Справа № 520/10097/24
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 липня 2024 року № 520/10097/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Марина Лук`яненко, розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" (пров. Акварельний, буд. 1/3,с. Подвірки,Харківська обл., Харківський р-н,62371) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16-Б,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61003) про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Харківської митниці, в якому просить суд:

1. визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000461/2 від 06.11.2023;

2. визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000012/2 від 03.01.2024;

3. визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000168/2 від 27.02.2024;

4. стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ВП Харківська митниця (61003, Харківська обл., місто Харків, вул. Короленка, будинок 16-Б, код ЄДРПОУ ВП: 44017626) на користь ТОВ "Авто Тренд" (61052, м. Харків, пров. Сімферопольський, 6, ) судовий збір у сумі 3028 грн. 00 коп.;

5. стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ВП Харківська митниця (61003, Харківська обл., місто Харків, вул. Короленка, будинок 16-Б, код ЄДРПОУ ВП: 44017626) на користь ТОВ "Авто Тренд" (61052, м. Харків, пров. Сімферопольський, 6, ) витрати на оплату професійної правничої допомоги у сумі відповідно до доказів, що додаються до позову та будуть надані додатково згідно ч.7 ст. 139 КАС України.

В обґрунтування позову зазначено, що товариство при здійсненні митного оформлення товарів надало всі необхідні та достатні документи, передбачені ч.2 ст. 53 МК України, які чітко ідентифікували товари та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Натомість митниця, в порушення норм МК України, безпідставно прийняла оскаржувані рішення та неправомірно застосувала другорядний метод визначення митної вартості товарів, імпортованих позивачем.

Від Харківської митниці, надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення. Представник відповідача зазначив, що задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше. В документах, які подані при митному оформленні документи містились розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Оскільки на території Харківщини з 24.02.2022 ведуться активні бойові дії, суд ухвалює рішення по справі за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду та за наявності технічної можливості.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне:

Позивачем було укладено прямий контакт № WE09032023 від 09.03.2023 р. з виробником товару YUHUAN WEIYU AUTOMOBILE PARTS Co., Ltd. (Китай), умовами якого передбачене наступне: Продавець продає, а Покупець купує товар - запасні частини, матеріали для ремонту автомобілів на умовах FOB Нінгбо, Китай. Асортимент товару визначається в інвойсах, які є невід`ємною частиною цього контракту, (п. 1.1 Контракту). Ціна товару, що поставляється, встановлюється у доларах США за одиницю товару і визначається в інвойсах, які є невід`ємною частиною цього Контракту. Ціна товару включає вартість упаковки, маркування, доставки до місця призначення та навантаження на судно, вартість експортних митних процедур, мит, податків, що сплачуються при вивезенні (п. 3.2, Контракту).

Згідно з інвойсом № WY230808 від 08.08.2023 р., наданим продавцем, Позивач ввіз на митну територію України товар на загальну суму 5648,40 доларів США.

06.11.2023 р. для митного оформлення товару Позивач надав до Відповідача митну декларацію №23UA38U8.

Позивачем заявлено митну вартість товару за 1 методом (вартість товару за контрактом + витрати на транспортування товару до кордону України). В графі 12 митної декларації «відомості про вартість» Позивач зазначив митну вартість товару - 212491,96 грн., яка вираховується шляхом додавання вартості товару за інвойсом до витрат на транспортування товару до кордону України.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів і обраний метод її визначення, Позивач надав до митниці наступні документи: Декларація митної вартості; Контракт № WE09032023 від 09.03.2023; Додаткова угода № 1 від 01.11.2023 р. до контракту № WE09032023 від 09.03.2023; Інвойс № WY230808 від 08.08.2023 ; Пакувальний лист до інвойсу; Сертифікат про походження товару від 28.08.2023; Платіжна інструкція № 001065603 від 24.08.2023; Коносамент № ZH230800065G від 15.08.2023; Міжнародна товарно-транспортна накладна CMR б/н від 31.10.2023; Договір про транспортне - експедиторське обслуговування № ЄФ568023 від 07.02.2023 р., укладений між експедитором та ТОВ «Авто Тренд»; Рахунок щодо сплати вартості перевезення № 8189 від 31.10.2023; Довідку про витрати на транспортування вантажу № 8327_1 від 31.10.2023; Заявка до договору про транспортне - експедиторське обслуговування від 15.08.2023р. Перелік наданих до митної декларації документів вказаний в гр. 44 декларації.

06.11.2023 р. Позивачем від митниці отримано повідомлення, в якому зазначалось наступне: «...в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення з проведенням верифікації експортної митної декларації враховуючи інформацію надану листом ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/1 і627-en; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини...».

Далі декларант звернувся до митниці з листом № 8 від 06.11.2023р. з проханням дозволити митне оформлення відповідно до вимог ст. 55 МК України.

За результатами проведеного контролю митної вартості товару Відповідачем видано рішення про коригування митної вартості товару, відповідно до якого митна вартість товару Позивача визначена митницею за другорядним (резервним) методом на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС (митна декларація UA400040/2023/034145 від 17.10.2023р.), Рівень митної вартості встановлений 5,90 дол. США за кг.

Рішення про визначення митної вартості товарів містило митну вартість товару у розмірі 6375,54 дол. США (графа 30 рішення).

Розрахунок митної вартості товару:1080,6 кг.(вага, гр.24 рішення) * 5,9 дол. США (вартість за 1кг, гр.30 рішення) = 6375,54 дол.США.

У п. 33 Рішення митний орган зазначив наступне: «..Обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст.: 54, 55, 57, 58, 59 Митного кодексу України: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає статі за ці товари. Зокрема: наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству; сума оплати, яка зазначена у банківському документі, щодо оплати за товар Swift не відповідає сумі у інвойсі та митній декларації наданим до митного оформлення; декларантом надано рахунок на транспортні витрати N98189 від 31.10.2023 та довідку на транспортні витрати N98327_1 від 31.10.2023 від особи, яка безпосередньо не транспортувала товар, виходячи з наданого до митного оформлення CMR, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості; декларантом підприємства не надано до митного оформлення митну декларацію країни відправлення згідно пункту 2.3. зовнішньоекономічного договору від 09.03.2023 N9 WE09032023 тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості; в наданих рахунках на оплату відсутня інформація щодо вартості експедиторських послуг за межами митної території України Ningbo, КИТАЙ - Gdansk, ПОЛЬЩА, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості; відсутній транспортний договір щодо морського перевезення; відсутня оплата згідно пункту 5.2 зовнішньоекономічного договору від 09.03.2023 N9 WE09032023 відповідно до виставленої проформи-інвойсу; відсутні каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п. З cm. 5З МКУ та відмовою декларанта надати додаткові документи щодо митної вартості; 2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари. Не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товар; 4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація: щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування: 5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару; на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

Джерелом інформації для даного Рішення по товару є наявна у митного органу цінова інформація у ЄАІС та АСMO Інспектор на товар, оформлений іншими суб`єктами в митницях, у максимально наближений до митного оформлення час, по ціні угоди за першим методом (ДМВ 1): МД № UA400040/2023/034145 від 17.10.2023.

При прийнятті спірного Рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476. Коригування митної вартості здійснено за другорядним (резервним) методом у відповідності до статті 64 МКУ. Розрахунок митної вартості складає: товар №1 - 5,9 $/кг...».

06.11.2023 р. на підставі рішення про коригування митної вартості товару, Відповідачем також видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2023/000647.

Позивач не погодився із завищенням митної вартості і звернувся до Відповідача з проханням про випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов`язання згідно із ч.7 ст.55 МКУ. Відповідно до ч.7 ст. 55 МКУ Позивач надав Відповідачу нову митну декларацію № 23UA84U4 від 06.11.2023 р. та додатково сплатив мито у розмірі 3455,25 та ПДВ у розмірі 7601,53 грн. Разом 11 056,78 грн. (відповідно до гр. 47 митної декларації, СП 55).

Відповідач здійснив митне оформлення товару з відміткою в гр. 48 митної декларації «відстрочення платежів до 04.02.2024».

Далі, керуючись ч.8 ст.55 МКУ, якою передбачено, що протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються, Позивач звернувся до Відповідача з Заявою № 07/02-1 від 07.02.2024 р. з проханням скасувати рішення про коригування митної вартості товару.

В обґрунтування заявленої митної вартості Позивач додатково надав Відповідачу роз`яснення щодо складової митної вартості та документи: Акт виконаних робіт № 8595 від 07.11.2023 р. до транспортно-експедиційного договору; Платіжне доручення № 11926 від 14.11.2023 р, про оплату послуг експедитора; Лист-довідка експедитора № 8327 від 14.11.2023; Платіжна інструкція № 93 від 17.03,2023 р. про оплату товару,

У відповідь на звернення Позивача щодо перегляду рішення про коригування митної вартості Відповідачем надіслано лист від 13.02.2024р, - відмова в скасуванні рішення про коригування митної вартості.

Крім того, Позивачем було укладено прямий контакт № HU15112022 від 15.11.2022 р. з виробником товару NINGBO ЕВІ BEARINGS & AUTO PARTS INDUSTRY CO.,LTD (China), умовами якого передбачене наступне: Продавець продає, а Покупець купує товар - запасні частини, матеріали для ремонту автомобілів на умовах FOB Нінгбо, Китай. Асортимент товару визначається в інвойсах, які є невід`ємною частиною цього контракту (п. 1.1 Контракту).

Ціна товару, що поставляється, встановлюється в доларах США за одиницю товару і визначається в інвойсах, які є невід`ємною частиною цього Контракту. Ціна товару включає вартість упаковки, маркування, доставки до місця призначення та навантаження на судно, вартість експортних митних процедур, мит, податків, що сплачуються при вивезенні (п. 3.2. Контракту).

Згідно з інвойсом №ТТ23ЕВІ0488-1 від 26.10.2023 р., наданому продавцем, Позивач ввіз на митну територію України товар на загальну суму 7289,80 доларів США.

02.01.2024 для митного оформлення товару Позивач надав до Відповідача митну декларацію № 24UA35U6, в якій заявлено митну вартість товару за 1 методом (вартість товару за контрактом + витрати на транспортування товару до кордону України). В графі 12 митної декларації «відомості про вартість» Позивач зазначив митну вартість товару - 293577,96 грн., яка вираховується шляхом додавання вартості товару за інвойсом до витрат на транспортування товару до кордону України.

На підтвердження митної вартості товару Позивач надав до митниці наступні документи: Декларація митної вартості; Контракт № HU15112022 від 15.11.2022; Інвойс №ТТ23ЕВІ0488-1 від 26.10.2023; Пакувальний лист б/н до інвойсу; Сертифікат про походження товару від 09.11.2023; Платіжна інструкція № 001124895 від 30.10.2023; Коносамент № HYSFС від 31.10.2023; Міжнародна товарно-транспортна накладна CMR б/н від 14.12.2023; Договір про транспортне - експедиторське обслуговування № ЄФ568023 від 07.02.2023; Довідка про витрати на транспортування вантажу № 12465 від 15.12.2023; Рахунок щодо сплати вартості перевезення №10307 від 15.12.2023; Заявка до договору перевезення №12465 від 18.10.2023.

Перелік наданих до митної декларації документів вказаний в гр. 44 декларації.

03.01.2024 декларантом від митниці отримано повідомлення, в якому зазначалось наступне: «..в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: - виписку з бухгалтерської документації; (проформу-рахунок, транспортно-експедиційні рахунки, заявки перевезення, договори тощо) - каталоги, специфікації, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення (походження) з перекладом на вимоги ст. 254 Митний кодекс України - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини...».

Позивач звернувся до митниці з листом № 25 від 03.01.2024р. з проханням дозволити митне оформлення відповідно до вимог ст. 55 МК України.

За результатами проведеного контролю митної вартості товару Відповідачем видано рішення про коригування митної вартості товару, відповідно до якого митна вартість товару Позивача визначена митницею за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних товарів) на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС -МД UA100060/2023/403 840 від 21.02.2023р. Рівень митної вартості товару встановлений на рівні 6,72 дол. США за кг.

Рішення про визначення митної вартості товарів містило митну вартість товару у розмірі 13 970,88 дол. США (графа 30 рішення), в той час як декларантом митна вартість товару визначена на рівні 7 722,81 дол. США, тобто митну вартість товару Позивача було збільшено майже в 2 рази.

В п. 33 Рішення митного органу містило наступні підстави його винесення: « .. Обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст.: 54, 55, 57, 58, 59 Митного кодексу України: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зокрема: відповідно до CMR №б/н місто завантаження зазначено Pruszkow, але відповідно до коносаменту HYSFС порт доставки Gdansk, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості; в рахунку ТТ23ЕВІ0488-1 від 26.10.2023 відсутні печатка та підпис відповідальної особи продавця, що може свідчити про відсутність його юридичної сили та ймовірну фіктивність, (з урахуванням п. 3,2 контракту MHUО5112022), тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості; декларантом підприємства не надано до митного оформлення митні декларації країни відправлення (але п. 2,3 контракту №ШЛ5112022 цей документ повинен бути), тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості; декларантом не доведено правильність розподілу транспортних витрат: в наданих рахунках на оплату відсутня інформація щодо вартості експедиторських витрат за межами митної території України, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості; відсутні каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; а також в зв`язку з неподанням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п.3 ст.53 МКУ, та відмовою декларанта надати додаткові документи щодо митної вартості; не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари.

Джерелом інформації для даного Рішення по товару є наявна у митного органу цінова інформація у ЄАІС та АСМО Інспектор на подібний товар, оформлений іншими суб`єктами в митницях, по ціні угоди за першим методом (ДМВ1): МД UA 100060/2023/403840 від 21.02.2023. При прийнятті даного Рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 №476. Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних товарів) у відповідності до статті 60 МК України. Розрахунок митної вартості складає: товар 1) 6,72 дол. США /кг...».

03.01.2024 на підставі рішення про коригування митної вартості товару, Відповідачем також видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2024/000011.

Позивач не погодився із завищенням митної вартості і звернувся до Відповідача з проханням про випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов`язання згідно із ч.7 ст.55 МКУ.

Відповідно до ч.7 ст. 55 МКУ Позивач надав Відповідачу нову митну декларацію № 24UA43UO від 04.01.2024 та додатково сплатив мито у розмірі 11909,74 грн. та ПДВ у розмірі 50020,91 грн. Разом 61 930,65 (відповідно до гр. 47 митної декларації, СП 55).

Відповідач здійснив митне оформлення товару з відміткою в гр. 48 митної декларації «відстрочення платежів до 03.04.2024 р.» згідно із ч.7 ст.55 МК України.

Далі, керуючись ч.8 ст.55 МКУ Позивач звернувся до Відповідача з Заявою № 13/03-1 від 13.03.2024 р. з проханням скасувати рішення про коригування митної вартості товару.

В обґрунтування заявленої митної вартості Позивач додатково надав Відповідачу роз`яснення щодо складової митної вартості та документи: Платіжна інструкція № 12267 від 08.01.2024 про оплату послуг експедитора; Акт виконаних робіт № 365 від 12.01.2024 до транспортно-експедиційного договору; Рахунок на оплату № 130 від 04.01.2024; Інвойс ТТ23ЕВІ0488-1 від 26.10.2023; Додаткову угоду № 1 від 01.11.2023 р. до контракту № HU15112022 від 15.11.2022, однак відповідь на звернення Позивача щодо перегляду рішення про коригування митної вартості Відповідачем надіслано лист від 19.03.2024 про відмову в скасуванні рішення про коригування митної вартості.

Крім того, Позивачем було укладено прямий контакт № RA03082022 від 03.08.2022 р. з виробником товару KVR INTERNATIONAL CO., LTD. (Китай), умовами якого передбачене наступне: Продавець продає, а Покупець купує товар - запасні частини для автомобілів на умовах FOB Нінгбо, Китай. Асортимент товару визначається в інвойсах, які є невід`ємною частиною цього контракту (п. 1.1 Контракту). Ціна товару, що поставляється, встановлюється у доларах США за одиницю товару і визначається в інвойсах, які є невід`ємною частиною цього Контракту. Ціна товару включає вартість упаковки, маркування, доставки до місця призначення та навантаження на судно, вартість експортних митних процедур, мит, податків, що сплачуються при вивезенні (п. 3.2. Контракту).

Згідно з інвойсом UKE1 від 06.12.2023 р., наданому продавцем, Позивач ввіз на митну територію України товар на загальну суму 14576,60 доларів США.

27.02.2024 для митного оформлення товару Позивач надав до Відповідача митну декларацію № 24UA28U4, в якій заявлено митну вартість товару за 1 методом (вартість товару за контрактом + витрати на транспортування товару до кордону України). В графі 12 митної декларації «відомості про вартість» Позивач зазначив митну вартість товару - 598743,95 грн., яка вираховується шляхом додавання вартості товару за інвойсом до витрат на транспортування товару до кордону України.

На підтвердження митної вартості товару Позивач надав до митниці наступні документи: Декларація митної вартості; Контракт № RA03082022 від 03.08.2022; Інвойс № UKE1 від 06.12.2023; Пакувальний лист б/н до інвойсу; Сертифікат про походження товару від 11.01.2024; Платіжна інструкція № 67JBKLNB від 08.11.2023; Коносамент № HYSFA від 21.12.2023; Міжнародна товарно-транспортна накладна CMR б/н від 20.02.2024; Договір про транспортне - експедиторське обслуговування № ЄФ568023 від 07.02.2023, укладений між експедитором та ТОВ «Авто Тренд»; Рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг № 2266 від 20.02.2024; Довідку про витрати на транспортування вантажу №82 від 20.02.2024; Заявка до договору перевезення від 18.12.2023.

Перелік наданих до митної декларації документів вказаний в гр. 44 декларації.

27.02.2024 Позивачем від митниці отримано повідомлення, в якому зазначалось наступне: «..в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: - виписку з бухгалтерської документації; -транспортно-експедиційні рахунки, заявки перевезення, договори, рахунки збереження товарів в місце призначення, рахунки завантаження-розвантаження контейнера/товару тощо - каталоги, специфікації, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення (походження) з перекладом на вимоги ст. 254 Митний кодекс України - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини...»,

Далі декларант звернувся до митниці з листом № 28 від 27.02.2024р. з проханням дозволити митне оформлення відповідно до вимог ст. 55 МК України.

За результатами проведеного контролю митної вартості товару Відповідачем видано рішення про коригування митної вартості товару, відповідно до якого митна вартість товару Позивача визначена митницею за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС (МД №UА100330/2024/500844 від 18.01.2024р.). Рівень митної вартості встановлений: - 9,37 дол. США за кг.

В п. 33 Рішення митного органу містило наступні підстави його винесення:

« .. Обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст.: 54, 55, 57, 58, 59 Митного кодексу України: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає статі за ці товари (зокрема: наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству; відсутній транспортний договір щодо морського перевезення згідно коносаменту HYSFА; відсутні каталоги, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) від виробника товару; декларантом не доведено правильність розподілу транспортних витрат: в наданому рахунку на оплату транспортних послуг від 20.02.2024 №2266 відсутня інформація щодо вартості експедиторської винагороди за межами митної території України, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості; відсутні додатково понесені витрати з завантаженням на транспортний засіб для доставки в Україну а також з зберіганням товару в порту, складах інші, призначення (витрати не зазначені у відповідних графах ДМВ та не відображені в жодному транспортному документі. Таким чином, відомості стосовно такої складової митної вартості як транспортування не підтверджено документально, що суперечить положенням п.2 ч.2 cm. 52, ч. 2,9,10 та 21 cm. 58 МКУ, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості; відповідно до коносамента HYSFА доставка в порт Gdansk, але відповідно до CMR №б/н 20.02.2024 місце завантаження Pruszkow, тобто маршруту Gdansk до Pruszkow не враховано та не включені всі складові до розрахунку митної вартості; рахунок щодо транспортних витрат надана від особи яка безпосередньо не транспортувала товар, виходячи із наданої CMR, тобто не включено всі складові митної вартості; вартість, яка зазначена у Платіжної Інструкції 67JBKLNB, не співпадає з сумою, яка зазначена у МД; вартість морського фрахту, згідно ЕК МД суперечить інформації, зазначеної в листі ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 27.07.2023 №1154 та від 16.01.2024 №81; відсутня митна декларацію країни відправлення, яка зазначена у п.2.4 контракту № RA03082022, а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п.3 cm. 5З МК України, та вимогою декларанта надати рішення про коригування митної вартості товару; 2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСMO «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості подібних оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час становить: товар 1) 9,37 дол.США/кг. Враховуючи вищезазначене, митну вартість даного товару скориговано до цього рівня. Джерелом інформації для даного Рішення по товару є наявна у митного органу цінова інформація на подібний (аналогічний) товар, що наявні: МД UA100330/2024/500844 від 18.01.2024. При прийнятті даного Рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476. Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів у відповідності до статті 60 МКУ. Розрахунок митної вартості складає: товар. Товар 1) 9,37 дол.США /кг. ...».

На підставі рішення про коригування митної вартості товару, Відповідачем також видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2024/000200.

Позивач не погодився із завищенням митної вартості і звернувся до Відповідача з проханням про випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов`язання згідно із ч.7 ст.55 МКУ.

Відповідно до ч.7 ст. 55 МКУ Позивач надав Відповідачу нову митну декларацію № 24UA95U9 від 27.02.2024 р. та додатково сплатив ПДВ у розмірі 64701,60 грн. (відповідно до гр. 47 митної декларації, СП 55).

Відповідач здійснив митне оформлення товару з відміткою в гр. 48 митної декларації «відстрочення платежів до 27.05.2024 р.» згідно із ч,7 ст.55 МКУ.

Далі, керуючись ч.8 ст.55 МКУ, якою передбачено, що протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються Позивач звернувся до Відповідача з Заявою № 15/03-1 від 15.03.2024р. з проханням скасувати рішення про коригування митної вартості товару.

В обґрунтування заявленої митної вартості Позивач додатково надав Відповідачу роз`яснення щодо складової митної вартості та документи: Акт виконаних робіт № 2720 від 27.02.2024 до транспортно-експедиційного договору; Платіжне доручення № 991 від 29.02.2024 р. про оплату послуг експедитора; Бухгалтерська довідка від 14.03.2024 р.

У відповідь на звернення Позивача щодо перегляду рішення про коригування митної вартості Відповідачем надіслано лист від 20.03.2024р. - відмова в скасуванні рішення про коригування митної вартості.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно із ч.1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію. Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1ст. 257 Митного кодексу України).

Статтею 264 Митного кодексу України встановлено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно із п.п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів. Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу, за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3, 4 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч. ч. 3, 4 ст. 64 Митного кодексу України).

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного Кодексу України.

Підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Між тим, у силу правового висновку Верховного Суду від 17.01.2022р. у справі №520/2000/19: 1) обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті; 2) декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 Митного кодексу України; 3) контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає контролюючому органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару; 4) сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено; 5) повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених статтею 53 Митного кодексу України документів; 6) ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації (постанова Верховного Суду від 27.03.2020р. у справі №540/2605/18, постанова Верховного Суду від 06.05.2020р. у справі №140/1713/19); 7) у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу - рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей, визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як: за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, за резервним методом (постанова Верховного Суду у постанові від 05.02.2019р. у справі №816/1199/15-a).

Також, у силу правового висновку Верховного Суду від 13.01.2022р. у справі №520/11061/2020: 1) не доведення ознак подібності товарів та умов імпорту не дозволяє прирівнювати показники митної вартості таких товарів, що узгоджується із висновками постанови Верховного Суду від 21.08.2018р. у справі №804/1755/17 та від 25.05.2021р. у справі №520/10386/2020; 2) резервний метод повинен ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях і це обґрунтування повинне бути підтвердженим в рішенні про коригування митної вартості; 3) до кола юридично значимих факторів належать як обчислення митної вартості окремої одиниці товару, так і обчислення митної вартості одного кілограма товару; 4) наявність певних незначних недоліків (технічних помилок, розбіжностей) у документах, наданих на підтвердження митної вартості товару, не повинно розцінюватись як обставина, яка виключає можливість врахування таких документів для митного оформлення товару, та не є самостійною підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у них міститься, якщо за результатами дослідження інших даних у наданих декларантом документах, можна достовірно визначити митну вартість товару; 5) суб`єкт владних повноважень, як учасник процесу, безперечно, має право наводити відповідні аргументи й надавати наявні у його розпорядженні докази на їх спростування, і такі докази повинні отримати правову оцінку під час судового розгляду справи, однак ці аргументи повинні бути наведені у спірному рішенні та бути покладені в його основу суб`єктом владних повноважень, натомість - використання суб`єктом владних повноважень цих аргументів виключно у ході розгляду справи не відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України.

Крім того, наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №826/16046/16.

Суд також звертає увагу на те, що рівень задекларованої митної вартості товару нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних товарів, не є самостійною підставою для підтвердження недостовірності задекларованих платником даних. Інформація про вищу митну вартість ідентичних товарів не є перешкодою для визначення митної вартості товару на підставі укладеного між сторонами договору. Зазначений висновок відповідає позиції Верховного Суду у постановах від 21.01.2020 у справі №812/2336/14 та від 13.02.2020 у справі №810/1175/16.

Щодо доводів митного органу про те, що декларантом надано рахунок на транспортні витрати №8189 від 31.10.2023 та довідку на транспортні витрати №8327 1 від 31.10.2023 від особи, яка безпосередньо не транспортувала товар, виходячи з наданого до митного оформлення CMR та відсутній транспортний договір щодо морського перевезення, суд зазначає наступне:

Декларантом до митниці надано договір про транспортне експедиторське обслуговування № ЄФ568023 від 07.02.2023 р., укладений між Позивачем та експедитором ТОВ «Євро Форвардінг».

Умовами даного договору передбачено, що експедитор зобов`язується організувати за рахунок клієнта транспортно-експедиторське обслуговування, перевезення експортно-імпортних вантажів по території України і в міжнародному сполученні (п.1.1). При необхідності для виконання своїх зобов`язань за договором, укладати від свого імені договори з транспортними організаціями, контейнерними лініями, автомобільними перевізниками, складами зберігання та другими організаціями. Документом, що підтверджує наявність та зміст такого договору з транспортними організаціями є транспортний документ коносамент, автомобільна накладна, авіа накладна або залізнична накладна (2.1.1). Експедитор надає клієнту серед іншого довідку про транспортні витрати для пред`явлення в митні органи ( п. 2.1.6).

Експедитором, ТОВ «Євро Форвардінг», для виконання замовлення ТОВ «Авто Тренд» організоване морське перевезення від Китаю до Польщі, на підтвердження чого до митниці надано коносамент № ZH230800065G та для організації автоперевезення за маршрутом м. Маркі, Poland - м. Харків залучено автомобільного перевізника, яким згідно з CMR був РЕ Pryimachenko Vladyslav. Але Позивач не здійснював ніяких взаємовідносин з перевізниками.

У зв`язку з тим, що Позивач мав взаємовідносини саме з експедитором ТОВ Євро Форвардінг до митниці було надано договір, довідку про транспортні витрати, а також рахунок на оплату саме від ТОВ Євро Форвардінг. Позивач не укладав ніяких угод з перевізниками, не є стороною в цих угодах, тому і надати будь-які документи від імені перевізників, не мав можливості.

Також, у рішенні митний орган вказав: в наданих рахунках на оплату відсутня інформація щодо вартості експедиторських послуг за межами митної території України Ningbo, Китай - Gdansk, Польща.

Судом встановлено, що Позивачем серед іншого до митниці подано рахунок-фактуру щодо сплати вартості транспортно-експедиційних послуг № 8189 від 31.10.2023 та довідку про транспортні витрати № 8327_1 від 31.10.2023, в яких вказана вартість транспортно-експедиторського обслуговування за межами території України загалом по всьому маршруту і ці витрати були враховані у складі митної вартості товару. Отже твердження митного органу, що в наданих рахунках на оплату відсутня інформація щодо вартості експедиторських витрат за межами митної території України, не відповідає дійсності.

Після розмитнення та доставки товару на склад, Позивачем оплачено послуги експедитора та підписано акт виконаних робіт.

На підтвердження вартості перевезення та експедиторських послуг до митниці додатково надіслано акт виконаних робіт № 8595 від 07.11.2023 р., укладений з експедитором, платіжне доручення № 11926 від 14.11.2023 р. про оплату послуг експедитора та лист-довідку експедитора № 8327 від 14.11.2023 р.

В листі-довідці експедитор підтвердив "що за договором про транспортно-експедиторське обслуговування № ЄФ568023 від 07.02.2023 р. транспортування вантажу вагою брутто 1254.00 кг. в контейнері MRSU4718179 для ТОВ Авто Тренд від постачальника Yuhuan Weiyu Automobile Parts Co., Ltd. (China) за маршрутом Ningbo, China - м. Харків, Україна здійснювалось наступним чином:

міжнародне морське перевезення вантажу за маршрутом Ningbo, China - Gdansk, Poland згідно коносаменту № ZH230800065G;

внутрішнє автоперевезення за маршрутом Gdansk, Poland - Маркі, Poland;

міжнародне автоперевезення за маршрутом Маркі, Poland - Харків, Україна здійснювалась перевізником - PE Pryimachenko Vladyslav (ФО-П ОСОБА_1 ) на транспортному засобі НОМЕР_1 / НОМЕР_2 за міжнародною автотранспортною накладною CMR б/н від 31.10.2023 р.

Загальна вартість з доставки вантажу вагою брутто 1254.00 кг (контейнер MRSU4718179), включаючи всі транспортно-експедиторські витрати, з Ningbo, China до кордону України м/п Ягодин склала 8 186,51 грн. та повністю оплачена замовником 14.11.2023".

Таким чином, Позивачем включені всі складові до розрахунку митної вартості товару, а сума витрат на транспортування товару до кордону України підтверджена наступними документами: Договором про транспортне - експедиторське обслуговування № ЄФ568023 від 07.02.2023, укладений між експедитором та Позивачем; Заявкою № 8327 від 15.08.2023 на транспортування та експедирування контейнерів; Коносаментом; CMR від 31.10.2023; Рахунок-фактура щодо сплати вартості транспортно-експедиційних послуг № 8189 від 31.10.2023; Довідка про витрати на транспортування вантажу № 8327_1 від 31.10.2023 р., видана експедитором; Актом виконаних робіт № 8595 від 07.11.2023 р., укладений між Позивачем та експедитором; Платіжним дорученням № 11926 від 14.11.2023 р. про оплату послуг експедитора; Листом-довідкою експедитора № 8327 від 14.11.2023 р.

Щодо підстав коригування митної вартості товару, викладених у рішенні UA807000/2024/000012/2 від 03.01.2024, судом встновлено:

У рішенні митний орган вказав: «відповідно до CMR №б/н місто завантаження зазначено Pruszkow, але відповідно до коносаменту N9HYSFC порт доставки Gdansk, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості».

Згідно з умовами контракту з продавцем товар постачається на умовах FOB Ningbo, China. Тобто обов`язки продавця вважаються виконаними після поміщення товару на борт судна у м. Нингбо, Китай. Морське перевезення здійснювалось з порту відправлення Ningbo, China в порт призначення Gdansk, Poland, про що вказано в коносаменті № HYSFC.

На підтвердження транспортних витрат до кордону України, які включені у митну вартість товару, декларантом до митниці надано серед іншого рахунок експедитора щодо сплати вартості транспортно-експедиційних послуг № 10307 від 15.12.2023 р. та довідку про витрати на транспортування вантажу № 12465 від 15,12.2023 р.

Відповідно до цих документів транспортування вантажу вагою брутто 2191 кг за маршрутом Ningbo, China - м. Харків, Україна здійснювалось наступним маршрутом:

міжнародне морське перевезення вантажу за маршрутом Ningbo, China - Gdansk, Poland;

внутрішнє автоперевезення за маршрутом Gdansk, Poland - Прушків, Poland;

міжнародне автоперевезення за маршрутом м, Прушків, Poland - кордон України;

кордон України - м. Харків.

У наданих до митниці документах вказано, що товар з м. Гданськ, Польща до м. Прушків, Польща доставлено автомобільним транспортом. Вартість доставки включена у рахунок експедитора та відповідно додана до митної вартості товару.

У м. Прушків товар перевантажено на інший транспортний засіб, який доставив вантаж до м. Харків.

Проаналізувавши вищенаведене, суд доходить до висновку, що до розрахунку митної вартості Позивачем включено всі складові.

Також, у спірному рішення митний орган вказав: «декларантом не доведено правильність розподілу транспортних витрат: в наданих рахунках на оплату відсутня інформація щодо вартості експедиторських витрат за межами митної території України, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості», на це суд зазначає наступне:

У наданих до митниці документах від експедитора (заявка, довідка, рахунок) прописано окремою графою - «Транспортно-експедиторське обслуговування за межами території України, включаючи НРР, автодоставку Гданськ-Прушків, складські послуги, оформлення ТІ» вартістю 61 701,49 грн.

Крім того, в довідці про транспортно-експедиційні витрати № 12465 вказано, що вартість міжнародного перевезення вантажу (в тому числі експедирування) за межами державного кордону України за цмр б/н від 14.12.2023р. (вага брутто 2191кг) склала 16 460,59 грн.

Тобто, вартість експедиторського обслуговування за межами території України зазначена серед іншого в рахунку і довідці та включена у митну вартість товару, а висновок інспектора митниці про відсутність в наданих рахунках на оплату інформації щодо вартості експедиторських витрат за межами митної території України, є хибним та не відповідає наданим Позивачем до митниці документам.

Після розмитнення та доставки товару на склад, Позивачем було оплачено послуги експедитора та підписано акт виконаних робіт. На підтвердження вартості перевезення та експедиторських послуг разом з Заявою № 13/03-1 від 13.03.2024р до відповідача було додатково надано акт виконаних робіт з експедитором № 365 від 12.01.2024р. та платіжну інструкцію № 12267 від 08.01.2024р. про оплату послуг експедитора.

У призначені платежу цієї платіжної інструкції є посилання на рахунок № 10307 від 15,12.2023, який надавався до митниці при митному оформлені товару та рахунок № 130 від 04.01.2024 р., який було надано додатково разом із Заявою № 13/03-1 від 13.03.2024.

Рахунок № 130 від 04.01.2024 р. виставлено експедитором за понаднормативне використання транспортного засобу на території України, тобто ця вартість послуг експедитора не включається до митної вартості товару.

Таким чином, на думку суду, Позивачем включені всі складові до розрахунку митної вартості товару, а сума: витрат на транспортування товару (вага брутто 2191 кг.) до кордону України підтверджена наступними документами: Договором про транспортне - експедиторське обслуговування № ЄФ568023 від 07.02.2023р., укладеним між експедитором та ТОВ «Авто Тренд», Заявкою №12465 від 18.10.2023р. до договору про транспортне - експедиторське обслуговування, Рахунком щодо сплати вартості перевезення № 10307 від 15.12.2023, Довідкою про витрати на транспортування вантажу № 12465 від 15.12.2023, Коносаментом № HYSFC від 31.10.2023, Міжнародною товарно-транспортною накладною CMR б/н від 14.12.2023, Платіжною інструкцією № 12267 від 08.01.2024, Актом виконаних робіт № 365 від 12.01.2024.

Щодо зазначення у спірному рішення: «в рахунку ТТ23ЕВІ0488-1 від 26.10.2023 відсутні печатка та підпис відповідальної особи продавця, що може свідчити про відсутність його юридичної сили та ймовірну фіктивність, (з урахуванням п. 3,2 контракту HU15112022), тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості», судом встановлено:

ТОВ «Авто Тренд» до митниці надано інвойс у тому вигляді, який отримано Позивачем від продавця товару. У зв`язку з тим, що до винесення рішення у повідомленні, направленому декларанту, митний орган не повідомив про цей недолік, ТОВ «Авто Тренд» не мало можливості надати інвойс з печаткою та підписом до винесення рішення.

Після ознайомлення з рішенням про коригування митної вартості товару Позивач звернувся до продавця та отримав інвойс ТТ23ЕВІ0488-1 від 26.10.2023р. з печаткою та підписом. Даний інвойс наданий Відповідачу разом з Заявою № 13/03-1 від 13.03,2024.

А отже, враховуючи наведене, суд доходить висновку, що до митною вартості включені всі складові.

Щодо підстав коригування митної вартості товару, викладених у рішенні № UA807000/2024/000168/2 від 27.02.2024, а саме: відсутності транспортного договору щодо морського перевезення згідно коносаменту № HYSF2023О20О4ОA; рахунок щодо транспортних витрат наданий від особи яка безпосередньо не транспортувала товар, виходячи із наданої CMR, тобто не включено всі складові митної вартості».

Декларантом до митниці надано договір про транспортно-експедиторське обслуговування № ЄФ568023 від 07.02.2023 р., укладений між Позивачем та експедитором ТОВ «Євро Форвардінг». Умовами даного договору передбачено, що експедитор зобов`язується організувати за рахунок клієнта транспортно-експедиторське обслуговування, перевезення експортно-імпортних вантажів по території України і в міжнародному сполученні (п.1.1). Експедитор зобов`язаний при необхідності для виконання своїх зобов`язань за договором, укладати від свого імені договори з транспортними організаціями, контейнерними лініями, автомобільними перевізниками, складами зберігання та другими організаціями. Документом, що підтверджує наявність та зміст такого договору з транспортними організаціями є транспортний документ - коносамент, автомобільна накладна, авіа накладна або залізнична накладна (2.1.1). Експедитор надає клієнту серед іншого довідку про транспортні витрати для пред`явлення в митні органи ( п. 2.1.6).

Для виконання замовлення Позивача експедитором ТОВ «Євро Форвардінг» було організоване морське перевезення від Китаю до Польщі, на підтвердження чого до митниці надано коносамент № HYSFA від 21.12.2023р. та для організації автоперевезення за маршрутом м. Прушків - м. Харків залучено автомобільного перевізника, яким згідно з CMR був LLC «MOST-TRANS». Але Позивач не здійснював ніяких взаємовідносин з перевізниками.

У зв`язку з тим, що Позивач мав взаємовідносини саме з експедитором ТОВ «Євро Форвардінг» до митниці було надано договір, довідку про транспортні витрати, а також рахунок на оплату саме від ТОВ «Євро Форвардінг». Позивач не укладав ніяких угод з перевізниками, не є стороною в цих угодах, тому і надати будь-які документи від імені перевізників, не мав можливості.

В рішенні митний орган вказав: «відповідно до коносамента HYSFА доставка в порт Gdansk; але відповідно до CMR №б/н 20.02.2024 місце завантаження Pruszkow, тобто маршруту Gdansk до Pruszkow не враховано та не включені всі складові до розрахунку митної вартості».

Суд не погоджується з даними твердженнями відповідача, оскільки відповідно до рахунку №2266 від 20.02.2024 та довідки про транспортні витрати №82 від 20.02.2024 р. від експедитора, які надано до митниці при митному оформлені товару, транспортування вантажу вагою брутто 3505,95 кг. за маршрутом Ningbo, China - м, Харків, Україна здійснювалось наступним маршрутом: міжнародне морське перевезення вантажу за маршрутом Ningbo, China - Gdansk, Poland; внутрішнє автоперевезення по території Польщі за маршрутом Gdansk, Poland - Прушків, Poland; міжнародне автоперевезення за маршрутом м.Прушків, Poland- кордон України м/п Чоп; м/п Чоп - Харків.

У зазначених документах вказано вартість транспортних послуг, в тому числі вказана послуга з авто доставка за маршрутом Гданськ - Прушків, яка увійшла серед іншого до послуг з транспортно-експедиторського обслуговування за межами території України.

Отже, на думку суду до розрахунку митної вартості включено всі складові.

Також, у рішенні митний орган вказав на те, що декларантом не доведено правильність розподілу транспортних витрат: в наданому рахунку на оплату транспортних послуг від 20.02.2024 № 2266 відсутня інформація щодо вартості експедиторської винагороди за межами митної території України, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості" та відсутні додатково понесені витрати з завантаженням на транспортний засіб для доставки в Україну, а також з зберіганням товару в порту, складах інші, призначення (витрати не зазначені у відповідних графах ДМВ та не відображені в жодному транспортному документі. Таким чином, відомості стосовно такої складової митної вартості як транспортування не підтверджено документально, що суперечить положенням п.2 ч.2 cm.52, ч.2,9,10 та 21 cm. 58 МКУ, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості.

