Справа № 500/2576/24
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2576/24

02 липня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військоваої частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у звільненні з військової служби ОСОБА_1 , за підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І групи;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити з військової служби ОСОБА_1 за підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І групи.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є військовослужбовцем за мобілізацією та по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Позивач зазначає, що 22.01.2024 ним був поданий рапорт від 16.01.2024 на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 про звільнення його з військової служби на підставі підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І групи - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким разом проживає за адресою: АДРЕСА_1 згідно акту обстеження на встановлення факту проживання від 26.12.2023.

Проте, листом №2358 від 02.03.2024 відповідач повідомив позивача, що його рапорт був розглянутий та вказав, що серед документів, долучених до рапорта відсутні підстави для звільнення з лав Збройних Сил України через сімейні обставини (для догляду за рідною тіткою), що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 29.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

17.05.2024 відповідач надіслав до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Вказує, що позивач по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 за призовом під час мобілізації.

Представник відповідача звертає увагу суду, що документи, подані позивачем разом із рапортами про звільнення з військової служби, підтверджують виключно наявність у особи, а саме громадянина ОСОБА_2 , потребу у постійному сторонньому догляді, але не дають підстав стверджувати про наявність у позивача обов`язку здійснювати такий догляд. Оскільки належного підтвердження того, що Позивачем раніше здійснювався і здійснюється на теперішній час постійний догляд за ОСОБА_2 або, що позивач є одержувачем компенсації по догляду за особою з інвалідністю І групи з рапортом не було подано. Також звертають увагу суду, що позивач не звернувся у встановленому законом порядку до свого прямого командира з рапортом про звільнення. Натомість, рапорт було направлено на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 .

Командиром військової частини НОМЕР_1 рапорт позивача не задоволено, а лише зазначено, що із доданих до рапорту документів підстав на звільнення його не має, тобто позивачу треба було доопрацювати вказаний рапорт та надати підтверджуючі документи його догляду за особою з інвалідністю І групи або взяття таких обов`язків на себе.

Тому, зважаючи на той факт, що позивач не надав відповідних документів, які б підтверджували, що він пов`язаний із ОСОБА_2 сімейними чи родинними стосунками, а також документів, які б підтверджували дійсність здійснення Позивачем за ним догляду, вважають свої дія законними.

Правом подання відповіді на відзив представник позивача не скористалася.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами позивач проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 та, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №116 від 10.05.2022 року старший солдат за призовом по мобілізації ОСОБА_1 з 10.05.2022 року зарахований до списків особового складу частини, на всі види забезпечення і вважається таким, що з 10.05.2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

ОСОБА_1 направив командиру військової частини НОМЕР_1 рапорт про звільнення його з військової служби на підставі підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І групи.

Листом від 02.03.2024 №2358 Командування військової частини НОМЕР_1 повідомило позивача про розгляд вказаного рапорту та про відсутність підстав для його звільнення з лав Збройних Сил через сімейні обставини з підстав того, що особа - інвалід І групи, яка потребує догляду, на думку посадових осіб Військової частини, не являється родичем молодшого сержанта ОСОБА_3 , а проживання у його будинку не є підставою вважати, що вони пов`язані спільним побутом та мають взаємні права і обов`язки; відсутність належних документів, а саме тристороннього договору про надання соціальних послуг з догляду, отримувачем соціальних послуг з догляду або його законним представником та структурним підрозділом з питань соціального захисту населення органів.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно з пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII Про правовий режим воєнного стану, Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який триває і до сьогодні.

При цьому, Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, оголошено проведення загальної мобілізації.

Згідно статті 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII), в редакції яка діяла в період подання позивачем рапорту та його розгляду відповідачем, мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Частиною 2 статті 4 Закону №3543-XII встановлено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Пунктом 12 частини 1 статті 1 Закону України Про оборону України від 06.12.1991 № 1932-XII визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII), в редакції яка діяла в період подання позивачем рапорту та його розгляду відповідачем, встановлено, що Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно із частинами 3, 4, 6 статті 2 Закону № 2232-ХІІ Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Відповідно до підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах під час дії воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи.

