Справа № 520/17714/24
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження в адміністративній справі

02 липня 2024 р. Справа № 520/17714/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Білова О.В., розглянувши питання наявності правових підстав для прийняття до розгляду позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 код НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 26.10.2021 року включно.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4463 гривні 15 копійок в місяць у загальній сумі 195 658 грн. 67 коп. за період з 01.03.2018 року по 26.10.2021 року включно із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

Спір виник з публічно-правових відносин та згідно зі статтею 19 КАС України належить до юрисдикції адміністративних судів і має розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 20 КАС України справа підсудна Харківському окружному адміністративному суду.

Подана позовна заява відповідає вимогам статей 160, 161, 172 КАС України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Оскільки вказана справа не визначена у частині 4 статті 257 КАС України, враховуючи обставини, визначені ч. 3 ст. 257 КАС України, керуючись п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України, суддя приходить до висновку, що справа може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суддя вважає за доцільне розгляд справи проводити без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Одночасно суддя зазначає, що 30.06.2024 від Військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив суд повернути позовну заяву з підстав несплати судового збору та порушення строків звернення до суду.

З вказаного приводу суддя зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Спір у даній справі стосується, зокрема, індексації грошового забезпечення позивача, отже позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову у частині вимог щодо індексації грошового забезпечення.

Крім того, Верховним Судом в Постанові від 14.12.2021 у справі 200/866/21-а зазначено, що "24. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 09.10.2019 у справі №9901/311/19 зробила висновок, що судовий збір не стягується з учасників бойових дій тільки в разі, якщо вони звертаються за захистом своїх порушених прав, які пов`язані із ветеранським статусом.

25. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 у справі №545/1149/17 зробила висновок про звільнення позивача від сплати судового збору, врахувавши те, що позивач звернувся до суду з метою захисту свого права на отримання земельної ділянки.

26. У цій справі позовні вимоги стосуються перерахунку і виплати пенсії позивачу у належному розмірі, оскільки останній, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". При цьому вважає, що відповідач протиправно здійснив перерахунок його пенсії та зменшив її розмір. Тобто, спір у цій справі стосується соціальних прав позивача.

27. Тобто спір у цій справі стосується соціальних прав позивача, які пов`язані з пенсійним забезпеченням його як учасника бойових дій.

28. Враховуючи обставини цієї справи та предмет спору, Суд дійшов висновку, що позивач звільняється від сплати судового збору за розгляд цієї справи в судах усіх інстанцій на підставі п. 13 ч. 1 ст.5 Закону №3674-VI.

29. Аналогічних висновків щодо застосовування висновків Великої Палати Верховного Суду щодо підстав звільнення від сплати судового збору дійшов Верховний Суд у постановах від 21.01.2021 у справі № 120/2577/20-а, від 24.03.2021 у справі №120/2869/20-а, від 19.04.2021 у справі №580/2606/20, від 28.07.2021 у справі №580/5247/20 та від 30.11.2021 у справі №480/1422/21".

В даній справі захисту підлягають також соціальні права учасника бойових дій, з огляду на що позивач звільняється від сплати судового збору за розгляд цієї справи в судах усіх інстанцій на підставі п. 13 ч. 1 ст.5 Закону №3674-VI.

Крім того, підстави повернення позовної заяви, зазначені в ч. 4 ст. 169 КАС України та не включають таку підставу як несплату судового збору.

Також суддя зазначає, що відповідно до частин 1-3 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Станом на день момент виникнення спірних правовідносин строки звернення до суду застосовувались з урахуванням положень ч. 1,2 ст. 233 КЗпП України, редакція якої мала наступний зміст:

«Працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком».

З 19.07.2022 набрала чинності нова редакція вказаної норми, в якій назву та частини першу і другу статті 233 викладено в такій редакції:

"Стаття 233. Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".

Таким чином, положення статті 233 КЗпП України дійсно викладені в редакції, що не має положень щодо можливості звернення до суду без обмеження строком.

В той же час, відповідно до п. 1 глави ХІХ КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 р. № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" на території України запроваджено карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Постановою КМУ від 19.08.2022 р. № 928 (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236) дію карантину продовжено на всій території України до 30.04.2023 року

Карантин на території України був скасований з 01.07.2023.

Отже, новою редакцією ст. 233 КЗпП України визначено тримісячний строк звернення із заявою про вирішення трудового спору, який законом продовжено у зв`язку з дією карантину до 01.07.2023.

З вказаного приводу Верховним Судом у Постанові від 20.11.2023 у справі № 160/5468/23 зазначено, що "до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

При цьому, з огляду на правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (рішення від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 13.05.1997 № 1-зп, від 05.04.2001 № 3-рп/2001), Верховний Суд у рішенні від 06.04.2023 у зразковій справі № 260/3564/22 (адміністративне провадження № Пз/990/4/22) дійшов висновку про поширення дії частини першої статті 233 КЗпП України (у редакції Закону № 2352-IX) тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

На момент звільнення позивача зі служби цивільного захисту та виключення його з кадрів Державної служби України надзвичайних ситуацій (13.01.2021) частина друга статті 233 КЗпП України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком.

Втім, судом апеляційної інстанції помилково застосовано редакцію частини другої статті 233 КЗпП України, чинну на момент постановлення оскаржуваного судового рішення.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанцій дійшов помилкового висновку, що на спірні правовідносини розповсюджуються положення частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній з 19.07.2022), оскільки право позивача на звернення до суду із цим позовом, відповідно до положень частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 19.07.2022), не обмежене будь-яким строком, а ураховуючи, що станом на час звернення позивача до суду діяв карантин, установлений Кабінетом Міністрів України, тому строк, визначений частиною другою статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній з 19.07.2022), не підлягає застосуванню, оскільки такий продовжено на строк дії карантину, який закінчився 30.06.2023".

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, позивач, направивши позовну заяву до суду 25.06.2024 засобами поштового зв`язку, звернувся до суду в межах строку, встановленого чинним законодавством України, з огляду на що клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Відтак, відсутні підстави для повернення позовної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 3, 6-9 ст. 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом. У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

З метою повного та всебічного розгляду справи, суд вважаає за необхідне витребвати у відповідача довідку про розмір грошового забезпечення, виплаченого позивачу за лютий-березень 2018 року, при цьому наголошуючи, що з урахуванням виплати грошового забезпечення у поточному місяці за попередній суд витребовує довідку про розмір грошового забезпечення виплаченого за лютий-березень 2018 (яке виплачено відповідно у березні-квітні 2018), а не виплачене у лютому-березні 2018 відповідно за січень- лютий 2018.

Керуючись положеннями ст.ст. 9, 12, 72, 77, 80, 160, 161, 171, 172, 241, 243, 248, 257-262 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання Військової частини НОМЕР_2 про повернення позовної заяви без розгляду - залишити без задоволення.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити спрощене позовне провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (., код НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Витребувати у відповідача довідку про розмір грошового забезпечення, виплаченого позивачу за лютий-березень 2018 року (яке виплачено відповідно у березні-квітні 2018).

Витребувані докази надати до суду у 10-денний строк з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити відповідачу його право подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.

Роз`яснити позивачу його право подати відповідь на відзив - у п`ятиденний строк з дня отримання відзиву на позов, у разі його подання відповідачем, дотримуючись, вимог ст. 163 КАС України.

Роз`яснити відповідачу його право подати заперечення на позов, дотримуючись вимог ст. 164 КАС України - у п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив на позов, у разі його подання позивачем.

Роз`яснити особам, які беруть участь у справі, що вони мають права та обов`язки, визначені статтями 44, 45, 47, 131 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Адміністративна справа розглядається суддею одноособово відповідно до статті 32 Кодексу адміністративного судочинства України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі знаходиться за посиланням: https://court.gov.ua/sud2070/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Білова О.В.