Справа № 600/2498/24-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Чернівці Справа № 600/2498/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Коломійця Віталія Кириловича про визнання протиправною та скасування постанови.

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Коломійця Віталія Кириловича (далі відповідач), в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Коломійця Віталія Кириловича від 27.05.2024 про стягнення з боржника ( ОСОБА_1 ) основної винагороди у сумі 16000,00 грн, винесеної у рамках виконавчого провадження № 7514345.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 15.05.2024 у справі № 727/4373/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання рухомого майна спільним сумісним майном подружжя задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову та накладено арешт на рухоме майно, яке знаходиться в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з переданням даного майна на відповідальне зберігання ОСОБА_1 .

Керуючись правом на добровільне виконання ухвали суду від 15.05.2024 у справі № 727/4373/24, він прийняв до відома дану ухвалу і взяв на себе зобов`язання утриматися від відчуження означеного в ухвалі рухомого майна, його пошкодження, приховування тощо.

Однак, відповідачем відкрито виконавче провадження і покладено на нього фактично санкцію у вигляді основної винагороди виконавця за те, що приватному виконавцю нібито прийшлося виконувати дану ухвалу суду в примусовому порядку.

Враховуючи наведене, позивач вважає, що оскаржувана постанова про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 16000 грн є незаконною і підлягає скасуванню.

За вказаною позовною заявою, ухвалою суду від 21.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, із врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлених ст. 287 КАС України. Цією ж ухвалою заяву позивача про поновлення строку звернення до суду задоволено, визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду та поновити такий строк.

Приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Коломієць В.К. відзив до суду не надав, правом, передбаченим ст. 162 КАС України, не скористався, хоча належним чином був повідомлений про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду.

Позивач у судове засідання не прибув, водночас подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю.

У вступному слові відповідач заперечував проти провозу, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість заявленого позову. В обґрунтування заперечень відповідач зазначав, що приймаючи оскаржувану постанову він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством .

Після виступу із вступним словом, відповідачем заявлено клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи положення ст. 194 КАС України, суд вважає, що подання учасниками справи клопотань про розгляд справи у порядку письмового провадження, не перешкоджає розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши вступне слово відповідача, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.05.2024 у справі № 727/4373/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання рухомого майна спільним сумісним майном подружжя, заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на рухоме майно, яке знаходиться в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з переданням даного майна на відповідальне зберігання ОСОБА_1 .

27.05.2024 представник ОСОБА_2 звернувся із заявою до приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Коломійця В.К. про прийняття до примусового виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.05.2024 у справі № 727/4373/24.

27.05.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коломійцем В.К. винесено постанову про відкриття виконавче провадження ВП № 75143451 з примусового виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.05.2024 у справі № 727/4373/24.

27.05.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коломійцем В.К. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 75143451 при примусовому виконанні ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.05.2024 у справі № 727/4373/24, з урахуванням постанови від 27.05.2024 про заміну (доповнення) реєстраційних даних ВП № 75143451, якою стягнуто з позивача основну винагороду у сумі 16000,00 грн.

29.05.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коломійцем В.К. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, яке знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Вербова, 24-Б.

29.05.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коломійцем В.К. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 75143451.

Вважаючи оскаржувану постанову про стягнення з боржника основної винагороди протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

У відповідності до ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 та пункту 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частинами 1 - 3 ст. 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" встановлено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1404-VIII основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Згідно ч. 1 та 3 ст. 27 Закону № 1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 27 Закону № 1404 виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1302/29432, затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі - Інструкція № 512/5).

Ця Інструкція розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження", інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами п. 8 розділу III Інструкції № 512/5 визначено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Розрахунок нарахування виконавчого збору (додаток 17) обчислюється державним виконавцем в автоматизованій системі виконавчого провадження та долучається до матеріалів виконавчого провадження.

Згідно п. 9 розділу III Інструкції № 512/5 основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Згідно приписів ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Розглядом справи по суті встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.05.2024 у справі № 727/4373/24 заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на рухоме майно, яке знаходиться в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з переданням даного майна на відповідальне зберігання ОСОБА_1 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що ухвала Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.05.2024 у справі № 727/4373/24 згідно приписів ст. 153 ЦПК України є ухвалою про забезпечення позову.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Отже, ухвала Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.05.2024 у справі № 727/4373/24 підлягає негайному виконанню згідно приписів ст. 157 ЦПК України.

Матеріалами справи підтверджено, що 27.05.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Коломійцем В.К. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 75143451 при примусовому виконанні ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.05.2024 у справі № 727/4373/24, якою стягнуто з позивача основну винагороду у сумі 16000,00 грн.

Суд звертає увагу, що оскільки згідно приписів ст. 157 ЦПК України ухвала Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.05.2024 у справі № 727/4373/24 підлягає негайному виконанню, відповідно до положень п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону № 14014 за цим виконавчим документом виконавчий збір та основна винагорода приватного виконавця не стягуються.

Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про стягнення з боржника основної винагороди суперечать приписами п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону № 14014, тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб`єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положення ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 90 КАС України).

Відповідач під час розгляду справи по суті не довів належними засобами доказування обставини, правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та наявні докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1. ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Враховуючи задоволення позову, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 139, 243 246 та 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Коломійця Віталія Кириловича про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 75143451 від 27.05.2024.

3. Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Коломійця Віталія Кириловича на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 287, 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Коломієць Віталій Кирилович (вул. Героїв Майдану, буд. 42, м. Чернівці, РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя В.К. Левицький