Згідно частини 7 статті 26 Закону №2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення) право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Згідно з пунктом 233 Положення військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин (пункт 241 Положення №1153/2008).

Підпунктом 2 пункту 225 Положення передбачено, що звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу: у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170 (далі - Інструкція № 170) визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Абзацом 2 пункту 14.10 Інструкції №170 передбачено, що звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.

Документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України (абзац 13 пункту 14.10 Інструкції № 170).

Додатком 19 Інструкції № 170 передбачено перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби. Зокрема відповідно до п. 5 Додатку при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413 та визначено підпунктом г пункту 1 частини четвертої, підпунктом ґ пункту 2 частини п`ятої, підпунктом г пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, подаються: копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років).

Аналіз вказаних норм законодавства свідчить про те, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, звільняються з військової служби під час воєнного стану на підставах визначених в Законі № 2232-XII, а саме серед інших у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи.

Як встановлено судом, позивач проходить військову службу за призовом у Військовій частині НОМЕР_1 .

Бажаючи звільнитися з військової служби за підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", позивач подав рапорт командуванню ВЧ НОМЕР_1 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами, а саме у зв`язку із необхідністю здійснення постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І групи.

Спір виник через відмову відповідача звільнити позивача з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII а саме: через необхідність постійного догляду за особою з інвалідністю І групи.

Відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах під час дії воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи.

Наполягаючи на необхідності здійснення постійного догляду за ОСОБА_2 , котрий є особою з інвалідністю І групи, позивач вказує на те, що необхідність такого догляду підтверджена поданими до рапорту документами.

Листом від 02.03.2024 №2358 Командування військової частини НОМЕР_1 повідомило ОСОБА_1 про розгляд вказаного рапорту та про відсутність підстав для його звільнення з лав Збройних Сил через сімейні обставини.

Зазначають, що для звільнення з військової служби у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І групи потрібно подати документ, який підтверджує здійснення догляду на непрофесійній основі за особою з інвалідністю І групи. Таким документом може бути документ про призначення компенсації за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до Закону України «Про соціальні послуги» без здійснення підприємницької діяльності на непрофесійній основі.

Також, не додано тристороннього договору про надання соціальних послуг з догляду, що укладається у письмовій формі між фізичною особою - надавачем соціальних послуг з догляду, отримувачем соціальних послуг з догляду або його законним представником та структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міської ради міст обласного значення, рад об`єднаних територіальних громад, як доказу того, що Позивач дійсно здійснює догляд за ОСОБА_2 , який є інвалідом І групи і потребує такого догляду.

Так, ОСОБА_1 виявив своє небажання продовжувати проходити військову службу, у зв`язку із чим направив на ім`я командира військової частини у якій проходить службу, рапорт про його звільнення з військової служби на підставі абзацу 7 підпункту г пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи.

У вказаному рапорті позивач повідомив, що в нього є необхідність здійснення постійного догляду за громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії Серії 12 ААБ № 482813, виданої 21.11.2019, підтверджується факт того, що ОСОБА_2 встановлена перша Б група інвалідності від 04.11.2019, в графі інвалідність встановлена на строк зазначено довічно; в графі висновок про умови та характер праці зазначено потребує сторонньогодогляду.

Наявність першої групи інвалідності у ОСОБА_2 підтверджується також посвідченням Серії НОМЕР_2 державної соціальної допомоги особі з інвалідністю І групи.

