Справа № 160/9252/24
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 рокуСправа №160/9252/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

09.04.2024р. ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та, з урахуванням виправленої позовної заяви від 19.04.2024р., просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо продовження застосування обмежень в індексації у сумі 275 грн. 39 коп., які були встановлені з 01.03.2023р. на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" після проведення нового перерахунку пенсії з 01.03.2024, в результаті якого розмір збільшення перерахунку пенсії, не перевищив граничних показників;

- зобов`язати відповідача зняти обмеження в індексації з 01.03.2024р. у сумі 275 грн. 39 коп. та здійснити з 01.03.2024р. перерахунок розміру пенсії, без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, сума якої з 01.03.2024 не перевищує встановленої граничної суми у 1500 грн., з виплатою недовиплаченої частини пенсії з 01.03.2024р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 04.04.2017р. він отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058) та Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788). З 01.03.2023р. відповідач провів індексацію пенсії позивача згідно постанови КМУ №168 від 24.02.2023р., проте, у зв`язку із перевищенням граничного розміру індексації - 1500 грн., провів таку індексацію із застосуванням обмеження в індексації, що становило мінус 275 грн. 39 коп. за кожен місяць виплати пенсії. З 01.03.2024 р. позивачеві було проведено нову індексацію пенсії на підставі постанови КМУ від 23.02.2024 №185, при цьому, відповідач продовжив застосовувати обмеження індексації у розмірі 275 грн. 39 коп. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки сума підвищення пенсії з 01.03.2024 року на 2024 рік 1195,75 грн. не перевищила граничні розміри збільшення, що раніше були встановлені Постановою КМУ №168. В обґрунтування своєї правової позиції позивач посилається на рішення Конституційного Суду України (а.с.23-32).

Ухвалою суду від 06.05.2024р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано, зокрема, відповідача надати відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.34).

16.05.2024р. через систему «Електронний суд», на виконання вимог вищевказаної ухвали суду, від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити посилаючись на те, що встановлюючи обмеження розміру індексації сумою 1500,00 грн., Кабінет Міністрів України не порушив ані приписи статті 42 Закону України № 1058-IV про те, що розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України, ані норми статті 64 Закону № 2262-ХІІ, якими передбачено, що усі призначені за цим Законом 4 пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України; в даному випадку зміст пункту 10 Постанови № 168 спрямований саме на досягнення справедливого балансу до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості, а встановлення межі виплати індексації у розмірі 1500,00 грн. слугує меті накопичення ресурсу задля збалансування пенсійного забезпечення. Окрім того, відповідач вказує на пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач посилається на постанови Верховного Суду (а.с.43-45).

Також, у відзиві на позовну заяву відповідач заявив клопотання про зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/8511/23 посилаючись на те, що спір у цій справі не може бути вирішений до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 320/8511/23, а тому набрання законної сили рішенням у наведеній справі має безпосереднє значення для всебічного та об`єктивного вирішення цієї справи, тому слід зупинити провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 320/8511/23 на підставі п.3 частини першої ст.236 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.43-45).

Розглянувши наведене клопотання відповідача про зупинення провадження у цій справі, вивчивши докази надані на його підтвердження, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/8511/23, оскільки спір у справі № 320/8511/23 стосується правомірності п.10 Постанови КМУ №168, в якому встановлено обмеження граничного розміру підвищення (індексації) пенсії з 01.03.2023р., тоді як спір у даній справі стосується правомірності продовження застосування обмежень в індексації у сумі 275 грн. 39 коп. після проведення з 01.03.2024р. індексації пенсії позивачеві на підставі Постанови КМУ від 23.02.2024р. №185, що свідчить про те, що предмет спору у цій справі не стосується спору, який розглядається у вищенаведеній адміністративній справі, а відповідно рішення у наведеній справі не може вплинути на результати розгляду цієї справи.

За викладеного, у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у цій справі слід відмовити.

Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Отже, рішення у даній адміністративній справі приймається 04.07.2024р. у межах строку, встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі розгляду адміністративної справи за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наявних в матеріалах справи документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1, призначену на умовах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується копіями пенсійного посвідчення позивача та рішень пенсійного органу про перерахунки пенсії позивача, наявними у справі (а.с.12-15).

24 лютого 2023 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 168 Про індексацію пенсійних виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році.

З 01.03.2023р., на підставі постанови Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023р., до пенсії позивача було встановлено підвищення пенсії (індексація) у розмірі 1500 грн. із обмеженням в індексації розміром 275,39 грн., розмір пенсії позивача склав 10993,51 грн., що підтверджується копією рішення про перерахунок пенсії від 26.02.2023р. (а.с.14) не заперечується учасниками справи.

В подальшому, з 01.03.2024р., на підставі постанови Кабінету Міністрів України №185 від 23.02.2024р., до пенсії позивача було встановлено підвищення пенсії (індексація), при цьому, залишено обмеження в індексації з 01.03.2023р. - 275,39 грн., розмір пенсії позивача склав 11913,84 грн. що підтверджується копією рішення про перерахунок пенсії від 28.02.2024р. (а.с.15) не заперечується учасниками справи.

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з діями відповідача щодо продовження застосування обмежень в індексації у сумі 275 грн. 39 коп., які були встановлені з 01.03.2023р. на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" після проведення нового перерахунку пенсії з 01.03.2024, в результаті якого розмір збільшення перерахунку пенсії, не перевищив граничних показників, у зв`язку з чим позивач просить відновити його права шляхом визнання таких дій відповідача протиправними та зобов`язання відповідача зняти обмеження в індексації з 01.03.2024р. у сумі 275 грн. 39 коп. та здійснити з 01.03.2024р. перерахунок розміру пенсії, без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, сума якої з 01.03.2024 не перевищує встановленої граничної суми у 1500 грн., з виплатою недовиплаченої частини пенсії з 01.03.2024р.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058).

Згідно ч.2 ст.42 Закону №1058 встановлено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Приписами ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Підстави для проведення індексації визначені статтею 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", відповідно до якої індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

23.02.2024 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі - постанова №185), пунктом 1 якої встановлено, що з 1 березня 2024 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796.

Розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень (п.3 Постанови №185).

Механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначається Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. №124 (далі Порядок №124).

За приписами п.2 Порядку №124 перерахунку підлягають пенсії, обчислені, зокрема, відповідно до Закону №1058.

Згідно абз.8 п.4 Порядку №124 встановлено, що розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. При цьому в разі відсутності даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку.

Абзацом 2 п.5 Порядку №124 передбачено, що кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Отже, з аналізу вищенаведених норм видно, що з 01.03.2024 року пенсійний орган був зобов`язаний здійснити перерахунок пенсій згідно з Порядком №124 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796, при цьому, розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 вказаної вище постанови.

Так, як встановлено судом з матеріалів справи, з 01.03.2023р. середньомісячний заробіток позивача для обчислення пенсії складав 18335,82 грн., а основний розмір пенсії за віком (розрахований згідно ст.27 Закону №1058) 10787,51 грн., що підтверджується копією рішення про перерахунок пенсії від 26.02.2023р. (а.с.14).

При цьому, наведений перерахунок проведено із обмеженням в індексації розміром 275,39 грн. (а.с.14).

На виконання Постанови КМУ №185, з 01.03.2024р. середньомісячний заробіток позивача визначено у розмірі 19795,35 грн. (18335,82 грн. (середньомісячний заробіток за 2023 рік) * 1,0796 (коефіцієнт підвищення згідно Постанови КМУ №185)), основний розмір пенсії за віком (розрахований згідно ст.27 Закону №1058) склав 11646,20 грн., що підтверджується копією рішення про перерахунок пенсії від 28.02.2024р. (а.с.15).

Тобто, розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії позивача, передбаченого пунктом 1 Постанови №185 становить 858,69 грн. (виходячи із розрахунку: 11646,20 грн. (основний розмір пенсії за 2024 рік) - 10787,51 грн. (основний розмір пенсії 2023 рік)), а відповідно, не перевищує граничний розмір - 1500 гривень.

При цьому, норми вищенаведеного законодавства не містять таких застережень щодо застосування до перерахунку пенсії позивача з 01.03.2024р., обмеження розміру підвищення (індексації), застосованого з 01.03.2023р.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, встановлені судом обставини справи та надані учасниками справи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що враховуючи збільшення розміру пенсії позивача в результаті її перерахунку згідно до Постанови КМУ №185 на суму 858,69 грн., тобто в межах граничного розміру збільшення 1500 гривень, відповідачем безпідставно було продовжено застосування обмежень в індексації у сумі 275 грн. 39 коп., які були встановлені з 01.03.2023р., після проведення нового перерахунку пенсії з 01.03.2024р. на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році".

У відповідності до вимог ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем не було надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про правомірність дій відповідача щодо продовження застосування обмежень в індексації у сумі 275 грн. 39 коп., які були встановлені з 01.03.2023р., після проведення нового перерахунку пенсії з 01.03.2024р. на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", враховуючи норми вищенаведеного пенсійного законодавства та обставин встановлених судом.

Є безпідставними та відхиляються судом посилання відповідача у відзиві на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом, так як спір у даній справі стосується продовження пенсійним органом застосування обмежень в індексації у сумі 275 грн. 39 коп., які були встановлені з 01.03.2023р., після проведення нового перерахунку пенсії позивача саме з 01.03.2024р., а даний позов подано позивачем 19.04.2024р. (згідно вхідного штемпеля суду), що свідчить про дотримання позивачем шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність дій відповідача щодо продовження застосування обмежень в індексації у сумі 275 грн. 39 коп., які були встановлені з 01.03.2023р., після проведення нового перерахунку пенсії з 01.03.2024р. на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", суд приходить до висновку, що відповідач, продовживши застосування наведеного обмеження індексації, діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, суд приходить до висновку, що наведеними діями щодо продовження застосування обмежень в індексації у сумі 275 грн. 39 коп., які були встановлені з 01.03.2023р., після проведення нового перерахунку пенсії з 01.03.2024р. на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", відповідач порушив право позивача на отримання пенсії у встановленому законодавством розмірі, яке підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправними наведених дій відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача у наведеній частині підлягають задоволенню, виходячи з повноважень адміністративного суду, встановлених ст.ст. 9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також підлягають і задоволенню похідні позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачеві без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії сумою 275 грн. 39 коп., починаючи з 01.03.2024р. та з урахуванням виплачених сум, враховуючи те, що судом встановлено протиправність дій відповідача щодо продовження застосування такого обмеження, та належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст.ст.9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, за приписами ст.245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005р. (остаточне) у справі «Кечко проти України» зазначив, що якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Також і у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі Чуйкіна проти України констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Таким чином, з урахуванням наведеної правової позиції, суд приходить до висновку, що зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачеві без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії сумою 275 грн. 39 коп., починаючи з 01.03.2024р. та з урахуванням виплачених сум, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

При прийнятті даного рішення, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява №65518/01 від06.09.2005; п.89), "Проніна проти України" (заява №63566/00 від18.07.2006; п.23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04 від10. 02.2010; п.58), яка полягає у тому, що принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) 09.12.1994, п.29).

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати позивача по сплаті судового збору понесені позивачем згідно квитанції до платіжної інструкції №44717434 від 08.04.2024р. у розмірі 1211,20 грн. (а.с.8,17).

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо продовження застосування ОСОБА_1 обмежень в індексації у сумі 275 грн. 39 коп., які були встановлені з 01.03.2023р., після проведення нового перерахунку пенсії з 01.03.2024р. на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26; ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії сумою 275 грн. 39 коп., починаючи з 01.03.2024р. та з урахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва