Справа № 520/8093/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

02 липня 2024 року № 520/8093/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЦИОН ПЛЮС" до Харківської митниці про визнання протиправним та скасування рішень і карток відмови,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПЦИОН ПЛЮС" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати:

- рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000142/2 від 20.02.2024 року та картку відмови №UA807200/2024/000165 від 20.02.2024 року;

- рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000188/2 від 06.03.2024 року та картку відмови №UA807200/2024/000221 від 06.03.2024 року.

В обґрунтування позову зазначено, що прийняті 20.02.2024 р. рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000142/2 та картка відмови №UA807200/2024/000165 і прийняті 06.03.2024 року рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000188/2 та картка відмови №UA807200/2024/000221 є необґрунтованими та безпідставними, оскільки під час митного оформлення позивачем надано всі документи на підтвердження вартості товарів і обраного методу її визначення.

Ухвалою суду від 05.04.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечував з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником відповідача зазначено, що вказана до митного оформлення вартість заявлених до митного оформлення товарів не підтверджується поданими документами, а додаткових підтверджуючих доказів підприємством позивача до митного оформлення подано не було.

Суд зазначає, що згідно положень ч.ч.1, 2 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПЦИОН ПЛЮС", , зареєстровано у відповідності до чинного законодавства України як суб`єкт господарювання.

Під час розгляду справи встановлено, що 15.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПЦИОН ПЛЮС», в якості покупця, та NOVINO TRADING LIMITED, в якості постачальника, було укладено контракт № NTL20230515

На виконання умов вказаного контракту 14.12.2023 між позивачем та NOVINO TRADING LIMITED було підписано додаткову угоду б/н до контракту № NTL20230515 від 15.05.2023, якою доповнено ст. 3 контракту. Так, абз.1 ст.1 контракту визначено, що за цим договором постачальник зобов`язується поставити покупцеві товари сорту (далі «товар»). Абзацем 2 ст.2 контракту передбачено, що загальна кількість і асортимент поставленого товару складається з партій товару, кількість яких визначається в інвойсі на кожну поставку. Відповідно до ст.3 контракту поставка товару за цим договором здійснюється в повній відповідності з ІНКОТЕРМС-2010, умови поставки визначаються і узгоджуються сторонами для кожної окремої партії товару і вказуються в інвойсі. Положеннями ст. 4 контракту визначено, що ціна за одиницю товару узгоджується і встановлюється в інвойсі на кожну окрему партію товару до цього договору. Загальна сума договору визначається загальною кількістю поставленого товару за договором. Валюта контракту і платежів долар США.

Під час розгляду справи встановлено, що з метою проведення митного оформлення товару позивачем було подано до Харківської митниці:

- 19.02.2024 року електронну митну декларацію, яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера № 24UA73U4 для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно контракту;

- 04.03.2024 року електронну митну декларацію, яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера № 24UA30U5 для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно контракту.

Зі змісту позоної заяви встановлено доводи представника позивача стосовно того, що 19.02.2024 року позивачем було подано до митного органу електронну митну декларацію, яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера № 24UA73U4, для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно контракту.

На підтвердження заявленої в цій митній декларації інформації, зокрема, митної вартості товару, яка становить 35967,56 доларів США, разом із декларацією позивачем було подано наступні документи: пакувальний лист (Packing list) № б/н від 08.12.2023 року; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року; коносамент (Bill of lading) № 49 від 16.12.2023 року; автотранспортна накладна (Road consignment note) № 8628 від 12.02.2024 року; декларація (Dispatch note model T1) № 24ROCT86 від 13.02.2024 року; декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року; прейскурант (прайс-лист) виробника товару № NTR20231024/002 від 24.10.2023 року (з перекладом); висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №20-26/02-2024 від 15.02.2024 року; розрахунок ціни (калькуляція) № NVLOP231208/1 від 08.12.2023 (з перекладом); додаткова угода № б/н від 14.12.2023 року до Контракту № NTL20230515 від 15.05.2023 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № NTL20230515 від 15.05.2023 року; видаткова накладна № NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року (з перекладом); відвантажувальна специфікація № NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року (з перекладом); комерційна пропозиція № NTL20230501 від 01.05.2023 року (з перекладом); лист № 01/31-1 від 31.01.2024 року з інформацією від ТОВ ОПЦИОН ПЛЮС, що страхування вантажу не здійснювалося; лист № 02/12-2 від 12.02.2024 року з інформацією від ТОВ ОПЦИОН ПЛЮС, що вантаж не підлягає ліцензуванню; лист № NVLOP231208/1-1 від 08.12.2023 року з інформацією від постачальника, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару (з перекладом); лист № NVLOP231208/1-2 від 08.12.2023 року з інформацією від постачальника, що страхування вантажу не здійснювалося (з перекладом); лист № NVLOP231208/1-3 від 08.12.2023 року з інформацією від постачальника, що посередницькі послуги не залучалися (з перекладом); лист № NVLOP231208/1-4 від 08.12.2023 року з інформацією від постачальника, що ліцензування товару не передбачено (з перекладом); лист № NVLOP231208/1-5 від 08.12.2023 року з інформацією від постачальника, що ніяких платежів від третіх осіб отримано не було (з перекладом); якісний опис № NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року (з перекладом).

У позовній заяві представником позивача вказано, що у зв`язку із тим, що постачальником за контрактом у якісному описі №NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року була допущена неточність необхідно правильно читати при виробництві тканини гумові нитки не використовувалися, з огляду на що позивачем також було додано відповідачу виправлений постачальником за контрактом якісний опис №NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року, а також лист постачальника за контрактом № NVLOP240219 від 19.02.2024 року із відповідним поясненням. Також, у зв`язку із допущеною неточністю в описі товарів позивачем також було додано відповідачу виправлений висновок експерта №20-26/02-2024 від 15.02.2024 року, а також лист від ТОВ Одеський аукціонний центр №19/02/2024/01 від 19.02.2024 року, в якому повідомлено, що у висновку експерта №20-26/02-2024 від 15.02.2024 року експертом була зроблена технічна помилка щодо опису та власних характеристик товару та що слід вважати правильним.

Судовим розглядом справи встановлено, що під час здійснення співробітником підрозділу митного контролю та оформлення митного ЕМД UA807200/2024/002773 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів (додаються), зокрема за кодом: 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості по наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1) здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ. За кодом: 106-2 (Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів). По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1) Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 Митного кодексу України.

Відповідачем 19.02.2024 року на адресу позивача було направлено повідомлення № 446323, в якому зазначено, що на виконання вимог статті 54 Митного кодексу України та відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: причини зменшення фактурної вартості товару 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення з перекладом (згідно ст. 254 МКУ); 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (бажано ДП Держзовнішінформ або ДП Укрпромзовнішекспертиза) з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476; 9) Транспортно-експедиційні рахунки, заявки перевезення, договори тощо. В зв`язку із спрацюванням профілю ризику АСАУР «Інспектор2006» пропонується надання інформації про митне оформлення ідентичних або подібних товарів. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

У відповідь на вказане повідомлення 20.02.2024 року позивачем надано відповіді, в яких зазначено, а саме:

- у відповіді № 20/02/24-1 щодо рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту) вказано, що п. 3 ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такий додатковий документ, як рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), та лише у випадку наявності такого документа. У відношенні товару відвантаженого по інвойсу № NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року посередницькі послуги не залучалися, що підтверджується попередньо наданим листом постачальника № NVLOP231208/1-3 від 08.12.2023 року. Відтак, комісійні, посередницькі послуги не залучалися, а тому відповідно до п. 3 ч.3 ст.53 МК України надання позивачем рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг не вимагається.

- у відповіді № 20/02/24-2 щодо надання виписки з бухгалтерської документації вказано, що п.4 ч. 3 ст. 53 МК України передбачено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такий документ, як виписку з бухгалтерської документації, та лише у випадку наявності такого документа. В той же час, ст. 5 контракту № NTL20230515 від 15.05.2023 року встановлено, що сторони домовилися, що оплата товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд покупця. На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена, тобто сторони домовилися, що оплата за товар відбувається на умовах відстрочення платежу три місяці з моменту поставки (митного оформлення), а отже, рахунок сплачено не було, виписка з бухгалтерської документації відсутня, а тому відповідно до п. 4 ч.3 ст.53 МК України необхідність надання позивачем виписки з бухгалтерської документації на законодавчому рівні виключається;

- у відповіді № 20/02/24-3 щодо ліцензійного чи авторського договору покупця вказано, що п.5 ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такий додатковий документ, як ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів, та лише у випадку наявності такого документа. Ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів, не укладалися. Отже, ліцензійний та авторський договір покупця не укладалися, а тому відповідно до п. 5 ч. 3 ст.53 МК України надання позивачем таких договорів не вимагається;

- у відповіді № 20/02/24-4 щодо надання каталогів, специфікацій, загальних справжніх прейскурантів (прайс-листів) виробника товару вказано, що п. 6 ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такі додаткові документи, як каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, та лише у випадку наявності такого документа. Вказано, що прайс-лист № NTR20231024/002 від 24.10.2023 року позивачем подано разом із митною декларацією № 24UA73U4 та вже знаходиться у відповідача;

- у відповіді № 20/02/24-5 щодо копії митної декларації країни відправлення з перекладом вказано, що п. 7 ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребовувати такий додатковий документ, як копія митної декларації країни відправлення, та лише у випадку наявності такого документа. Вказано, що декларацію №24ROCT86 від 13.02.2024 року позивачем було подано разом із митною декларацією № 24UA73U4 та остання вже знаходиться у відповідача;

- у відповіді № 20/02/24-6 щодо висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, вказано, що п. 8 ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такі додаткові документи, як висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, та лише у випадку наявності такого документа. Вказано, що висновок експерта №20-26/02-2024 від 15.02.2024 року подано разом із митною декларацією №24UA73U4 та вже знаходиться у відповідача;

- у відповіді № 20/02/24-7 щодо надання транспортно-експедиційних рахунків, заявки перевезення, договорів, тощо вказано, що п.6 ч. 2 ст. 53 МК України передбачено, що серед документів на підтвердження митної вартості товару надаються також: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до ст.3 контракту №NTL20230515 від 15.05.2023 року встановлено, що поставка товару за цим договором здійснюється у повній відповідності з ІНКОТЕРМС-2010. Умови постачання визначаються і узгоджуються сторонами для кожної окремої партії товару і вказуються в інвойсі. У Commercial invoice № NVLOP231208/1 від 08.12.2023 визначено умову поставки CPT Kharkiv, Ukraine. Отже, враховуючи, що витрати на транспортування включені у вартість товару, надання позивачем транспортних (перевізних) документів не вимагається;

- у відповіді № 20/02/24-8 щодо надання інформації про митне оформлення ідентичних або подібних товарів вказано, що інформація про митне оформлення ідентичних або подібних товарів є відмінною від тих документів, що визначені частинами 2, 3, 4 ст. 53 МК України, а тому їх вимагання забороняється ч. 5 ст. 53 МК України;

- у відповіді № 20/02/24-9 зазначено, що жодної зміни вартості товару за інвойсом № NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року не відбувалося.

Під час розгляду справи встановлено, що 20.02.2024 року Відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000142/2, зі змісту якого вбачається зазначення про те, що обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст.: 54, 55, 57-64 Митного кодексу України: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (зокрема: - наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром; - декларантом не надана митна декларація країни відправлення; - наданий до митного оформлення прайс-лист від 24.10.2023 №NTR20231024/002 є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ТОВ ОПЦИОН ПЛЮС та не відображає дійсну вартість у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців. - відсутній транспортний договір щодо морського перевезення згідно коносаменту 49; - в інвойсі № NVLOP231208/1 не зазначені умови оплати; - відсутній банківський/платіжний документ, що підтверджує факт оплати за товар; - наданий до митного оформлення звіт про оцінку майна № 20-26/02-2024 від 15.02.2024 взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Згідно зі ст.9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або фондом державного майна України. Національний стандарт №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440 (далі Національний стандарт №1) є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Відповідно до Національного стандарту № 1 звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. У зв`язку з чим, наданий висновок підготовлений з порушенням вищезазначеного підходу, не може однозначно засвідчувати обґрунтованість висновків, які в ньому наведені у зв`язку з відсутністю документально підтверджених даних; - відсутній договір з перевізником, що зазначений в CMR 8628 від 12.02.2024; - у гр.4 CMR 8628 відсутня інформація про місце завантаження; - в супровідному документі Т1 24ROCT86 від країною відправлення зазначено CN (Китай) та країною призначення UA (Україна) без зазначення географічних пунктів та відсутні умови поставки, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості; - відсутня заявка на перевезення. а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п.3 ст.53 МКУ, та вимогою декларанта надати рішення про коригування митної вартості товару; 2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари; 4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація:- щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; - відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; 5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: - на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; - прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості подібних оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час становить: товар 1) 3,97 $/кг. Враховуючи вищезазначене, митну вартість даного товару скориговано до цього рівня. Джерелом інформації для даного рішення по товару є наявна у митного органу цінова інформація на подібний (аналогічний) товар, оформлений на таких саме комерційних умовах у максимально наближений час, що наявні: №UA500100/2023/005657 від 23.11.2023. При прийнятті даного рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МКУ. Розрахунок митної вартості складає: товари 1) 3,97 $/кг.

Також відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2024/000165 від 20.02.2024 року.

Зі змісту позовної заяви встановлено доводи представника позивача стосовно того, що через винесення відповідачем картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2024/000165 від 20.02.2024 року та з метою випуску товару у вільний обіг у порядку, передбаченому ч. 7 ст.55 та ч. 2 ст. 263 МК України, позивач з урахуванням коригувань подав нову митну декларацію ІМ 40 ДЕ МД № 24UA86U3 додатково було сплачено різницю між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною позивачем, та митною вартістю, визначеною митним органом, у розмірі 772240,91 грн.

Також під час розгляду справи судом встановлено, що 04.03.2024 року позивачем було подано до митного органу електронну митну декларацію, яка була прийнята останнім з присвоєнням їй номера № 24UA30U5, для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно контракту.

Представником позивача у позовній заяві вказано, що на підтвердження заявленої в цій митній декларації інформації, зокрема, митної вартості товару, яка становить 31905,71 доларів США, разом із декларацією було подано наступні документи: пакувальний лист (Packing list) № б/н від 07.12.2023 року; рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № NVLOP231207/1 від 07.12.2023 року; коносамент (Bill of lading) № 39 від 14.12.2023 року; автотранспортна накладна (Road consignment note) № 2164 від 26.02.2024 року; декларація (Dispatch note model T1) № 24ROCT91 від 22.02.2024 року; декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № NVLOP231207/1 від 07.12.2023 року; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у всіх випадках митного огляду, крім передбаченого описом позиції "1701") № UA500420/2024/000438 від 01.03.2024 року; прейскурант (прайс-лист) виробника товару № NTR20231024/001 від 24.10.2023 року (з перекладом); висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №20-47/02-2024 від 29.02.2024 року; розрахунок ціни (калькуляція) № NVLOP231207/1 від 07.12.2023 (з перекладом); додаткова угода № б/н від 14.12.2023 року до Контракту № NTL20230515 від 15.05.2023 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № NTL20230515 від 15.05.2023 року; видаткова накладна № NVLOP231207/1 від 07.12.2023 року (з перекладом); відвантажувальна специфікація № NVLOP231207/1 від 07.12.2023 року (з перекладом); комерційна пропозиція № NTL20230501 від 01.05.2023 року (з перекладом); 16. Лист № 01/30-1 від 30.01.2024 року з інформацією від ТОВ ОПЦИОН ПЛЮС, що страхування вантажу не здійснювалося; лист № 02/12-1 від 12.02.2024 року з інформацією від ТОВ ОПЦИОН ПЛЮС, що вантаж не підлягає ліцензуванню; лист № NVLOP231207/1-1 від 07.12.2023 року з інформацією від постачальника, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару (з перекладом); лист № NVLOP231207/1-2 від 07.12.2023 року з інформацією від постачальника, що страхування вантажу не здійснювалося (з перекладом); лист № NVLOP231207/1-3 від 07.12.2023 року з інформацією від постачальника, що посередницькі послуги не залучалися (з перекладом); лист № NVLOP231207/1-4 від 07.12.2023 року з інформацією від постачальника, що ліцензування товару не передбачено (з перекладом); лист № NVLOP231207/1-5 від 07.12.2023 року з інформацією від постачальника, що ніяких платежів від третіх осіб отримано не було (з перекладом); якісний опис № NVLOP231207/1 від 07.12.2023 року (з перекладом).

Зі змісту поданого до суду представником відповідача відзиву на позов встановлено доводи стосовно того, що під час здійснення співробітником підрозділу митного контролю та оформлення митного ЕМД № UA807200/2024/003630 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів (додаються), зокрема за кодом: 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості): по наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1,2) здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 Митного кодексу України. Товар(и) № 1, 2: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік; здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів. За кодом: 106-2 (Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів). По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1,2) здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 Митного кодексу України.

Відповідачем 05.03.2024 року направлено повідомлення на адресу позивача № 448481, в якому зазначено, що на виконання вимог статті 54 Митного кодексу України та відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення з проведенням верифікації експортної митної декларації ; 9) Транспортно-експедиційні рахунки, заявки перевезення, договори тощо. 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (бажано ДП Держзовнішінформ або ДП Укрпромзовнішекспертиза) з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476. В зв`язку із спрацюванням профілю ризику АСУР в ПІК АСМО Інспектор пропонується надання інформації про митне оформлення ідентичних або подібних товарів. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

У відповідь на вказане повідомлення позивачем 05.03.2024 року надано наступні відповіді, в яких зазначено:

- у відповіді № 05/03/24-7 щодо рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту) вказано, що п. 3 ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такий додатковий документ, як рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), та лише у випадку наявності такого документа. У відношенні товару відвантаженого за інвойсом № NVLOP231207/1 від 07.12.2023 року посередницькі послуги не залучалися, що підтверджується вже наявним у відповідача листом постачальника № NVLOP231207/1-3 від 07.12.2023 року, а отже, комісійні, посередницькі послуги не залучалися, а тому відповідно до п. 3 ч.3 ст.53 МК України надання позивачем рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг не вимагається;

- у відповіді № 05/03/24-8 щодо надання виписки з бухгалтерської документації, вказано, що п. 4 ч. 3 ст. 53 МК України передбачено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такий документ, як виписку з бухгалтерської документації, та лише у випадку наявності такого документа. В свою чергу, ст. 5 контракту № NTL20230515 від 15.05.2023 року встановлено, що сторони домовилися, що оплата товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу три місяці з моменту поставки (митного оформлення). Можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд покупця. Так, вказано, що на момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена, тобто сторони домовилися, що оплата за товар відбувається на умовах відстрочення платежу три місяці з моменту поставки (митного оформлення), а відтак рахунок сплачено не було, виписка з бухгалтерської документації відсутня, а тому відповідно до п. 4 ч.3 ст.53 МК України необхідність надання позивачем виписки з бухгалтерської документації на законодавчому рівні виключається;

- у відповіді № 05/03/24-9 щодо ліцензійного чи авторського договору покупця вказано, що п. 5 ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такий додатковий документ, як ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів, та лише у випадку наявності такого документа. Ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів, не укладалися, а отже, ліцензійний та авторський договір покупця не укладалися, а тому відповідно до п. 5 ч. 3 ст.53 МК України надання позивачем таких договорів не вимагається;

- у відповіді № 05/03/24-10 щодо надання каталогів, специфікацій, загальних справжніх прейскурантів (прайс-листів) виробника товару вказано, що п. 6 ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такі додаткові документи, як каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, та лише у випадку наявності такого документа. Відтак зазначено, що прайс-лист № NTR20231024/001 від 24.10.2023 року позивачем подано разом із митною декларацією № 24UA30U5 та останній вже знаходиться у відповідача;

- у відповіді № 05/03/24-11 щодо копії митної декларації країни відправлення з проведенням верифікації вказано, що п. 7 ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках можу витребувати такий додатковий документ, як копія митної декларації країни відправлення, та лише у випадку наявності такого документа. Отже, вказано, що декларацію № 24ROCT91 від 22.02.2024 року позивачем подано разом із митною декларацією № 24UA30U5 та вже знаходиться у відповідача;

- у відповіді № 05/03/24-12 щодо надання транспортно-експедиційних рахунків, заявки перевезення, договорів, тощо вказано, що п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України передбачено, що серед документів на підтвердження митної вартості товару надаються також: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до ст. 3 контракту №NTL20230515 від 15.05.2023 року встановлено, що поставка товару за цим договором здійснюється у повній відповідності з ІНКОТЕРМС-2010. Умови постачання визначаються і узгоджуються сторонами для кожної окремої партії товару і вказуються в інвойсі. У Commercial invoice № NVLOP231207/1 від 07.12.2023 визначено умову поставки CPT Kharkiv, Ukraine. Отже, враховуючи, що витрати на транспортування включені у вартість товару, надання позивачем транспортних (перевізних) документів не вимагається;

- у відповіді № 05/03/24-13 щодо висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями вказано, що п. 8 ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що митний орган виключно у встановлених цією частиною випадках може витребувати такі додаткові документи, як висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, та лише у випадку наявності такого документа. Відтак вказано, що висновок експерта №20-47/02-2024 від 29.02.2024 року подано разом із митною декларацією №24UA30U5 та знаходиться у відповідача;

- у відповіді № 05/03/24-14 щодо надання інформації про митне оформлення ідентичних або подібних товарів вказано, що інформація про митне оформлення ідентичних або подібних товарів є відмінною від тих документів, що визначені частинами 2, 3, 4 ст. 53 МК України, а тому їх вимагання забороняється ч. 5 ст. 53 МК України.

Також, 05.03.2024 року відповідачем направлено повідомлення на адресу позивача № 44849, зі змісту якого вбачається зазначення про те, що з метою обміну наявної в митному органі інформації, повідомлено, що згідно програмного комплексу АСМО Інспектор, мінімальна митна вартість ідентичного/подібного товару митне оформлення якого вже здійснено в максимально наближений термін складає: тов. №1= 3,97 USD/кг. Також викладено прохання повідомити: про надання додаткових документів протягом терміну визначеному в частині 3 статті 53 МКУ, або про відмову (неможливість) в наданні зазначених додаткових документів протягом зазначеного терміну.

У відповідь на вказаний запит 05.03.2024 року позивачем направлено лист № 05/03/24-15 та вказано, що разом із митною декларацією №24UA30U5 вже було подано до митного органу усі необхідні та наявні документи, як за основним переліком на підтвердження митної вартості товару за ч. 2 ст. 53 МК України, так і додаткові документи за ч.ч. 3, 4 ст. 53 МК України, якими повністю підтверджено правильність визначення митної вартості товару декларантом, а спрацювання ризиків АСАУР та наявність в ЄАІС іншої цінової інформації про ідентичні або подібні товари не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Під час розгляду справи встановлено, що 06.03.2024 року митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000188/2, зі змісту якої вбачається зазначення про те, що обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст. 54, 55, 57-63 Митного кодексу України: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари зокрема: - наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром; - відсутні банківські платіжні документи, що підтверджують факт оплати морського фрахту, згідно умов коносаменту від 14.12.2024 №39; - відсутній транспортний договір з EVERGREEN LINE щодо морського перевезення згідно коносаменту від 14.12.2024 № 39; - відсутній договір з перевізником, що зазначений у CMR від 22.02.2024 №2164; - відсутня заявка на транспортування; - документ під кодом « 3014» не можна вважати прайс-листом, адже містить інформацію тільки стосовно однієї позиції, наданий до митного оформлення прайс-лист від 30.03.2024 №NTR20231024/001 є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ТОВ "ОПЦИОН ПЛЮС" контракт від 15.05.2023 №NTL20230515 та не відображає дійсну вартість у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців; - наданий до митного оформлення Звіт про оцінку майна № 20-47/02-2024 від 29.02.2024 взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативноправових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або фондом державного майна України. Національний стандарт №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Відповідно до Національного стандарту № 1 звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. У зв`язку з чим, наданий висновок підготовлений з порушенням вищезазначеного підходу, не може однозначно засвідчувати обґрунтованість висновків, які в ньому наведені у зв`язку з відсутністю документально підтверджених даних; - відповідно до листа від 07.12.2023 №NVLOP231207/1-1 зазначено що у відношенні товару відвантаженого по інвойсу №NVLOP231207/1 від 07.12.2023 вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару, таким чином наперед відомо про вартість перевезення, логістику, вантажнорозвантажувальні роботи що не логічно у зв`язку із складною логістикою постачання та можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості; - відповідно до листа від 07.12.2023 №NVLOP231207/2-3 вами зазначено про те що посередницькі послуги не залучалися але товаровідправником є особа відмінна від контрактоотримувача, морським та авто перевізниками є особи відмінні від китайського контрактоотримувача, що потребує додаткових витрат; - декларантом не надана митна декларація країни відправлення - у графі 21 CMR від 26.02.2024 № 2164 наявні виправлення не завірені належним чином; а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених частиною 3 ст.53 МКУ, та вимогою декларанта надати рішення про коригування митної вартості товару; 2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари; 4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація: - щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; - відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; 5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: - на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; - прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості подібних оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час становить: товар 1) 3,97 USD/кг. Враховуючи вищезазначене, митну вартість даного товару скориговано до цього рівня. Джерелом інформації для даного рішення є наявна в АСМО Інспектор та ЄАІС цінова інформація щодо подібних (аналогічних) товарів товарів, митне оформлення яких вже здійснено в Одеській митниці у максимально наближений термін: (країна походження CN, умови поставки CPT, вага 18434,70 кг.) - №UA500100/2023/6221 від 11.12.2023, а також оформлення позивачем в Одеській митниці за контрактом № NTL20230515 від 15.05.2023 тим, що наданий до митного оформлення за 6 методом Митної вартості та скориговано декларантом самостійно до рівня 3,97 USD/кг. (країна походження CN, умови поставки CPT, виробник NOVINO TRADING, вага 17074,80 кг.) - №UA500100/2023/5657 від 23.11.2023. При прийнятті даного рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МКУ. Розрахунок митної вартості складає: товар 1) 3,97 USD/кг.

Відповідачем також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2024/000221 від 06.03.2024 року.

Зі змісту позовної заяви судом встановлено доводи представника стосовно того, що через винесення відповідачем картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2024/000221 від 06.03.2024 року та з метою випуску товару у вільний обіг у порядку, передбаченому ч. 7 ст.55 та ч. 2 ст. 263 МК України, Позивач з урахуванням коригувань подав нову митну декларацію ІМ 40 ДЕ МД № 24UA54U8 та додатково було сплачено різницю між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною позивачем, та митною вартістю, визначеною митним органом, у розмірі 681875,84 грн.

Позивач, вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними, прийнятими із порушенням порядку, передбаченого митним законодавством та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

При цьому, п.23 ч.1 ст.4 Митного кодексу України передбачено, що митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митні формальності, відповідно до п.29 ч.1 ст.4 Митного кодексу України, становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Як передбачено положеннями ст.248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.8 ст.257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митним органом на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

Вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей, виходячи з положень ч.1 ст. 49 Митного кодексу України, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ч.1 ст.52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або надання митному органу додаткової інформації.

Одночасно з митною декларацією у випадках, передбачених митним кодексом України, виходячи з ч.1 ст.53 Митного кодексу України, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.1 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до приписів ч.3 ст.53 Митного кодексу України підставами для видання митним органом письмової вимоги про подання платником додаткових документів є: 1) розбіжності у вже наданих документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; 2) наявність ознаки підробки поданих документів; 3) відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім того, положеннями ч.4 ст.53 Митного кодексу України визначено, що обґрунтоване припущення Митниці про існування взаємозв`язку між продавцем і покупцем дозволяє додатково витребувати інформацію, зокрема, про вартість товару в звичайних умовах.

Відповідно до ч.2 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму Імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Суд вважає необхідним зазначити, що якщо митним органом виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, керуючись ч.1 ст.55 Митного кодексу України, митним органом приймається рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, відповідно до ч.2 ст.55 Митного кодексу України, має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Отже, виходячи з положень ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Суд вказує, що якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно із ч.4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

При цьому, відповідно до п.п.5, 6, 7 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, 1) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 2) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 3) витрати на страхування цих товарів.

Згідно з ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Суд зазначає, що приписами ч.3 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (ч.1 ст.64); митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях (ч.2 ст.64).

Відтак, відсутність підстав для визнання митної вартості товару, розрахованої самостійно платником чи декларантом, не означає виникнення безумовної підстави для визначення такої митної вартості Митницею без дотримання усіх юридично значимих факторів.

До таких факторів законодавцем віднесені і параметри, згадані у положеннях ст.60 Митного кодексу України, де, зокрема, вказано, що під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними (ч.2 ст.60); для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку (ч.3 ст.60); ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (ч.4 ст.60); у разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена (ч.5 ст.60).

Надаючи оцінку вказаному, суд стосовно оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів зазначає наступне.

Під час розгляду справи встановлено, що митним органом було направлено на адресу позивача електронні повідомлення та позивачем було направлено відповіді на останні.

Водночас відповідач у повідомленнях щодо митних декларацій запитував у позивача документи, які вже було подано останнім до направлення цих повідомлень або запитував документи, яких не існувало у позивача чи такі не були наявними, або вимагав документи, які не підпадають під ч.ч. 2, 3, 4 ст. 53 МК України.

Окрім цього, у повідомленнях щодо митних декларацій відповідач запитував додаткові документи, які також вже було подано позивачем або стосовно таких позивачем було надано пояснення щодо їх відсутності в цілому.

Так, під час розгляду справи встановлено, що позивачем відповідно до доданих документів на підтвердження митної вартості було повідомлено митний орган стосовно того, що вартість товару дол. США/м вказана у поданих до митного оформлення прайс-листах №NTR20231024/002 від 24.10.2023 року, № NTR20231024/001 від 24.10.2023 року. Загальна вартість товару, що відображена в митних деклараціях, підтверджена у поданих до митного оформлення інвойсах № NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року, № NVLOP231207/1 від 07.12.2023 року.

Представником позивача під час розгляду справи повідомлено про те, що у відношенні товару, відвантаженого по інвойсах № NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року, №NVLOP231207/1 від 07.12.2023 року вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару, що підтверджується поданими до митного оформлення листами постачальника № NVLOP231208/1-1 від 08.12.2023 року, № NVLOP231207/1-1 від 07.12.2023 року. Також представником позивача вказано, що страхування вантажу за інвойсами не здійснювалося, що підтверджується поданими до митного оформлення листами постачальника № NVLOP231208/1-2 від 08.12.2023 року, № NVLOP231207/1-2 від 07.12.2023 року та листами ТОВ «ОПЦИОН ПЛЮС» № 01/31-1 від 31.01.2024 року, № 01/30-1 від 30.01.2024 року. Отримання платежів від третіх осіб не передбачено контрактом, платежів від третіх осіб отримано не було, що підтверджується поданими до митного оформлення листами постачальника №NVLOP231208/1-5 від 08.12.2023 року, № NVLOP231207/1-5 від 07.12.2023 року.

Водночас представником позивача повідомлено суду, що у відношенні товару, відвантаженого за інвойсами № NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року, №NVLOP231207/1 від 07.12.2023 року комісійні, посередницькі послуги не залучалися, що підтверджується поданими до митного оформлення листами постачальника № NVLOP231208/1-3 від 08.12.2023 року, № NVLOP231207/1-3 від 07.12.2023 року. У відношенні товару, відвантаженого за інвойсами № NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року, №NVLOP231207/1 від 07.12.2023 року ліцензування не передбачено, що підтверджується поданими до митного оформлення листами постачальника № NVLOP231208/1-4 від 08.12.2023 року, №NVLOP231207/1-4 від 07.12.2023 року та листами ТОВ «ОПЦИОН ПЛЮС» № 02/12-2 від 12.02.2024 року, № 02/12-1 від 12.02.2024 року.

Крім того, представником позивача вказано, що всі витрати вказано у калькуляціях № NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року, №NVLOP231207/1 від 07.12.2023 року, які також були подані до митного оформлення, а інші витрати відсутні. Тобто, всі наведені документи на підтвердження складових митної вартості товару за митними деклараціями відповідачу було надано.

Відтак суд вважає вказані доводи представника відповідача необґрунтованими.

Стосовно митної декларації країни відправлення встановлено доводи представника відповідача щодо того, що спірні рішення № UA807000/2024/000142/2 від 20.02.2024 року, № UA807000/2024/000188/2 від 06.03.2024 року містять посилання відповідача на не надання митної декларації країни відправлення.

В той же час приписами п. 7 ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: копію митної декларації країни відправлення.

Відтак слід дійти висновку про те, що копія митної декларації країни відправлення не належить до документів, які підтверджують митну вартість товару відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а може лише додатково надаватися до митного органу виключно у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 53 Митним кодексом України за її наявності.

Натомість під час розгляду справи зі змісту поданих до суду пояснень встановлено, що позивачем до митного оформлення було подано одночасно з митними деклараціями декларації на підтвердження факту експорту товарів, а саме № 24ROCT86 від 13.02.2024 року, №24ROCT91 від 22.02.2024 року.

Отже, декларації на підтвердження факту експорту товарів № 24ROCT86 від 13.02.2024 року, №24ROCT91 від 22.02.2024 року були подані одночасно з митними деклараціями.

Відтак суд вважає вказані доводи представника відповідача необґрунтованими.

Стосовно доводів представника відповідача про необхідність подання до митного органу таких документів, передбачених ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, як каталоги, специфікації, прейскуранти, прайс-листи продукції суд зазначає, що такі документи складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару. Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27.01.2022 року у справі №810/3667/15 відомості, наведені у вказаних документах виробника товару, не мають імперативного характеру, а, отже, у разі їх наявності можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації.

В той же час під час розгляду справи встановлено, що позивачем було подано до митного органу разом із митними деклараціями прайс-листи №NTR20231024/002 від 24.10.2023 року, № NTR20231024/001 від 24.10.2023 року. Своєю чергою прайс-листи є по суті офертою для конкретного покупця та не відображають дійсну вартість, то це не може свідчити про заниження митної вартості товарів.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 08.12.2022 року у справі № 420/2792/19 прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. При цьому, прайс-лист є документом довільної форми й чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд; наявність же чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов поставки, лише сама по собі не може свідчити про заниження митної вартості товарів.

Отже, прайс-листи є документами довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до змісту та форми прайс-листів, а тому посилання митного органу на встановлені недоліки у поданих позивачем до митного оформлення прайс-листах не є належним обґрунтуванням коригування митної вартості.

Відтак суд вважає вказані доводи представника відповідача необґрунтованими.

Стосовно доводів представника відповідача щодо транспортних (перевізних) документів та включення витрат на транспортування у вартість товару судом встановлено таке.

Зі змісту поданих до суду представником позивача пояснень встановлено, що у рамках спірних господарських взаємовідносин витрати на транспортування включені у вартість товару, що підтверджується, зокрема, але не виключно, ст. 3 контракту, якою визначено, що поставка товару за цим договором здійснюється в повній відповідності з ІНКОТЕРМС-2010, а умови поставки визначаються і узгоджуються сторонами для кожної окремої партії товару і вказуються в інвойсі. Також вказано, що у Commercial invoice (рахунках-фактурах) № NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року, №NVLOP231207/1 від 07.12.2023 року визначено умову поставки CPT Kharkiv, Ukraine.

Згідно з правилами Інкотермс 2010: CPT означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення.

Вказана позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 17.05.2022 у справі № 810/1661/17.

Представником позивача повідомлено суду, що до митного органу разом із митними деклараціями надавалася калькуляції собівартості товару №NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року, №NVLOP231207/1 від 07.12.2023 року, в які включено фрахт. Також до митного органу було подано листи постачальника №NVLOP231208/1-1 від 08.12.2023 року, №NVLOP231207/1-1 від 07.12.2023 року на підтвердження того факту, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару. Також зазначено, що посилання митного органу у спірному рішенні № UA807000/2024/000188/2 від 06.03.2024 року на те, що згідно листа постачальника №NVLOP231207/1-1 від 07.12.2023 року наперед відомо про вартість перевезення, логістику, вантажнорозвантажувальні роботи, що виключно на його думку не логічно у зв`язку із складною логістикою постачання є безпідставним, оскільки в інвойсі № NVLOP231207/1 від 07.12.2023 року сторони визначили, узгодили та вказали, що умовою поставки є CPT Kharkiv, Ukraine, а тому всі витрати на транспортування вже включено у вартість товару, що додатково було підтверджено листом постачальника №NVLOP231207/1-1 від 07.12.2023 року

Враховуючи, що витрати на транспортування покладено на продавця, вимога щодо надання транспортних (перевізних) документів від покупця є протиправною.

Отже, за умовами поставки CPT витрати на транспортування вже включені у вартість товару.

Відтак суд вважає вказані доводи представника відповідача необґрунтованими.

Стосовно доводів представника відповідача щодо умови оплати та банківських/платіжних документів, що підтверджує факт оплати за товар судом встановлено, що ст. 5 контракту № NTL20230515 від 15.05.2023 року передбачено, що сторони домовилися, що оплата товару здійснюється, як правило, на умовах відстрочки платежу три місяці з моменту поставки (митного оформлення), можлива стовідсоткова передоплата, на розсуд покупця.

Під час розгляду справи встановлено доводи представника позивача щодо того, що на момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена, а отже посилання митного органу на не зазначення в інвойсі способу оплати за товар, як на наявність розбіжностей в документах, є безпідставним, оскільки спосіб оплати товару не є ціноутворюючим фактором, а відсутність цієї інформації в інвойсі сама собою, як окремий факт, не може свідчити про заниження митної вартості товару, оскільки спосіб оплати обумовлено умовами відповідного договору, на який в інвойсі є посилання.

Відтак суд вважає вказані доводи представника відповідача необґрунтованими.

Стосовно посилань представника відповідача на невідповідність поданих позивачем до митного оформлення звітів про оцінку майна судом встановлено доводи представника позивача стосовно того, що надані висновки експерта №20-26/02-2024 від 15.02.2024 року та № 20-47/02-2024 від 29.02.2024 року не є документами, що підтверджують митну вартість у розумінні ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а є додатковими документами за ч. 3 ст. 53 МК України на підтвердження відсутності заниження рівня митної вартості товару, оскільки ціна, вказана в інвойсах №NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року, №NVLOP231207/1 від 07.12.2023 року, відповідає ринковій вартості товару.

Відтак суд вважає вказані доводи представника відповідача необґрунтованими.

Стосовно доводів представника відповідача щодо місця завантаження товару та умов поставки судом встановлено доводи представника позивача щодо того, що на виконання ст. 3 контракту, його сторони визначили, узгодили та вказали у інвойсі №NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року умову поставки CPT, Харків, Україна. На підтвердження чого до митного органу до подано автотранспортну накладну CMR №8628, в якій вказано всі відомості та обставини відправлення та переміщення партії товару, а саме: - місцем навантаження товару є Константа, Румунія (графа 4) - місцем розвантаження є Україна (графа 3), що узгоджується зі ст. 3 контракту та інвойсом №NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року. Тобто, Константа, Румунія було транзитним/проміжним пунктом розвантаження товару, після якого товар вже надійшов до названого (кінцевого) місця призначення в Україну.

Відтак посилання представника митного органу на відсутність у графі 4 CMR інформації про місце завантаження спростовується аналізом вказано документу.

Крім того представником позивача було повідомлено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та нестабільністю у роботі морських портів України, імпорт товару здійснювався не безпосередньо у морський порт, а поставлявся через третю/транзитну країну (Румунія), але транзитна країна не є названим (кінцевим) місцем призначення, оскільки кінцевим місцем призначенням є Україна.

Відтак суд вважає вказані доводи представника відповідача необґрунтованими.

Стосовно доводів представника відповідача щодо відсутності у декларації на підтвердження факту експорту товарів №24ROCT86 умови поставки та географічних регіонів представником позивача було надано пояснення та вказано, що зазначена декларація у графі 44 містить пряме посилання на інвойс №NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року відповідно до якого умовою поставки є CPT, Харків, Україна; країною відправлення зазначено CN (Китай) (графа 15) та країною призначення UA (Україна) (графа 17), а товар поставлявся через транзитну країну Румунія у зв`язку із військовою агресією.

Крім того вказано, що автотранспортні накладні та експортні декларації не є тими документами, що підтверджують митну вартість товару, а тим більше умову поставки, оскільки таким документом, в першу чергу, є інвойс №NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року.

Відтак суд вважає вказані доводи представника відповідача необґрунтованими та недоведеними.

Стосовно доводів представника відповідача щодо не залучення посередницьких послуг судом встановлено, що позивачем під час здійснення митного оформлення було подано до митного органу одночасно з митною декларацією № 24UA30U5 від 04.03.2024 року лист постачальника за контрактом №NVLOP231207/1-3 від 07.12.2023 року з інформацією від постачальника, що у відношення товару відвантаженого по інвойсу №NVLOP231207/1 від 07.12.2023 року посередницькі послуги не залучалися.

Представником позивача під час розгляду справи було вказано на необґрунтованість доводів представника відповідача на те, що товаровідправником є особа відмінна від контрактоотримувача, морським та авто перевізниками є особи відмінні від китайського контрактоотримувача, що потребує додаткових витрат, оскільки до митного оформлення позивачем було подано додаткову угоду № бн від 14.12.2023 року до контракту, згідно із якою сторони домовилися доповнити статтю 3 контракту абзацем: «Вантажовідправниками по даному контракту окрім Постачальника також можуть бути SHAOXING HUAQI TEXTIL.E CO., LTD (Aдрeca: ROOM 7I8 ZHONGXING TRADING BULLDING NO.39 EAST SHENGLI, ROAD. SHAOXING CITY, ZHEITANG, CHINA)».

Отже, до митного органу одночасно з митною декларацією № 24UA30U5 від 04.03.2024 року надавався лист постачальника за контрактом №NVLOP231207/1-3 від 07.12.2023 на підтвердження того, що у відношення товару відвантаженого по інвойсу №NVLOP231207/1 від 07.12.2023 року посередницькі послуги не залучалися і додаткова угода № бн від 14.12.2023 року до контракту на підтвердження того, що вантажовідправниками по контракту окрім постачальника також можуть бути й інші особи, а тому коригування митної вартості товарів є протиправним.

Відтак вказані доводи представника відповідача є необґрунтованими та недоведеними.

Стосовно доводів представника відповідача щодо наявності у автотранспортних накладних незавірених належним чином виправлень суд зазначає, що у відповідності до пп.2.7. Методичних рекомендацiй щодо роботи посадових осiб митних органiв з аналiзу, виявлення та оцiнки ризикiв при здiйсненнi контролю за правильнiстю визначення митної вартостi товарiв, якi перемiщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 01 липня 2021 року N 476 (далі Методичні рекомендації) при перевiрцi розрахунку та числового значення заявленої митної вартостi товарiв здiйснюється перевiрка наявностi у пiдтверджуючих документах всiх вiдомостей у кiлькiсному виразi, використаних при обчисленнi митної вартостi, а саме: ДМВ, яка подається у встановлених випадках; митнiй декларацiї графи 12, 20, 22, 31 (в частинi зазначення характеристик товару, якi впливають виключно на рiвень митної вартостi), 42, 43, 44 (в частинi наявностi реквiзитiв документiв, якi пiдтверджують митну вартiсть товарiв), 45, 46; документах, поданих для здiйснення митного контролю та митного оформлення товарiв, для декларування яких не застосовується митна декларацiя (в частинi зазначення характеристик товару, якi впливають виключно на рiвень його митної вартостi); рахунку-фактурi або iншому документi, який визначає вартiсть товару.

Суд зазначає, що зазначення у CMR № 2164 від 26.02.2024 його правильної дати у графі 21 не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у ній міститься, не змінює суть документа та не має прямого впливу на визначення митної вартості товару.

Крім того, графа 21 CMR № 2164 від 26.02.2024 не містить відомостей числового значення митної вартості і не використовується при обчисленні митної вартості.

Відтак вказані доводи представника відповідача є необґрунтованими.

Отже, повнота поданих позивачем документів та відповідність характеристик товарів, зазначених у поданих документах, свідчать про необґрунтованість сумнівів відповідача у достовірності поданих відомостей. Таким чином, подані позивачем до митного оформлення документи містять достатні відомості про складові митної вартості товару, дають можливість пересвідчитись у правильності задекларованої митної вартості товару, а тому рішення та картки відмови є протиправними та підлягають скасуванню.

Так, відповідно до поданих позивачем митних декларацій та доданих до них документів на підтвердження митної вартості позивачем до митного оформлення було подано наступні документи, а саме вартість товару дол. США/м вказана у прайс-листах №NTR20231024/002 від 24.10.2023 року, № NTR20231024/001 від 24.10.2023 року. Загальна вартість товару, що відображена в митних деклараціях, підтверджена інвойсами № NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року, № NVLOP231207/1 від 07.12.2023 року. У відношенні товару, відвантаженого по інвойсах № NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року, №NVLOP231207/1 від 07.12.2023 року вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару, що підтверджується листами постачальника № NVLOP231208/1-1 від 08.12.2023 року, № NVLOP231207/1-1 від 07.12.2023 року. Страхування вантажу за інвойсами не здійснювалося, що підтверджується листами постачальника № NVLOP231208/1-2 від 08.12.2023 року, № NVLOP231207/1-2 від 07.12.2023 року та листами ТОВ «ОПЦИОН ПЛЮС» № 01/31-1 від 31.01.2024 року, № 01/30-1 від 30.01.2024 року. Отримання платежів від третіх осіб не передбачено контрактом, платежів від третіх осіб отримано не було, що підтверджується листами постачальника №NVLOP231208/1-5 від 08.12.2023 року, № NVLOP231207/1-5 від 07.12.2023 року. У відношенні товару, відвантаженого по інвойсах № NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року, №NVLOP231207/1 від 07.12.2023 року комісійні, посередницькі послуги не залучалися, що підтверджується листами постачальника № NVLOP231208/1-3 від 08.12.2023 року, № NVLOP231207/1-3 від 07.12.2023 року. У відношенні товару, відвантаженого по інвойсах № NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року, №NVLOP231207/1 від 07.12.2023 року ліцензування не передбачено, що підтверджується листами постачальника № NVLOP231208/1-4 від 08.12.2023 року, №NVLOP231207/1-4 від 07.12.2023 року та листами ТОВ «ОПЦИОН ПЛЮС» № 02/12-2 від 12.02.2024 року, № 02/12-1 від 12.02.2024 року.

Також зі змісту наданих представником позивача пояснень встановлено доводи стосовно того, що всі витрати вказано у калькуляціях № NVLOP231208/1 від 08.12.2023 року, №NVLOP231207/1 від 07.12.2023 року, які надавалися митному органу, а інші витрати відсутні.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що надані документи не дають підстав митному органу для виказування сумнівів.

Також, суд зазначає, що представником відповідача вказано посилання на дані з АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України і встановлення того, що рівень митної вартості ідентичних товарів у максимально наближений час є нижчою, проте до суду не надано доказів того, що вказане твердження відповідає умовам, наведеним у ч. 2 ст. 59 МК України, тому що до суду не надано доказів дослідження та встановлення обставин того, що задекларовані позивачем товари є ідентичними товарам, що вказуються відповідачем: за фізичними характеристиками, за виробником, за торгівельною маркою та іншими ознаками. Тобто, відповідно до ч.2 ст.59 Митного кодексу України митним органом не було дотримано умови порівняння, а подані позивачем документи є достатніми та такими, що у своїй сукупності підтверджують достовірність наданої інформації, а тому застосуванню підлягає перший метод визначення митної вартості товару.

Суд зазначає, що вказане підтверджується Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів (затверджені наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012р. за №883/21195; далі за текстом - Правила №598), оскільки у графі 33 рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що зі змісту оскаржуваного у даній справі рішення вбачається, що останнє не містять жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. Так, відповідачем вказано лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості, що свідчить про помилковість зазначених доводів відповідача.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.12.2018 р. по справі №815/1670/17.

Відповідачем під час розгляду справи не надано до суду доказів здійснення детального порівняння, як і не надано доказів, які б підтверджували аналогічність характеристик імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, що свідчить про необґрунтованість та недоведеність зазначеного висновку відповідача.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів правомірності винесеного рішення про коригування митної вартості.

Стосовно доводів представника відповідача, викладених у спірних у цій справі рішеннях, щодо не підтвердження декларантом документально всіх складових митної вартості товарів та документи містять розбіжності, що послугувало підставою для запиту додаткових документів в порядку, передбаченому ч.3 cт.53 Митного кодексу України суд зазначає наступне.

Під час розгляду справи зі змісту наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що підприємством позивача було надано до митного оформлення необхідний перелік документів, передбачений ч.ч. 1-2 ст. 53 Митного кодексу України, а також додатково додані документі, що мали б додатково підтвердити відсутність розбіжностей.

Однак, як встановлено судом, відповідачем під час винесення спірного у даній справі рішення фактично не було надано оцінки повідомленим представником позивача обґрунтуванням, а відтак відповідачем не наведено належних обґрунтувань щодо наявності сумніву в числових значеннях наданих документів.

Також, відповідачем не було наведено у оскаржуваному рішенні ніяких відомостей про характеристики товарів, умови постачання цих товарів або інші комерційні умови (торгова марка, виробник), до ціни яких було скориговано вартість поставлених підприємством позивача товарів.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що доводи митного органу стосовно наявності підстав, передбачених ч.3 ст. 53 Митного кодексу України, для витребування від позивача додаткових доказів, визначених приписами п.1 ч.3 ст.53 Митного кодексу України, стосовно спірної у даній справі митної декларації не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Вищевикладені обставини свідчать про не підтвердження під час розгляду справи правомірності рішень про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000142/2 від 20.02.2024 року та № UA807000/2024/000188/2 від 06.03.2024 року, у зв`язку з чим останнє підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Також, з огляду на обставини того, що картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2024/000165 від 20.02.2024 року та №UA807200/2024/000221 від 06.03.2024 року були прийняті на підставі вказаних рішень про коригування митної вартості товарів, то з огляду на висновки суду у цій справі суд приходить до висновку, що такі картки підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із положеннями ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЦИОН ПЛЮС".

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Також із позовними вимогами представником позивача було заявлено клопотання про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу у фіксованому розмірі 60000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Представником відповідача у поданому до суду відзиві на позов вказано, що витрати позивача на професійну правничу правову допомогу у розмірі 60000,00 грн. є завищеними та не відповідають розумності їх розміру.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню представника позивача, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, суд зазначає, що положеннями ч.1 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також суд зазначає, що згідно із положеннями ст.26 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ст.1 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як визначено приписами ч.3 ст.27 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність передбачено, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Під час, розгляду справи встановлено, що на підтвердження понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу до суду надано договір про надання правової допомоги від 26.03.2024, укладений із адвокатським бюро "Бідної Оксани Іванівни" в особі керуючої бюро Бідної Оксани Іванівни. Відповідно до п.3.1 договору про надання правової допомоги б/н від 26.03.2024, розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами у додатковій угоді у фіксованому розмірі.

Відповідно до додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 26.03.2024 бюро приймає на себе зобов`язання про надання правової допомоги клієнту щодо визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000142/2 від 20.02.2024 та картки відмови №UA807200/2024/000165 від 20.02.2024; рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000188/2 від 06.03.2024 та картку відмови №UA807200/2024/000221 від 06.03.2024, винесені Харківською митницею на суму надмірно нарахованих митних платежів через коригування у розмірі 1454116,75 грн.

Відповідно до додаткової угоди №2 від 26.03.2024 до договору про надання правової допомоги б/н від 26.03.2024, розмір гонорару бюро за надання правової допомоги за цим договором складає фіксовану суму 60000 (шістдесят тисяч) гривень.

Відповідно до платіжної інструкції №51229 від 28.03.2024 на рахунок АБ "БІДНОЇ ОКСАНИ ІВАНІВНИ" позивачем було здійснено платіж на суму 60000,00 грн за надання правової допомоги за договором б/н від 26.03.2024.

Аналіз долучених до заяви документів свідчить, що в рамках надання послуг за договором про надання правової допомоги позивачу було надано послуги з професійної правничої допомоги.

Враховуючи положення ст. 134 КАС України суд зазначає, що до витрат на правову допомогу, які підлягають відшкодуванню позивачу належать ті, що пов`язані із розглядом справи.

Суд зазначає, що враховуючи вищевикладене та оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19 та 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, а також враховуючи складність справи та предмет позову, співмірність складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а також конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що сума, заявлена позивачем щодо сплати професійної правничої допомоги не є співмірною із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), у зв`язку з чим слід дійти висновку про те, що заявлена позивачем до відшкодування сума у розмірі 60000,00 грн є необґрунтованою, а відтак суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання позивача про вирішення питання про судові витрати.

Також, на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 27867,75 грн.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЦИОН ПЛЮС" (просп. Московський, буд. 273, м. Харків, 61046) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16Б, м. Харків, 61003) про визнання протиправним та скасування рішень і карток відмови - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000142/2 від 20.02.2024 року та картку відмови №UA807200/2024/000165 від 20.02.2024 року.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000188/2 від 06.03.2024 року та картку відмови №UA807200/2024/000221 від 06.03.2024 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЦИОН ПЛЮС" (просп. Московський, буд. 273, м. Харків, 61046, код ЄДРПОУ - 44290406) сплачену суму судового збору у розмірі 27867 (двадцять сім тисяч вісімсот шістдесят сім) грн 75 коп. та суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16Б, м. Харків, 61003, код ЄДРПОУ - 44017626).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.