Відповідно до Акту встановлення факту здійснення постійного догляду № 19-15/562 від 28.12.2023 затвердженого старостою Синьківського старостинського округу ОСОБА_4 : ОСОБА_2 1985 року народження потребує постійного стороннього догляду, так як він не може самостійно пересуватися, що спричиняє значну залежність від інших осіб у виконанні життєво-важливих соціально-побутових функцій. Крім ОСОБА_1 інших осіб немає і не проживають, які б могли здійснювати догляд за ОСОБА_5 .

Згідно із Довідкою Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області № 01-27/417 від 28 грудня 2023 року ОСОБА_1 здійснює догляд за ОСОБА_2 , який потребує постійного догляду та не являється одержувачем компенсації як фізична особа, яка надає соціальні послуги з догляду.

Позивач зазначає, що необхідність здійснення ним постійного догляду за ОСОБА_2 підтверджується рядом наступних документів:

- Довідкою про склад сім`ї № 19-15/558 від 26 грудня 2023 року;

- Довідкою № 01-27/418 від 28 грудня 2023 року, виданої Управлінням соціального захисту та надання соціальних послуг Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області

- Актом встановлення факту здійснення догляду від 28.12.2023 №19-15/562;

- Висновком 09.08.2023 року №4/567;

- Довідкою про взяття на облік ОСОБА_2 ВПО № 6105-606826

- Довідкою до Акту огляду МСЕК серії 12 ААБ № 482813 від 21 листопада 2019 року;

- Актом про фактичне місце проживання без реєстрації від 26 грудня 2023 року;

-Посвідченням серії НОМЕР_2 про те, що ОСОБА_2 є одержувачем державнлї соціальної допомоги. Як особа з інвалідністю І групи.

Суд зауважує, що військовослужбовець підлягає звільненню з військової служби у разі наявності у нього необхідності здійснювати догляд за особою з інвалідністю І групи.

Водночас, із змісту листа-відмови відповідача слідує, що факт наявності у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інвалідності І групи командуванням військової частини НОМЕР_1 не оспорюється, однак, факт здійснення такого догляду саме ОСОБА_1 доданими доказами не підтверджено.

Крім того, судом не встановлено, а позивачем не доведено, що він здійснював догляд за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до призову на військову службу.

Також, перебуваючи на військовій службі, позивач жодним чином не міг здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що вказано у акті встановлення факту здійснення догляду від 28.12.2023 року №19-15/562, затвердженого старостою Синьківського старостинського округу Галиною Мудрак.

При цьому, законодавець не визначив потребу особи з інвалідністю І групи, в даному випадку ОСОБА_2 , у постійному сторонньому догляді як підставу для звільнення з військової служби ОСОБА_1 , а пов`язав її з наявністю у військовослужбовця необхідності, тобто встановленого обов`язку, здійснювати такий догляд.

Крім того, суд зауважує, що представник позивача не зазначила, а хто саме на даний час здійснює догляд за ОСОБА_2 , враховуючи те, що позивач, ОСОБА_1 , проходить військову службу, а також хто здійснював такий догляд до 26.12.2023 (до встановлення факту спільного проживання), враховуючи те, що відповідно до Довідки до акта огляду МСЕК Серії 12ААБ №482813 від 21.11.2019 ОСОБА_2 є особою з інвалідністю І групи ще з 2019 року (підгрупа б, загальне захворювання з ураженням ОРА, вказано, що дата повторного огляду 04.11.2019, потребує стороннього догляду).

Суд звертає увагу, що підпункт "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII визначають вичерпний перелік сімейних обставин або інших поважних причин, які є підставою для звільнення під час воєнного стану військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації.

Наявність у військовослужбовця обов`язків, необхідність виконання яких визначена законодавцем як підстава для звільнення з військової служби, має бути підтверджена відповідними документами.

Суд погоджується з твердженням відповідача, що серед документів, долучених до рапорту відсутні підстави для звільнення з лав Збройних Сил України через сімейні обставини.

Враховуючи наведені вище обставини справи, суд доходить висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

За положеннями статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 02 липня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач:

- Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 );

Головуючий суддя Осташ А.В.