Справа № 420/25170/23
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/25170/23

Головуючий І інстанції: Радчук А.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Скрипченка В.О., Турецької І.О.

за участю секретаря - Брижкіної І.О., позивача (апелянта) ОСОБА_1 та його представника-адвоката Загороднього В.С., представника відповідача - Терпан О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі у режимі відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року (м.Одеса, дата складання повного тексту судового рішення - 02.02.2024р.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Савранської селищної ради Одеської області про визнання протиправним і скасування рішення, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

19.09.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Савранської селищної ради, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Савранської селищної ради від 18.08.2023р. №2318-VIII про дострокове припинення повноважень секретаря Савранської селищної ради;

- поновити його на посаді секретаря Савранської селищної ради з 19.08.2023р.;

- стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача середньомісячний заробіток за весь час вимушеного прогулу;

- рішення в частині поновлення його на посаді секретаря Савранської селищної ради і стягнення середньомісячного заробітку за весь час вимушеного прогулу за один місяць звернути до негайного виконання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем під час процедури прийняття оспорюваного рішення було допущено порушення вимог ч.ч.4,6 ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та ст.34 Регламенту Савранської селищної ради, а саме, не було опубліковано рішення Савранської селищної ради «Про дострокове припинення повноважень секретаря Савранської селищної ради ОСОБА_1 » за 10 робочих днів до дати розгляду з метою прийняття.

На думку позивача, для того, щоб виносити на голосування і приймати рішення про дострокове припинення повноважень секретаря селищної ради мають бути вагомі причини (мотиви) і об`єктивні обставини, які б в сукупності вказували на те, що подальше перебування його на службі в органах місцевого самоврядування є неможливим (недоцільним) та/або таким, що негативно позначається на діяльності органів місцевого самоврядування. Ці ж мотиви і обставини мають міститися і у рішенні органу місцевого самоврядування, зі змісту якого було б зрозуміло, що саме спонукало до його прийняття. При цьому, як зазначає позивач, жодна із підстав, передбачених ст.79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на час прийняття спірного рішення не існувала, а таке рішення суб`єкта владних повноважень прийнято з надуманих причин та мотивів, що вказує на його правову необґрунтованість.

За наведених обставин, позивач вважає, що спірне рішення було прийнято відповідачем без дотримання процедур, що передбачені Регламентом Савранської селищної ради та без дотримання положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», т.б. не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Представник відповідача, у свою чергу, надав до суду 1-ї інстанції письмовий відзив, в якому позовні вимоги категорично не визнав та мотивовано просив відмовити у їх задоволенні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року (ухваленим у відкритому судовому засіданні) у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції, позивач 04.03.2024р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про те, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення, було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неповного з`ясування обставин справи, у зв`язку з чим, просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.01.2024р. та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

28.03.2024р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2024р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні за участю сторін та в режимі відеоконференцзв`язку на 29.05.2024р..

03.05.2024р. до суду апеляційної інстанції надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач мотивовано заперечував проти її задоволення, посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просив оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

У судовому засіданні позивач (апелянт) і його представник підтримали свою апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні суду 2-ї інстанції апеляційну скаргу позивача не визнав та мотивовано наполягав на залишенні її без задоволення, а рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, виступи сторін, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

09.02.2023р. рішенням Савранської селищної ради №2102-VIII позивача ОСОБА_1 було обрано секретарем Савранської селищної ради.

Як передбачено п.2 вказаного рішення, ОСОБА_1 приступив до виконання повноважень секретаря - з 21.02.2023р.

Також, у зв`язку з достроковим припиненням повноважень Савранського селищного голови, згідно з рішенням Савранської селищної ради від 09.02.2023р. №2100-VIII, на підставі до ч.2 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», позивач здійснював повноваження Савранського селищного голови.

18.08.2023р. 35 позачерговою сесією Савранської селищної радою прийнято рішення №2318-VIII «Про дострокове припинення повноважень секретаря Савранської селищної ради ОСОБА_1 ».

Підставою для прийняття вказаного рішення став факт неможливості виконувати свої функціональні обов`язки секретарем Савранської селищної ради - Населенком Є.О., що, у свою чергу, ставить під загрозу здійснення Савранською селищною радою своїх повноважень.

Вважаючи оскаржуване рішення протиправним і таким, що прийняте з порушенням процедури та положень діючого законодавства, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог та, як наслідок, відсутності законних підстав для їх задоволення.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції та вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997р. №280/97-ВР, Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001р. №2493-III, Законом України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11.07.2002р. №93-IV та «Регламентом Савранської селищної ради» (затв. рішенням другої сесії VIII скликання Савранської селищної ради від 24.12.2020р.).

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ст.24 Закону №280/97-ВР встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено ч.1 ст.10 Закону № 280/97-ВР, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Так, ст.1 Регламенту від 24.12.2020р. закріплено, що відповідач - Савранська селищна рада є органом місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, що визначені Конституцією України, Законом №280/97-ВР та іншими законодавчими актами.

Порядок діяльності ради, її органів та посадових осіб визначається Конституцією України, Законами України №280/97-ВР, №93-IV, №2493-III, «Про запобігання корупції» від 14.10.2014р. №1700-VII, іншими законодавчими актами, статутом територіальної громади, цим Регламентом та Положенням про постійні комісії ради (ст.3 Регламенту).

У розумінні ст.1 Закону №2493-III, службою в органах місцевого самоврядування вважається професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Статтею 3 Закону №2493-III визначено, що посадами в органах місцевого самоврядування є, зокрема, виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою.

Як слідує з ч.1 ст.42 Закону №280/97-ВР, повноваження новообраного сільського, селищного, міського голови починаються з моменту складення ним присяги відповідно до Закону №2493-III на пленарному засіданні відповідної сільської, селищної, міської ради, на якому відповідною територіальною виборчою комісією були оголошені рішення щодо його обрання та реєстрації. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.79 цього Закону.

У відповідності до ч.4 ст.42 Закону №280/97-ВР, сільський, селищний, міський голова, серед іншого, забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; вносить на розгляд ради пропозицію щодо кандидатури на посаду секретаря ради; вносить на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради; вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання; призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених ч.2 ст.21 Закону України «Про культуру»; скликає загальні збори громадян за місцем проживання; забезпечує виконання рішень місцевого референдуму, відповідної ради, її виконавчого комітету; є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою; представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства; видає розпорядження у межах своїх повноважень.

У той же час, в разі звільнення з посади сільського, селищного, міського голови у зв`язку із достроковим припиненням його повноважень або ж його смерті, а також у разі неможливості здійснення ним своїх повноважень повноваження сільського, селищного, міського голови здійснює - секретар відповідної сільської, селищної, міської ради, крім випадків дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови відповідно до Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» або Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Секретар сільської, селищної, міської ради тимчасово здійснює вищезазначені повноваження з моменту дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови та до моменту початку повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на позачергових виборах відповідно до закону, або ж до дня відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на чергових місцевих виборах (ч.2 вказаної вище статті).

Тобто, необхідно звернути увагу на те, що у випадках, передбачених ч.ч.1 та 2 ст.42 Закону №280/97-ВР, повноваження сільського, селищного, міського голови, відповідно до положень п.1 ч.3 ст.49 Закону №280/97-ВР, здійснює секретар сільської, селищної або міської ради.

Згідно з ч.1 ст.50 Закону №280/97-ВР, секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.

Секретар сільської, селищної, міської ради: у випадку, зазначеному вище (ч.1 ст.42 цього Закону №280/97-ВР), здійснює повноваження сільського, селищного, міського голови; скликає сесії ради у випадках, передбачених ч.6 ст.46 цього ж Закону; повідомляє депутатам і доводить до відома населення інформацію про час і місце проведення сесії ради, питання, які передбачається внести на розгляд ради; веде засідання ради та підписує її рішення у випадках, передбачених ч.6 ст.46 цього Закону; організує підготовку сесій ради, питань, що вносяться на розгляд ради, забезпечує оприлюднення проектів рішень ради у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації» та інших законів; забезпечує своєчасне доведення рішень ради до виконавців і населення, організує контроль за їх виконанням, забезпечує оприлюднення рішень ради відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», забезпечує офіційне оприлюднення рішень ради, які відповідно до закону є регуляторними актами, а також документів, підготовлених у процесі здійснення радою регуляторної діяльності, і інформації про здійснення радою регуляторної діяльності; за дорученням сільського, селищного, міського голови координує діяльність постійних та інших комісій ради, дає їм доручення, сприяє організації виконання їх рекомендацій; сприяє депутатам ради у здійсненні їх повноважень; організує за дорученням ради у відповідності до законодавства здійснення заходів, пов`язаних з підготовкою і проведенням референдумів та виборів до органів державної влади і місцевого самоврядування; забезпечує зберігання у відповідних органах місцевого самоврядування офіційних документів, пов`язаних з місцевим самоврядуванням відповідної територіальної громади, забезпечує доступ до них осіб, яким це право надано у встановленому порядку; вирішує за дорученням сільського, селищного, міського голови або відповідної ради інші питання, пов`язані з діяльністю ради та її органів (ч.3 ст.50 Закону №280/97-ВР).

Водночас, згідно з ч.5 ст.50 Закону №280/97-ВР, повноваження секретаря сільської, селищної, міської ради можуть бути і достроково припинені за рішенням відповідної ради.

Частинами 1 та 3 ст.7 Закону №2493-III регламентовано, що правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами №280/97-ВР, №93-IV, «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів», цим і іншими законами України.

На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

При цьому, відповідно до ст.20 Закону №2493-III, окрім загальних підстав, що передбачені у КЗпП України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом №280/97-ВР, цим та іншими законами України, а також у разі: порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, що передбачена ст.11 Закону; порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування; виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (ст.12 Закону); досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (ст.18 Закону).

Посадові особи місцевого самоврядування, крім посадових осіб, зазначених у ч.2 цієї статті, яких притягнуто до відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією або стосовно яких набрало законної сили рішення щодо визнання їх активів або активів, набутих за їх дорученням іншими особами або в інших передбачених ст.290 ЦПК України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави, підлягають звільненню з посади у порядку, передбаченому Законом №280/97-ВР.

Рішення про припинення служби в органах місцевого самоврядування може бути оскаржено посадовою особою місцевого самоврядування у порядку, визначеному законом.

Тобто, надаючи оцінку викладеному вище, колегія суддів зазначає, що повноваження секретаря сільської, селищної, міської ради можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради.

Пунктом 4 ч.1 ст.26 Закону №280/97-ВР встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради у порядку, передбаченому цим Законом.

Подібні за змістом положення закріплені і в згаданому вище Регламенті селищної ради.

Зокрема, відповідно до ст.133 Регламенту, секретар ради обирається за пропозицією селищного голови з числа її депутатів на строк повноважень ради та працює в ній на постійній основі.

Повноваження секретаря, визначені Законом №280/97-ВР, Статутом територіальної громади та цим Регламентом.

При цьому, слід звернути увагу й на те, що на селищного голову та секретаря ради поширюються обмеження, визначені Законами України №280/97-ВР та №1700-VII. (ст.ст.136-137 Регламенту).

Згідно зі положеннями ст.135 Регламенту, обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради відбувається за рішенням ради, прийнятим шляхом таємного голосування більшістю депутатів від загального складу ради.

Як передбачено у ч.1 ст.46 Закону №280/97-ВР, сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

У відповідності до ч.ч.5-7 та 9-12, цієї ж статті, сесія ради скликається в міру необхідності, сільським, селищним, міським головою, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

В разі немотивованої відмови сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті, районної, обласної ради або неможливості його скликати сесію ради сесія скликається: сільської, селищної, міської ради - секретарем сільської, селищної, міської ради.

У цих випадках сесія скликається: 1) якщо сесія не скликається сільським, селищним, міським головою (головою районної у місті, районної, обласної ради) у строки, передбачені цим Законом; 2) якщо сільський, селищний, міський голова (голова районної у місті, районної, обласної ради) без поважних причин не скликав сесію у двотижневий строк після настання умов, передбачених ч.7 цієї статті.

При цьому, сесія сільської, селищної, міської, районної у місті ради має бути також скликана за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу відповідної ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, а сесія районної, обласної ради - також за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу відповідної ради або голови відповідної місцевої державної адміністрації.

У разі якщо посадові особи, зазначені у ч.ч.4 та 6 цієї статті, у двотижневий строк не скликають сесію на вимогу суб`єктів, зазначених у ч.7 цієї статті, або ж у разі якщо такі посади є вакантними сесія може бути скликана депутатами відповідної ради, які становлять не менш як одну третину складу ради, або постійною комісією ради.

Рішення про скликання сесії ради відповідно до ч.ч.4,6 та 8 цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради.

Сесію сільської, селищної, міської ради відкриває та веде відповідно сільський, селищний, міський голова, а у випадках, передбачених ч.6 цієї статті, - секретар ради; сесію районної у місті, районної, обласної ради - голова ради або відповідно заступник голови районної у місті, районної ради чи перший заступник, заступник голови обласної ради. У випадку, передбаченому ч.8 цієї ж статті, сесію відкриває за дорученням групи депутатів, з ініціативи якої скликана сесія, один із депутатів, що входить до її складу, а веде за рішенням ради - один з депутатів цієї ради.

Сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

Також, як передбачено ч.2 ст.22 Регламенту, апарат ради за 10 днів повідомляє депутатів про час скликання, місце проведення та перелік питань, які передбачається внести на розгляд чергової сесії ради. Ця інформація обов`язково публікується в офіційному друкованому виданні ради, на її офіційному веб-сайті та інформаційному стенді.

У свою чергу, відповідно до ч.1 ст.23 Регламенту, позачергові сесії скликаються у випадку гострої необхідності.

Частиною 2 ст.23 Регламенту закріплено, що мотивовані пропозиції про скликання позачергової сесії ради підписані ініціаторами, надсилаються селищному голові з зазначенням питань до порядку денного та проектами документів, розгляд яких пропонується, не пізніше як за три дні до початку сесії.

Рішення ж про скликання позачергової сесії ради, згідно з ч.3 ст.23 Регламенту, доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради.

Відповідно до ч.4 цієї статті Регламенту, матеріали позачергової сесії видаються депутатам при їх реєстрації.

За змістом ч.13 ст.46 Закону №280/97-ВР, пропозиції стосовно питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян.

За правилами ч.17 ст.46 Закону №280/97-ВР, сесії ради проводяться гласно із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, окрім випадків, передбачених законодавством. Порядок доступу до засідань визначається радою відповідно до закону. Протоколи сесії ради є відкритими та оприлюднюються і надаються на запит відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Постійні комісії ради, з огляду на положення ч.1 ст.47 Закону №280/97-ВР, є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Частиною 5 ст.47 Закону №280/97-ВР визначено, що постійні комісії попередньо розглядають кандидатури осіб, які пропонуються для обрання, затвердження, призначення або ж погодження відповідною радою, готують висновки з цих питань.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених п.п.4 і 16 ст.26, п.п.1, 29 і 31 ст.43 та ст.ст.55,56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням (ч.ч.2,3 ст.59 Закону №280/97-ВР).

Згідно з ч.15 ст.46 Закону №280/97-ВР, порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.

З аналізу наведених норм законодавства слідує, що дійсно, скликання сесії сільської, селищної, міської ради секретарем відповідної ради замість голови ради відбувається у виключних випадках, вичерпний перелік яких прямо встановлений Законом №280/97-ВР (ч.6 ст.46 цього Закону). При цьому, сесія сільської, селищної, міської, районної у місті ради має бути також скликана за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу відповідної ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, або постійною комісією ради (ч.9 ст.46 Закону №280/97-ВР).

Вказані положення кореспондуються зі ст.21 глави 4 розділу IІ Регламенту, відповідно до якої, сесії ради (згідно зі ст.46 Закону №280/97-ВР) можуть скликатися: селищним головою; секретарем ради; однією третиною депутатів від загального складу ради; виконавчим комітетом ради; постійною комісією ради.

Так, як встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи та пояснень представника відповідача, в даному випадку, позачергову сесію було скликано однією третиною (1/3) депутатського корпусу Савранської селищної ради.

При цьому, оскільки станом на час скликання позачергової сесії посада Савранського «селищного голови» була вакантною, а позивач ОСОБА_1 , як «секретар селищної ради», відповідно до Закону здійснював його повноваження, не міг скликати сесію на підставі повідомлення депутатів, а тому відповідно, вимоги стосовно двотижневого терміну розгляду звернення застосуванню не підлягають (підлягали).

За вказаних підстав не підлягала застосуванню і норма ч.2 ст.23 Регламенту, якою визначено, що мотивовані пропозиції про скликання позачергової сесії ради підписані ініціаторами, надсилаються селищному голові з зазначенням питань до порядку денного та проектами документів, розгляд яких пропонується, не пізніше як за 3 (три) дні до початку сесії.

Визначаючись щодо обґрунтованості поданої позивачем апеляційної скарги, колегія суддів не залишає поза увагою і той факт, що, у даному випадку, однією третиною (1/3) депутатського корпусу скликане саме «позачергове» засідання сесії.

У свою чергу, порядок скликання позачергових сесій визначається ст.23 Регламенту, про що зазначалося вище.

Так, матеріалами даної справи беззаперечно підтверджується, що повідомлення про скликання депутатами даної позачергової сесії із зазначенням питань, які будуть винесені на її розгляд, місця і часу проведення сесії, фактично було подано ними до апарату ради - 17.08.2023р., тобто за 1 день до проведення сесії. Крім того, як видно з матеріалів справи, в той же день, т.б. 17.08.2023р., діловод Савранської селищної ради - Ангельчук Н.М., за допомогою телефонного зв`язку, повідомила усіх депутатів про скликання 1/3 депутатського корпусу позачергового засідання сесії, а також про, час, місце її проведення, в т.ч. і щодо питання, яке виноситься на розгляд цієї сесії.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, на електронні адреси депутатів було додатково направлено скан-копію повідомлення депутатів про скликання сесії, та порядок-денний позачергового засідання сесії. Також, одночасно було повідомлено й про те, що матеріали сесії в тому числі і проект рішення буде надано депутатам при реєстрації на пленарне засідання, що, в свою чергу, повністю відповідає положенням ч.4 ст.23 Регламенту ради.

На підтвердження здійснення такого повідомлення відповідачем було надано до суду належним чином засвідчену копію письмових пояснень діловода Савранської селищної ради ОСОБА_2 та скріншот екрану (сторінки) її поштової скриньки.

Отже, здійснюючи повідомлення щодо скликання позачергової сесії 17.08.2023р., тобто за день до проведення засідання, відповідачем було дотримано положення Регламенту.

Далі, як встановлено судовою колегією з матеріалів справи та вже зазначалося вище, спірне рішення Савранської селищної ради від 18.08.2023р. №2318-VIII про дострокове припинення повноважень позивача, як секретаря Савранської селищної ради, було прийнято виключно «у зв`язку з неможливістю останнім виконувати свої функціональні обов`язки», що, власне, взагалі ставить під загрозу здійснення Савранською селищною радою своїх повноважень.

При чому, як свідчать матеріали справи, вказане рішення було прийнято на підставі протоколу засідання лічильної комісії від 18.08.2023р. №1 по підрахунку результатів таємного голосування щодо дострокового припинення повноважень секретаря селищної ради ОСОБА_1 .

Так, згідно з витягом з протоколу №37 пленарного засідання тридцять п`ятої позачергової сесії Савранської селищної ради VIII cкликання, на якому фактично були присутні 19 (з 26 обраних) депутатів, до Порядку-денного цієї сесії внесено питання щодо дострокового припинення повноважень секретаря Савранської селищної ради - Населенка О.Є. (доповідач: Бринза О.Ю.). Щодо цього питання виступили депутати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які донесли до відома депутатів мотиви винесення на сесію даного питання.

Зокрема, як вбачається зі змісту цього протоколу, депутат селищної ради VIII cкликання, голова депутатської фракції від ПП «Європейська солідарність» ОСОБА_3 , проінформував депутатів про дійсну причину позачергового скликання 35 сесії селищної ради, зазначивши, що нинішній секретар селищної ради, виконуючий обов`язки селищного голови, не може виконувати свої посадові обов`язки, що, у свою чергу, унеможливлює виконання власних та делегованих повноважень селищної ради як органу місцевого самоврядування, визначених Законом №280/97-ВР, та ознайомив з складом ініціативної групи депутатів, які скликали позачергову сесію.

Депутат селищної ради VIII cкликання ОСОБА_3 зазначив, що нині секретар селищної ради, одночасно виконуючий обов`язки селищного голови, з певних причин не може виконувати власні посадові обов`язки. Так як зазначені вище причини триватимуть не один день (з посиланням на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 11.08.2023р. у справі №947/25042/23, провадження №1-кс/947/10312/23), функціонування селищної ради як органу місцевого самоврядування, є під загрозою, оскільки права підпису немає ні в кого. Саме з цієї причини потрібно достроково припинити його повноваження як секретаря ради, та обрати нового секретаря селищної ради.

У свою чергу, ОСОБА_4 - начальник юридичного управління Подільської районної державної адміністрації, надав роз`яснення стосовно неможливості функціонування селищної ради в умовах тривалої відсутності секретаря селищної ради, що виконує обов`язки селищного голови та необхідністю застосування ч.5 ст.50 Закону №280/97-ВР через виникнення обставин непереборної сили.

Далі, після підрахунку голосів лічильна комісія внесла дані підрахунку голосів в протокол від 18.08.2023р. №1 по підрахунку результатів таємного голосування щодо дострокового припинення повноважень секретаря Савранської селищної ради ОСОБА_1 та просила його затвердити. Головуючий Бринза О.Ю. ознайомив депутатів з протоколом №1 від 18.08.2023 року, згідно з яким «За» дострокове припинення повноважень секретаря селищної ради ОСОБА_1 - 15, «Проти»- 2, «Утримались» - 2, та поставив на голосування питання затвердження зазначеного протоколу, який.

Як вбачається з вказаного протоколу №37 пленарного засідання тридцять п`ятої позачергової сесії Савранської селищної ради VIII cкликання, технічним голосуванням депутатами «одноголосно» затверджено протокол від 18.08.2023р. №1 по підрахунку результатів таємного голосування щодо дострокового припинення повноважень секретаря Савранської селищної ради ОСОБА_1 .

Після цього головуючий Бринза О.Ю. ознайомив присутніх з підготовленим проектом рішення «Про дострокове припинення повноважень секретаря Савранської селищної ради Населенка Є.О.» та поцікавився чи будуть доповнення чи зміни до даного проекту.

Втім, як вбачається з матеріалів справи, будь-яких змін та доповнень до проекту рішення від депутатів і присутніх (керівництва РДА) не надходило.

В подальшому, як вже зазначалося вище, за результатами голосування за вказаний проект рішення одноголосно було вирішено погодити проект рішення «Про дострокове припинення повноважень секретаря Савранської селищної ради ОСОБА_1 » та прийняти як рішення сесії селищної ради рішення сесії Савранської селищної ради «Про дострокове припинення ОСОБА_1 » від 18.08.2023р. №2318-VIII.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, оскаржуване рішення, у відповідності до норм п.4 ч.1 ст.26, ч.5 ст.50 Закону №280/97-ВР та ст.135 Регламенту, було прийнято на пленарному засіданні 35 позачергової сесії Савранської селищної ради шляхом таємного голосування, за результатами якого за нього проголосувало більшість депутатів від загального складу ради.

У світлі доводів сторін та наявних в матеріалах справи доказів, колегія суддів враховує, що з моменту призначення на посаду секретаря Савранської селищної ради (лютий 2023р.) Населенко Є.О. виконував обов`язки голови Савранської селищної ради у зв`язку з достроковим припиненням його (голови) повноважень.

Водночас, з матеріалів справи, пояснень представника відповідача та змісту відзиву на позовну заяву, слідує, що обставинами, з якими відповідач пов`язував неможливість секретаря Савранської селищної ради виконувати функціональні обов`язки (у т.ч. й обов`язки селищного голови) та, як наслідок, наявність загрози функціонування селищної ради як органу місцевого самоврядування, є, насамперед, факт застосування до ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 2 місяці.

Також, слід врахувати й той факт, що на підтвердження того, що відсутність на робочому місці секретаря Савранської селищної ради перешкоджає нормальному функціонуванню ради, відповідачем було до суду листи Одеської обласної адміністрації від 11.08.2023р. №1/01-23/8268/2-23 та голови Подільської районної державної адміністрації від 14.08.2023р. №01-07/1/4011 щодо вжиття термінових заходів для проведення сесій та прийняття рішень про передачу з місцевого бюджету іншої субвенції до обласного бюджету на потреби ЗСУ.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу й на те, що у провадженні Слідчого управління ГУ НП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.03.2023р. №0000525, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України (а саме зловживання впливом), в рамках якого позивача - ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення, а саме: прийняття пропозиції, обіцянки або ж одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Як наслідок, 11.08.2023р. ухвалою Київського районного суду м.Одеси у справі №947/25042/23 (провадження №1-кс/947/10312/23) до підозрюваного - ОСОБА_1 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» строком на 60 днів, а саме до 08.10.2023р., та визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, - 373 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає - 1001132 грн. у національній грошовій одиниці.

Факт перебування ОСОБА_1 під вартою з моменту оголошення цієї хвали від 11.08.2023р. та станом на момент прийняття оскаржуваного рішення від 18.08.2023р. не є спірним у межах даної справи та самим позивачем не заперечується.

У подальшому, як вбачається із відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в рамках кримінального провадження №0000525 старший слідчий СУ ГУ НП в Одеській області звертався до районного суду з клопотанням про відсторонення ОСОБА_1 від посади секретаря Савранської селищної ради, мотивуючи клопотання тим, що, перебуваючи на вказаній посаді, він, використовуючи своє службове становище, може протиправно перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, й незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, інших учасників, спотворити або знищити будь-яку з речей чи документів.

Однак, як встановлено з матеріалів справи, 22.08.2023р., надаючи оцінку вказаному клопотанню слідчого про відсторонення позивача від посади, слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси, виключно з підстав дострокового припинення повноважень та звільнення ОСОБА_1 з посади секретаря Савранської селищної ради за рішенням від 18.08.2023р. №2318-VІІ, відмовив у його задоволенні.

Будь-яких інших підстав для відмови у задоволенні клопотання про відсторонення ОСОБА_1 від посади секретаря Савранської селищної ради зазначена ухвала суду не містить.

Відповідно, з огляду на той факт, що ОСОБА_1 у період з 11.08.2023р. по 18.08.2023р. не виконував посадові обов`язки секретаря Савранської селищної ради, перебуваючи під вартою, та враховуючи, що крім своїх функціональних обов`язків, він виконував і повноваження селищного голови, колегія суддів наголошує, що без присутності секретаря селищної ради функціонування цієї селищної ради як органу місцевого самоврядування, тим більше в умовах введення правового режиму воєнного стану, є під загрозою, оскільки ніхто, крім ОСОБА_1 , у вказаний період не мав права підпису на розпорядчих та фінансових документах.

Отже, враховуючи, що законом не передбачена можливість у разі відсутності секретаря ради покладання його обов`язків на іншу посадову особу органу місцевого самоврядування, відповідач мав цілком об`єктивні та обґрунтовані підстави вважати, що подальше перебування ОСОБА_1 на посаді секретаря Савранської селищної ради негативно позначиться на діяльності селищної ради.

При цьому, судова колегія вважає, що у даному випадку, суд першої правильно не взяв до уваги посилання представника позивача на те, що у подальшому ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.09.2023р. ОСОБА_1 було зменшено розмір застави та, на момент розгляду цієї адміністративної справи, позивачем внесено необхідні кошти застави, оскільки дані обставини виникли вже після прийняття спірного у справі рішення про дострокове припинення повноважень секретаря Савранської селищної ради, а тому не можуть якось суттєво впливати на суть вирішення даного спору.

Підсумовуючи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного питання правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Вказані вище висновки суду в цій частині є вичерпні, а доводи апелянта - безпідставні.

Окрім того, з огляду на позицію позивача у даній справі, яка була викладена позовній заяві та апеляційній скарзі, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу те, що секретар селищної ради є виборною посадою. Натомість, Закон №280/97-ВР не містить жодних посилань на підстави для дострокового припинення повноважень секретаря селищної ради за рішенням відповідної ради або ж на необхідність створення обов`язкових передумов для прийняття відповідного рішення.

В межах спірних правовідносин прийняття відповідачем рішення про дострокове припинення повноважень секретаря селищної ради є її законодавчо передбаченим правом, а звільнення позивача з посади секретаря ради є наслідком реалізації законодавчо встановленого права ради на дострокове припинення повноважень секретаря ради.

Відтак, повноваження селищної ради щодо дострокового припинення повноважень секретаря фактично є дискреційними, а тому, відповідно, суд не має права втручатися у внутрішню компетенцію органу місцевого самоврядування і не може надавати оцінки тим чи іншим мотивам селищної ради, з яких вона виходила, приймаючи відповідне рішення.

Тобто, оскаржуване рішення Савранської селищної ради може бути перевірено судом лише на предмет дотримання визначеної законодавством процедури його прийняття.

Аналогічні правові висновки наведені у постанові Верховного Суду від 12.09.2019р. у справі №657/268/15-а, й узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду щодо дискреційних повноважень органів місцевого самоврядування, викладеною у постанові від 27.03.2019р. у справі №688/3487/16-а.

Також, Верховний Суд у постанові від 16.04.2020р. у справі №495/5105/17 зазначив, що посада секретаря ради є виборною, на яку особа обирається міською радою, а тому при визначенні підстав і критеріїв, як обрання на посаду, так і звільнення з неї (дострокового припинення повноважень) відповідна рада має певну дискрецію (розсуд) у вирішенні цих питань.

Наведені висновки, у даному випадку, цілком обґрунтовано були враховані і судом 1-ї інстанції.

Окремі ж дефекти оформлення рішення суб`єкта владних повноважень або органу місцевого самоврядування не повинні розглядатися як підстава для визнання такого рішення протиправним, якщо з його змісту можна ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу його прийняття.

Посилання ж ОСОБА_1 на певні процедурні порушення, а саме - на не оприлюднення проекту спірного рішення, як на підставу для його скасування, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає необґрунтованими, безпідставними та такими, що здійснені з невірним тлумаченням норм законодавства, з огляду на наступне.

Як уже зазначалося вище, певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. Таким чином, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть за собою настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із цим, варто наголосити, що не кожний дефект акта робить його неправомірним.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Верховний Суд у постанові від 06.02.2020р. у справі № 420/718/19 наголосив, що внутрішньо організаційними є акти, які приймаються з метою організації та впорядкування роботи суб`єктів владних повноважень, тобто це акти, які стосуються кадрових питань, а також інші акти у тому разі, якщо вони обмежуються внутрішньою організацією роботи суб`єкта владних повноважень та відповідних посадових осіб. Враховуючи той факт, що проект рішення стосувався внутрішньо організаційного (кадрового) питання щодо дострокового припинення повноважень, яке вирішується виключно депутатами ради, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що проект такого рішення не підлягає обов`язковому оприлюдненню.

Тобто, Савранська селищна рада, в даному випадку, вирішуючи питання про дострокове припинення повноважень секретаря селищної ради, діяла в межах своїх повноважень, визначених законодавством, оскільки це питання належить до її компетенції, що передбачено чинним законодавством.

Окрім цього, колегія суддів вважає за необхідне також наголосити й на тому, що цілком погоджується з позицією суду попередньої інстанції про те, що в період дії воєнного стану оприлюднення проектів рішень органів місцевого самоврядування не є обов`язковим.

З-поміж іншого, варто зазначити, що згідно з ч.ч.4 та 6 ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011р. №2939-VI, проекти нормативно-правових актів та рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Розпорядники інформації можуть оприлюднювати публічну інформацію на своєму офіційному веб-сайті, у власних офіційних друкованих виданнях та/або у медіа на підставі договорів про висвітлення діяльності, укладених із суб`єктами у сфері медіа.

У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація обов`язково оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа та дати оновлення інформації.

Втім, як загальновідомо, Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, у відповідності до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015р. №389-VIII введено в Україні воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022р. строком на 30 діб.

Пунктом 3 Указу Президента України №64/2022 було постановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені ст.ст.30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах, а також обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою ст.8 Закону №389-VIII.

Правовий режим воєнного стану (який неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України) продовжував діяти як станом на час звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом так і продовжує діяти станом на час перегляду даної справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.9 ст.10 Закону №389-VIII, у період дії воєнного стану на акти органів місцевого самоврядування, військово-цивільних адміністрацій та військових адміністрацій, їх посадових осіб, не поширюються вимоги п.3 ч.1 (в частині оприлюднення проектів актів), ч.4 ст.15 Закону №2939-VI, Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та Закону України «Про державну допомогу суб`єктам господарювання».

Отже, із системного аналізу положень Закону №2939-VI та Закону №389-VIII дійсно слідує, що у період дії воєнного стану оприлюднення проектів рішень органів місцевого самоврядування дійсно не є обов`язковим.

До того ж, відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 28.07.2022р. у справі №120/8017/20-а, не оприлюднення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування проекту рішення, як акту індивідуальної дії згідно з вимогами ст.15 Закону №2939-VI, не є достатньою підставою для безумовного скасування цього рішення. Саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його не дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Стосовно ж процедурних порушень, то коли йдеться про порушення суто формальні, вони взагалі не впливають на дійсність акта.

Подібні за змістом висновки викладені і у постанові Верховного Суду від 15.04.2020р. у справі №818/294/18, згідно з якими, відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень, зокрема, не оприлюднення інформації відповідно до вимог ст.15 Закону №2939-VI. Тому, саме по собі порушення порядку оприлюднення проекту рішення ради не може бути підставою для скасування такого рішення.

З цих же підстав, суд 1-ї інстанції вірно не взяв до уваги твердження представника позивача щодо порушення відповідачем ст.34 Регламенту, відповідно до якої проекти рішень, інші матеріали, які вносяться на розгляд ради, не пізніше як за 10 днів до відкриття сесії оприлюднюються на офіційному стенді селищної ради.

Що ж стосується обов`язку обговорення та вивчення питання профільними депутатськими комісіями, то варто зазначити про те, що відповідно до ст.33 глави 6 Регламенту, не пізніше як за 1 день до розгляду питань на сесії постійні комісії ради проводять їх попереднє обговорення, крім випадків, передбачених ст.26 цього Регламенту.

А частиною 4 ст.26 Регламенту, в свою чергу, визначено, що питання, внесені до порядку денного позачергової сесії ради, можуть розглядатися профільною постійною комісією ради в день проведення сесії. У виключних випадках питання, внесені до порядку денного позачергової сесії, можуть розглядатись на пленарних засіданнях без обговорення у постійних комісіях, якщо за це проголосувало більшість депутатів від загального складу ради.

З наявного в матеріалах справи витягу з протоколу №37 пленарного засідання 35 позачергової сесії Савранської селищної ради VIII вбачається, що спірне рішення про дострокове припинення повноважень секретаря селищної ради ОСОБА_1 було обговорено безпосередньо на засіданні сесії і за його прийняття проголосувало 15 депутатів, що складає більшість від загального складу ради.

Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі позивача.

До того ж, слід також зазначити й про те, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Однак, варто звернути увагу на те, що твердження позивача щодо порушення його прав також мають підтверджуватися належними та допустимими доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях та суб`єктивній думці останнього.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в апеляційній скарзі аргументи позивача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

З огляду на викладене, судова колегія доходить висновку, що суд 1-ї інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж в апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, згідно зі ст.316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено: 02.07.2024р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: В.О. Скрипченко

І.О. Турецька