Справа № 320/25790/24
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 липня 2024 року м. Київ № 320/25790/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Щавінський В.Р., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини , Офісу Генерального прокурора про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноважений Верховної Ради України з прав людини , Офіс Генерального прокурора з вимогами:

- визнати Лист від 16.08.2023 № 11/2/1-р Офіса Генерального Прокурора неправомірним;

- зобов`язати Офіс Генерального Прокурора здійснити розгляд моєї Скарги від 14 серпня 2023 року з дотриманням норм Конституції України та Закону України "Про прокуратуру" та інших нормативно-правових документів, які є підзаконними актами;

- виявити винних у зловживанні службовим становищем, через що Скарга від 14.08.2023 року залишилася без розгляду та визнати, що термін розгляду Скарги порушено згідно Закону України "Про звернення громадян" і тим самим, підтвердити, що перенаправлення Скарги від 14.08.2023, яке відбулося було з порушеннями статті 8 Закону України "Про звернення громадян". Встановити, що питання по суті не вирішено.

- провести Офісом Генерального Прокурора службове розслідування на підставі Скарги від 14 серпня 2023 року або визначити відповідний орган, який вправі проводити службове розслідування по зазначеним фактам у Скарзі від 14.08.2023 року; Притягти до законної відповідальності згідно Закону України "Про прокуратуру" Офіс Генерального Прокурора через відсутність життєвого циклу Скарги від 14.08.2023 у електронному документообороті, та зобов`язати Офіс Генерального Прокурора надати роз`яснення з чого складається НОМЕР Листа від 16.08.2023, а саме чому стоїть літера "р";

- притягти до дисциплінарної відповідальності разом із дисциплінарним стягненням згідно Закону України "Про прокуратуру" посадових осіб Офісу Генерального Прокурора через відсутність контролю підпорядкованих регіональних структур, через що Харківська Спеціалізована прокуратура у сфері оборони Східного регіону зловживає Законом України "Про звернення громадян", не використовує електронний документообіг і тим паче користується ОСОБА_3 , який містить електронну адресу із доменом "gmail.com", що суперечить Типовій Інструкції з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 р. № 55;

- визнати Лист Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 19.10.2023 № 576737.4/Т-28509.3/23/43.2 таким, що містить дискримінаційне відношення (у тому числі обмеження прав) до мене та притягнути до дисциплінарної відповідальності посадову особу, якою було підписано зазначений Лист, згідно Закону України "Про державну службу", застосувавши Главу II Розділу VIII. Із зазначенням виду дисциплінарного стягнення - "попередження про неповну службову відповідність";

- визнати Лист Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 19.10.2023 № 576737.4/Т-28509.3/23/43.2 таким, що можна вважати таким, що не відповідає Конституційним нормам України;

- визнати, що посадові особи Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, підписавши Лист Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 19.10.2023 № 576737.4/Т-28509.3/23/43.2 перевисили повноваження своїх посадових обов`язків та здійснили зловживання службовим становищем і не виконали функції, які покладені на зазначених осіб всупереч Закону України " Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини" та Закону України "Про державну службу";

- зобов`язати Секретаріат Уповноваженого надати пояснення висновку з Листа Секретаріату Уповноваженого, з контексту: "оскільки для подання своїх звернень Ви скористалися електронними адресами, які не передбачені для прийому електронних звернень, обов`язку щодо їх реєстрації у Міністерства не виникло, а отже, відсутні підстави стверджувати про порушення вимог Закону", де буде зазначено Закон, витяг із закону та будь-який нормативний документ, який дає підстави Секретаріату Уповноваженого так писати у офіційному документі для громадянина України, тобто засвідчити, що зазначена частина відповіді несе змістовний обсяг нормативної документації і звернення може не реєструватися органом державної влади, а просто ігноруватися;

- визнати, що Офіс Генерального Прокурора та Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини не виконали своїх посадових обов`язків належним чином, по відношенню до моїх неодноразових заяв, скарг, пропозицій, у зв`язку із чим я вимушена була гаяти свій час на неодноразові зауваження, які ігнорувалися відповіднимим посадовими особами, можливо навіть приховувалися мої Листи від керівного складу задля приховування реальних проблем, які висвітлювалися у моїх зверненнях;

- зобов`язати Державну Казначейську службу України з особових державних рахунків Офісу Генерального Прокурора та Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, виплатити мені компенсацію за роботу, яка мною проводилася, а не Офісом Генерального Прокурора та Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, суму у розмірі середньомісячної заробітної плати Генерального Прокурора та середньомісячної заробітної плати Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (середньомісячну заробітну плату прошу для розрахунку приймати з січня 2023 по жовтень 2023).

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 КАС України, до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку (ч. 5 ст. 5 КАС України).

Разом із тим, ч. 1 ст. 53 КАС України вказано, що у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах. При цьому Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування повинні надати адміністративному суду документи та інші докази, які підтверджують наявність визначених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 57 КАС України визначає, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність (ч. 2 ст. 57 КАС України).

Статтею 56 КАС України визначено окремий вид представництва - законне представництво, яке є одним із підвидів представництва фізичних осіб. Воно виникає на підставі закону, адміністративного акта чи рішення суду за наявності таких юридичних фактів як спорідненість, усиновлення, встановлення опіки чи піклування тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 56 КАС України права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Стаття 59 КАС України визначає документи, що підтверджують повноваження представників.

Так, частиною 1 вказаної статті встановлено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

За вимогами ч. 2 ст. 59 КАС України довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. Довіреність фізичної особи, за зверненням якої прийнято рішення про надання їй безоплатної вторинної правничої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), який прийняв таке рішення.

Частиною 4 ст. 59 КАС України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратор за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду;

П. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Як вбачається довіреності доданої до позовної заяви, ОСОБА_1 є представником ОСОБА_4 .

Однак у вступній частині позовної заяви зазначено ОСОБА_1 позивачем, а не представником.

Таким чином, позивачу необхідно зазначити у вступній частині позовної заяви належного(-их) позивача(-ів).

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Пунктом 5 ч. 5 ст. 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві, зокрема, зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 по справі №640/7310/19 зазначено: особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень (а якщо відповідачем може бути суб`єкт господарювання, то який саме) порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать. Закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлено порушене право. Зміст та обсяг порушеного права та викладення обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть різнитися, але принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Так, в прохальній частині позову позивач просить суд, зокрема: «притягти до дисциплінарної відповідальності разом із дисциплінарним стягненням…», «виявити винних у зловживанні службовим становищем…», «визнати, що посадові особи перевисили повноваження своїх посадових обов`язків та здійснили зловживання службовим становищем…».

Суд констатує, що позовні вимоги позивача у прохальній частині не відповідають нормам ч.1 ст. 5 КАС України та є абстрактними, незрозумілими, що позбавляє суд, за наявності на те підстав, застосувати ефективний спосіб судового захисту.

Суд зазначає, що адміністративне судочинство здійснюється з метою захисту конкретного порушеного суб`єктивного права, що належить особі, тому зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло.

Таким чином, позивачу необхідно обґрунтувати/розмежувати зміст вимоги у з урахуванням частини 2 статті 245 КАС України.

Згідно із ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон №3674-VI) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст. 6 Закону №3674-VI визначено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При цьому, суддя звертає увагу на те, що вимоги Закону №3674-VI про сплату судового збору за кожну вимогу немайнового характеру у разі об`єднання в позовній заяві двох і більше вимог немайнового характеру є імперативними.

Положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 № 2710-IX встановлено, що з 01 січня 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб становить - 2684,00 грн.

Так, із прохальної частини позовної заяви встановлено, що позивачкою заявлено 8 (вісім) вимог немайнового характеру, 3 (три) похідні вимоги та 1 (одну) вимогу майнового характеру.

Отже, при зверненні до суду з цим адміністративним позовом, позивачеві слід було сплатити 8588,80 грн. (1073,60 грн. х 8) судового збору як за вісім вимог немайнового характеру.

Крім того, у прохальній частині позивачкою заявлено вимогу майнового характеру, а саме «зобов`язати Державну Казначейську службу України з особових державних рахунків Офісу Генерального Прокурора та Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, виплатити мені компенсацію за роботу, яка мною проводилася, а не Офісом Генерального Прокурора та Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, суму у розмірі середньомісячної заробітної плати Генерального Прокурора та середньомісячної заробітної плати Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (середньомісячну заробітну плату прошу для розрахунку приймати з січня 2023 по жовтень 2023)», однак не зазначено конкретного розміру компенсації середньомісячної заробітної плати Генерального Прокурора та середньомісячної заробітної плати Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Згідно з пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлюється ставка судового збору - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачці необхідно вказати конкретну суму компенсації середньомісячної заробітної плати, яку має на меті стягнути з відповідачів та сплатити судовий збір у розмірі 1% від цієї суми відповідно до Закону №3674-VI.

Проте, позивачем не додано до позовної заяви доказів сплати судового збору за звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки повинні бути усунені протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали, шляхом подання до суду заяви на усунення недоліків з посиланням на номер даної справи, з долученням:

- належним чином оформленої позовної заяви відповідно до вимог ст. 160 КАС України та її копій відповідно до кількості учасників справи та для суду, із зазначенням у вступній частині позовної заяви належного(-их) позивача(-ів) та викладенням прохальної частини у відповідності до законодавства, з чітким зазначенням порушеного права та конкретизованим, ефективним способом відновлення порушених прав з урахуванням висновків суду;

- оригіналу документу про сплату судового збору відповідно до Закону №3674-VI, з урахуванням висновків суду.

Керуючись ст.ст. 161, 169, 171 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини , Офісу Генерального прокурора про зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Щавінський В.Р.