Справа № 279/3498/24
Суддя: Недашківська Л. А.
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №279/3498/24
Провадження № 2-а/279/49/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження термінову адміністративну справу №279/3498/24 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Коростенського РУП ГУНП в Житомирськвй області Бондар Олександра Миколайовича, Головного управління національної поліці в Житомирській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, і нтересах в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зазначивши, що постановою Серія ЕНА №2173759 від 18.05.2024 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі поліцейським Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ст.сержантом поліції ОСОБА_3 накладено нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що він нібито 18.05.2024 року 0 01:54:58 хв. в м.Коростень по вул.Древлянській, керуючи автомобілем не увімкнув світловий показчик повороту при зміні напрямку руху, а саме: при розвороті чим порушив п.9.2.б за що перебачена відповідальність ст.122 ч.2 КУпАП. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою та підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Про наявність оскаржуваної постанови позивачу стало відомо 27.05.2024 року після того, як через свого адвоката Немировського В.І. ознайомився з матеріалами справи про адміністративне правопорушення №279/3295/24 в Коростенському міськрайонному суді Житомирської області де і була виявлена оскаржувана постанова в якості доказів його винуватості у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1ст.130 КУпАП. Але, а ні оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, а ні будь які інші документи відносно нього в його присутності не оформлювалося. Оскаржувана постанова була винесена у його відсутність. 18.05.2024 року, він перебував в транспортному засобі марки Ford Mondeo д.н.з. НОМЕР_1 та був підданий перевірці з боку працівників поліції, які вважали, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, але на його прохання надати відповідні докази жодного з таких надано не було. Отже він не погоджується з такими діями відповідача. Будь-яких доказів вчинення зазначеного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення відповідачем не надано розгляд справи проведено формально з порушенням норм діючого законодавства, а тому оскаржувана постанова є незаконною.

Представник позивача адвокат Немировський В.І. позов підтримав, просив його задовольнити, справу розглянути в його відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 в заяві до суду клопотав про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позову просив відмовити.

Відповідач - Головне управління національної поліції в Житомирській області подав відзив на позовну заяву, в якому просив розгляд справи проводити за відсутності його представника. В задоволенні позову просив відмовити так як, позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими. ОСОБА_1 порушив п.п.9.2б ПДР, а саме: не увімкнув світловий покажчик повороту при зміні напрямку руху, а саме: при розвороті, за що і був притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 грн. Причиною зупинки ОСОБА_1 було порушення ним ПДР та керування автомобілем у комендантську годину.

Представник позивача подав до суду клопотання про витребування з Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області документи підтверджуючі той факт, що поліцейський Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ст. сержант поліції ОСОБА_3 18.05.2024 року знаходився на виконанні своїх службових обов`язків та отримував відеореєстратор та розписувався в й ого отриманні. Якщо так, то який це технічний засіб (його назва) та ідентифікаційний номер, а також чи здавав даний технічний пристрій по закінченню служби та чим це підтверджується.

Відповідно ч.1 ст. 80 КАС України Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч.2 ст.79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Відповідно до ч.4 ст.79 КАС України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Натомість при зверненні до суду позивачем не було зазначено про докази, які він не може надати у визначений строк.

Відповідно до ч.1 ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав - учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами впродовж розумного строку. Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких складність прави, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо (пункт 124 рішення у справі "Kudla v. Poland" заява № 30210/96, пункт 30 рішення у справі "Vernillo v. France" заява №11889/85, пункт 45 рішення у справі "Frydlender v. France" заява №30979/96, пункт 43 рішення у справі "Wierciszewska v. Poland" заява №41431/98, пункт 23 рішення в справі "Capuano v. Italy" заява №9381/81 та ін.).

Зокрема, у пункті 45 рішення у справі Frydlender v. France (заява № 30979/96) ЄСПЛ зробив висновок, згідно з яким "Договірні держави повинні організувати свої правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати кожному право на остаточне рішення протягом розумного строку при визначенні його цивільних прав та обов`язків.

Отже, тривале зволікання судами з розглядом цієї справи ставить під загрозу дотримання з боку України пункту 1 статті 6 Конвенції. Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У КАС України своєчасність розгляду справи означає дотримання встановлених процесуальним законом строків або дотримання "розумного строку", під яким розуміється найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах (пункт 11 частини першої статті 4 КАС України) або встановлений судом строк, який передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства (стаття 119 КАС України).

Враховуючи те, що позивачем при поданні позову 29.05.2024 року не зазначено про неможливість подання доказів у встановлений строк, а клопотання про витребування доказів подано лише 02.07.2024 року, суд вважає, що це може призвести до невиправданих зволікань, а відтак клопотання про витребування доказів задоволенню не підлягає.

За таких обставин суд розглянув справу у відсутність сторін на підставі поданих доказів.

Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що постановою ст.сержанта поліції ОСОБА_3 серія ЕНА №2173759 від 18.05.2024 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що 18.05.2024 року 0 01:54:58 хв. в м. Коростень по вул. Древлянській, ОСОБА_1 керуючи автомобілем не увімкнув світловий показчик повороту при зміні напрямку руху, а саме при розвороті чим порушив п. 9.2.б ПДР за що перебачена відповідальність ст. 122 ч.2 КУпАП.

Закон (ст.122,ч.2 КУпАП) передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.9.2б ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення органам Національної поліції визначена ст.222 КУпАП. До підвідомчості вказаного суб`єкта віднесенно і розгляд справ про порушення правил дорожнього руху, в т.ч. і передбачених ст.122 ч.2 КУпАП. Згідно ч.2 ст.222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національноїх поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення регулюється розділом 4 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлюються на підставі доказів.

Судом досліджено відеозапис з відеореєстратора автомобіля поліції, який міститься в матеріалах справи, з якого підтверджується факт здійснення розвороту автомобіля під керуванням ОСОБА_1 без увімкненого світлового сигналу покажчика повороту відповідного напрямку.

Отже, позивач порушив п.9.2б ПДР України і правомірно був притягнутий до адміністративної відповідальності.

За таких обставин в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, надані відео запис, на якому зафіксована подія правопорушення та процес розгляду справи про адміністративні правопорушення, суд дійшов висновку, що позивачем було порушені вимоги п.9.2б ПДР України. Дана обставина не тільки підтверджується наданими у відповідності до вимог ст.251 КУпАП доказами, а доводи позивача щодо відсутності доказів вчинення ним правопорушення судом розцінюються, як намагання уникнути від відповідальності, тому позовні вимоги задоволенню не підялгають.

На підставі викладеного, керуючись ст.243-246,286 КАС України, Кодексом України про адміністративні правопорушення,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського Коростенського РУП ГУНП в Житомирськвй області Бондар Олександра Миколайовича, Головного управління національної поліці в Житомирській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 10-денний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ,

Відповідач - Головне управління національної поліції в Житомирській області, місце знаходження: м.Житомир, вул.Старий Бульвар, 5/37, .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом