Справа № 240/6593/24
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2024-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Житомир справа № 240/6593/24

категорія 108010100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМагро" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Житомирській області № 5357/6/06-30-04-07 від 11 березня 2024 року про виключення з 01.01.2024 року товариства з обмеженою відповідальністю "ДМагро" з реєстру платників єдиного податку четвертої групи і зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області поновити з 01.01.2024 року реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю "ДМагро" у реєстрі платників єдиного податку 4 групи шляхом включення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Житомирській області № 5364/6/06-30-04-07 від 11.03.2024 року про не визнання податковою звітністю звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік, поданої товариством з обмеженою відповідальністю "ДМагро" 23.02.2024 року і зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області визнати податковою звітністю звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік, подану товариством з обмеженою відповідальністю "ДМагро" 23.02.2024 року № .

В обґрунтування позовних вимог вказано, що Податковий кодекс України передбачає підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку або підстави, з яких платник не може бути платником єдиного податку 4 групи, але не містить норму, відповідно до якої платник, який до 20 лютого не подав звітність, зазначену у підпункті 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України, не може бути або втрачає статус платника єдиного податку 4 групи. Відповідач анулював реєстрацію позивача як платника єдиного податку 4 групи за відсутністю законних підстав, з порушенням установленого порядку та не у спосіб, передбачений законом, а тому такі дії є протиправними.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов , в якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що позивача виключено з реєстру платників єдиного податку четвертої групи з 01.01.2024 року, оскільки несвоєчасно подано звітну податкову декларацію .

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Встановлено, що для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи засобами електронного зв`язку позивачем направлено до ГУ ДПС у Житомирський області :

-загальна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи № за 2024 рік;

-розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання поданий до загальної податкової декларації за 2023 рік від 16.02.2024 №7;

-відомості про наявність земельних ділянок №8 від 19.02.2024 подана до загальної податкової декларації;

-звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи № за 2024 рік від 23.02.2024.

-розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання поданий до звітної податкової декларації № від 23.02.2024.

-відомості про наявність земельних ділянок подані до звітної податкової декларації № від 23.02.2024;

-розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2023 рік від 16.02.2024 №.

Рішенням від 11.03.2024 №5357/6/06-30-04-07 від 11.03.2024 позивача виключено з реєстру платників єдиного податку з 01.01.2024 року, оскільки підприємством порушено підпункт 298.8.1 пункту 298.8статті 298 ПК України, а саме несвоєчасно подано податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи окремо щодо кожної земельної ділянки на 2024 рік за місцем її розташування.

У висновку рішення зазначено, що в ході опрацювання податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2024 рік та розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробницва встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "ДМагро" 5, у встановлений термін не подано звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи щодо всієї площі земельних ділянок на 2024 рік, з яких справляється податок.

11.03.2024 відповідачем надіслано повідомлення №5364/6/06-30-04-07 про відмову у прийнятті звітності, оскільки підприємством порушено вимоги п.48.4 ст.48, пп.298.8.1 п.298.8 ст.298 ПКУ.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам у справі, суд зазначає, що правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлені Розділом XIV Податкового кодексу України (далі - ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до Закону України від 28 грудня 2014 року № 71 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" (набрав чинності з 01 січня 2015 року) фіксований сільськогосподарський податок трансформовано в єдиний податок (виділено в окрему 4 групу).

Позивач на протязі 2023 року був платником єдиного податку 4 групи.

Пунктом 291.4 статті 291 ПК України визначено, що суб`єкти господарювання, сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, належать до 4 групи платників єдиного податку.

Підпунктом 298.8.4 пункту 298.8 статті 298 ПК України врегульовано, що у разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.

Відтак, до платників 4 групи єдиного податку можуть належати сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Платники єдиного податку 4 групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу (пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 ПК України).

Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування встановлюється ПК України, п. 298.8 якої передбачено, що порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.4 цієї статті.

Відповідно до пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:

загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

-звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);

-розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

-відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок. У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений ст. 299 ПК України, відповідно до п. 299.1 якої, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Пунктом 299.10 ст. 299 ПК України встановлено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у разі якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.

Тобто, саме не подання податкової звітності, передбаченої пп.295.9.1 п.295.9 ст.295 та пп.298.8.1 п.298.8 ст.298 ПК України, є окремою підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу.

В постанові від 10.12.2019 у справі №806/499/16 Верховний Суд у подібних правовідносинах сформував правову позицію, відповідно до якої, системний аналіз вищенаведених положень податкового законодавства дає підстави для висновку про те, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу лише у встановлених законом випадках.

Разом з тим, у спірному випадку, для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи засобами електронного зв`язку позивачем направлено до ГУ ДПС у Житомирський області податкові звітності:

-загальна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи № за 2024 рік.

Відповідно до квитанції №1 , документ доставлено до ДПС 19.02.2023.

-відомості про наявність земельних ділянок №8 від 19.02.2024 подана до загальної податкової декларації.

Відповідно до квитанції №1 , документ доставлено до ДПС 19.02.2024.

-розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання поданий до загальної податкової декларації за 2023 рік від 16.02.2024 №7.

Відповідно до квитанції №1 , документ доставлено до ДПС 19.02.2024.

-розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2023 рік від 16.02.2024 №.

Відповідно до квитанції №1 , документ доставлено до ДПС 16.02.2024.

-звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи № за 2024 рік від 23.02.2024.

Відповідно до квитанції №1 , документ доставлено до ДПС 23.02.2024.

-відомості про наявність земельних ділянок подані до звітної податкової декларації № від 23.02.2024.

Відповідно до квитанції №1 , документ доставлено до ДПС 23.02.2024.

-розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання поданий до звітної податкової декларації № від 23.02.2024.

Відповідно до квитанції №1 , документ доставлено до ДПС 23.02.2024.

Отже, звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи № за 2024 рік, розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання поданий до звітної податкової декларації №, розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання поданий до звітної податкової декларації № подані з пропуском строку, що позивачем не заперечується.

11.03.2024 відповідачем надіслано повідомлення №5364/6/06-30-04-07 про відмову у прийнятті звітності, оскільки підприємством порушено вимоги п.48.4 ст.48, пп.298.8.1 п.298.8 ст.298 ПКУ.

Проте, суд зазначає, що на момент прийняття спірних рішень, уся звітність була подана позивачем і прийнята контролюючим органом без зауважень, що підтверджується відповідними квитанціями.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку та є безстроковою. ПК України передбачає підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку або підстави, з яких платник не може бути платником єдиного податку 4 групи, але не містить норму, відповідно до якої платник, який до 20 лютого не подав звітність, зазначену у пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України, не може бути, або втрачає статус платника єдиного податку 4 групи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі № 814/1394/15.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Такої ж позиції дотримується Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 19.10.2020 у справі № 240/6426/20, від 25.05.2022 у справі №240/10593/21.

Крім того, варто зазначити, що наслідки неподання або несвоєчасного подання податкової звітності або невиконання вимог щодо внесення змін до податкової звітності визначені ст.120 ПК України та тягнуть за собою накладення штрафу у визначених Законом розмірах.

Згідно з абз. 2 п. 299.11 ст. 299 ПК України передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам підпункту 4 пункту 291.4 та пункту 291.5-1 статті. 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу II цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.

Суд звертає увагу на те, що прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку четвертої групи).

Єдиним законним способом реалізації владних управлінських функцій є проведення документальної перевірки на підставі якої встановлюється, що платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), як наслідок - прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

Отже, контролюючим органом повинна бути: 1) проведена документальна перевірка платника податків; 2) прийняття рішення про анулювання реєстрації шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.

При цьому матеріалами адміністративної справи не прослідковуються обставини того, що відповідач приймав на підставі проведеної виїзної документальної перевірки рішення про анулювання шляхом виключення позивача з реєстру платників єдиного податку, як того вимагає пункт 299.10 статті 299 Податкового кодексу України.

Відповідачем не надано доказів проведення документальної перевірки позивача.

Щодо невизнання відповідачем податкової звітності, суд зазначає, що повноваження податкового органу не визнавати податкову звітність податковою декларацією передбачені пунктом 48.7 статті 48 ПК України, а саме; податкова звітність не визнається податковою декларацією у разі порушення будь-якої норми статті 48 Податкового кодексу України. Зокрема, це відсутність обов`язкових реквізитів; тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; місцезнаходження (місце проживання) платника податків тощо.

У даному випадку контролюючим органом не було встановлено невідповідності поданих податкових декларацій вимогам статті 48 ПК України. Крім того, відповідач не наділений повноваженнями не визнавати звітність, у зв`язку з пропущенням платником податку строку на подачу декларації, встановленого пп. 298,8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України (пропущення встановлених цією нормою строків).

Як вже було зазначено до момент прийняття рішення про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку, уся звітність була подана позивачем і прийнята без зауважень контролюючим органом, що підтверджується відповідними квитанціями .

Отже, вимоги ПК України виконані позивачем, а відповідач не навів положення ПК України, які б передбачали право контролюючого органу на прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку у зв`язку з несвоєчасним поданням звітності, зазначеної у підпункті 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України.

Також суд звертає увагу, що підставою для прийняття рішення для виключення товариства "ДМагро" з реєстру платника єдиного податку 4 групи є неподання звітної декларації. Відтак рішення про не визнання поданої звітності має передувати рішенню про виключення з реєстру.

Натомість, як свідчить нумерація цих двох документів, відповідач виключив товариство з реєстру за вихідним № 5357, в той час, повідомлення про відмову у прийнятті звітності зареєстроване за № 5364.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач при виключенні позивача з реєстру платників єдиного податку 4 групи діяв та неприйнятті звітності з підстав та у порядку, не передбачених Податковим кодексом України, а протиправно та всупереч вимогам діючого законодавства, а відтак спірне рішення та відмова є протиправними.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 24 січня 2019 року у справі №814/1394/15.

Надаючи правову оцінку способу захисту порушеного права позивача, суд зауважує на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд, про що неодноразово вказано у постановах Верховного Суду

Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16 травня 2019 року у справі №826/17220/17, від 11 лютого 2020 року у справі №0940/2394/18.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що порушене право підлягає захисту шляхом зобов"язання Головного управління ДПС у Житомирській області поновити з 01.01.2024 реєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю "ДМагро" у реєстрі платників єдиного податку 4 групи шляхом включення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку та зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області визнати податковою звітністю звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік, подану товариством з обмеженою відповідальністю "ДМагро" 23.02.2024 № .

Згідно зі частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, позаяк прийняте без урахування права позивача на участь в процесі прийняття рішення (позбавлено можливості на надання пояснень, заперечень), без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, з порушенням процедури (порядку) його прийняття, тому є протиправним і підлягає скасуванню

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено суду правомірність свого рішення, відтак таке є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМагро" (вул. Івана Кочерги, 6,м. Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл.,10008. РНОКПП/) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7,м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н,10003. РНОКПП/), про визнання протиправним та скасування рішення, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Житомирській області № 5357/6/06-30-04-07 від 11 березня 2024 року про виключення з 01.01.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМагро" з реєстру платників єдиного податку четвертої групи.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області поновити з 01.01.2024 року реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМагро" у реєстрі платників єдиного податку 4 групи шляхом включення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Визнати протиправною відмову Головного управління ДПС у Житомирській області, викладену у повідомленні № 5364/6/06-30-04-07 від 11.03.2024 у визнанні як податковою звітністю звітної податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМагро", поданої 23.02.2024.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області визнати податковою звітністю звітну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "ДМагро" 23.02.2024 №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДМагро" судовий збір у розмірі 6056 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос