файлу 01:40 хвилин зафіксовано, що автомобіль «Hyundai Tucson» зупиняється, також чітко видно, що у автомобіля горять задні стоп сигнали.

На відеозаписі також зафіксовано, що водій «Hyundai Tucson» в машині знаходиться один на водійському сидінні.

Суд критично ставиться до пояснень позивача з приводу того, що за кермом був його товариш, який здійснив тимчасову зупинку біля магазину так як будь-яких доказів, що підтверджують зазначені обставини, позивачем суду не надано.

Натомість з пояснень поліцейського Тентюка Б.А. вбачається, що під час складення протоколу позивач вказував, що за кермом перебувала його дружина.

При цьому на самому відеозаписі видно, що в автомобілі нікого, окрім позивача, немає, і під складання протоколу ніхто також не підійшов до автомобіля і не вказав, що він є водієм.

Суд враховує, що позивач мав можливість запросити таку особу, якщо вона дійсно була за кермом, підійти до автомобіля та дати пояснення поліцейським. Крім того, позивачем не було заявлено і клопотання про допит такої особи в якості свідка під час судового розгляду.

При цьому законність постанови підтверджується відеозаписом та письмовими поясненнями поліцейських, які узгоджуються між собою.

Інші доводи позивача не мають суттєвого значення для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин, у задоволенні позову слід відмовити.

В порядку ст. 139 КАС України, судові витрати віднести за рахунок Держави.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 8-10, 72-78, 241-246, 286 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ВП №3 ХРУП ГУНП №3 в Харківській області в особі старшого сержанта поліції Тентюка Б.А., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 04.07.2024.

Суддя В. С. Овсянніков