Судовим розглядом встановлено наступне: у наданих при митному оформленні до митниці документах від експедитора (заявка, рахунок) зазначене окремою графою - «Транспортно-експедиторське обслуговування за межами території України, включаючи НРР, автодоставку Гданськ- Прушків, складські послуги, оформлення ТІ».

Крім того, в довідці про транспортно-експедиційні витрати "82 вказано, що вартість міжнародного перевезення вантажу (в тому числі експедирування) за межами державного кордону України за CMR б/н від 20.02.2024р. (вага брутто 3505,95 кг.) складає 39933,95 грн.

Тобто, вартість експедиторського обслуговування за межами території України зазначена серед іншого в рахунку та довідці та включена Позивачем у митну вартість товару, а висновок інспектора митниці про відсутність в наданому рахунку на оплату інформації щодо вартості експедиторських витрат за межами митної території України, є хибним та не відповідає наданим ТОВ «Авто Тренд» до митниці документам.

Також, в наданій від експедитора довідці про транспортно-експедиційні витрати №82 від 20.02.2024 експедитором роз`яснено, що в транспортно-експедиційне обслуговування за межами території України включено серед іншого навантажувально-розвантажувальні роботи та складські послуги.

Так, у рахунку №2266 від 20.02.2024 р. вказані послуги НРР (скорочено від «навантажувально-розвантажувальні роботи»), складські послуги.

Після розмитнення та доставки товару на склад, Позивачем було оплачено послуги експедитора та підписано акт виконаних робіт. На підтвердження вартості перевезення та експедиторських послуг додатково до Заяви № 15/03-1 від 15,03,2024 надано Відповідачу акт виконаних робіт № 2720 від 27.02.2024 р., укладений з експедитором та платіжне доручення № 991 від 29.02.2024 р. про оплату послуг експедитора.

Таким чином, Позивачем включені всі складові до розрахунку митної вартості товару, а сума витрат на транспортування товару вагою брутто 3505,95 кг. до кордону України в розмірі 39933,95 грн. підтверджена наданими документами.

Щодо посилання на те, що вартість зазначена у платіжній інструкції M67JBKLNB, не співпадає з сумою яка зазначена у МД, суд зазначає, що до винесення Рішення про коригування митної вартості митний орган у надісланому повідомленні не вимагав у декларанта роз`яснень з цього приводу.

Після ознайомленням з текстом рішення Позивачем до митниці разом с Заявою № 15/03-1 від 15.03.2024, поданою в рамках ст. 55 МКУ, надано відповідне роз`яснення, а також додаткові документи - бухгалтерська довідка від 14.03.2024, в якій підтверджено, що «партія товару на суму 14 576,60 доларів США, що надійшла від продавця KVR International Со., Ltd., (China) за контрактом № RA03082022 від 03.08.2022 р. та інвойсом UKE1 від 06.12.2023 р., та була розмитнена за митною декларацією 24UA95U9 від 27.02.2024 р., оплачена 08.11.2023 р. згідно з платіжною інструкцією № 67JBKLNB на суму 24 511,90 доларів США.

Цим платіжним документом також оплачена інша партія товару, тому сума в платіжній інструкції №67JBKLNB від 08.11.2023 більше ніж сума інвойсу №UKE1 від 06.12.2023.

Таким чином, поставлена партія товару у сумі 14 576,60 доларів США повністю оплачена ТОВ «Авто Тренд» та до митниці надано платіжні документи на підтвердження оплати товару.

Законодавство України не забороняє здійснювати декілька попередніх оплат за товар покупцем на користь продавця, не забороняє здійснювати часткову поставку товару та не вимагає, щоб сума оплати, вказана в платіжних документах, співпадала з сумою поставки товару.

Відповідачем в рішенні зазначається, що вартість морського фрахту, згідно ЕК МД суперечить інформації, зазначеної в листі ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 27.07.2023 №1154 та від 16.01.20 24 №81.

На це твердження суд зазначає, що митний орган при винесені рішення має керуватися чинним законодавством України. Листи Державного підприємства «Укрпромзовнішекспертиза» не є нормативно-правовими актами, не можуть застосовуватися як підстава для коригування митної вартості товарів та не містять жодного правового обов`язку для суб`єктів господарювання або митниці.

Отже, посилання у рішенні на листи ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 27.07.2023 №1154 та від 16.01.2024 № 81, як на підставу для коригування митної в вартості, є незаконним та необґрунтованим.

Щодо висновку Відповідача про те, що сума оплати, яка зазначена у банківському документі, щодо оплати за товар Swift не відповідає сумі у інвойсі та митній декларації наданим до митного оформлення та відсутня оплата згідно пункту 5.2 зовнішньоекономічного договору від 09.03.2023 № WE09032023 відповідно до виставленої проформи-інвойсу, судом встановлено наступне:

До митниці разом із заявою № 07/02-1 від 07.02.2024, поданою для перегляду рішення про коригування митної вартості, було надано платіжну інструкцію № 93 від 17,03.2023 р. на суму 28 524,30 доларів США, яка підтверджує оплату за контрактом № WE09032023 від 09.03.2023 на користь продавця YUHUAN WEIYU AUTOMOBILE PARTS CO., LTD та повідомлено, що інвойс № WY230808 від 08.08.2023р., який надано до митного органу при митному оформлені товару на суму 5 648,40 дол. США надано продавцем на відвантажений вже товар. Продавець здійснив часткову поставку товару, що не заборонено діючим законодавством України, тому сума оплати не співпадає з сумою, зазначеною у інвойсі, наданому до митного оформлення. Сума передплати буде закрита наступними поставками.

Отже, поставлена партія товару у сумі 5 648,40 дол. США була повністю оплачена ТОВ Авто Тренд та до митниці надано платіжні документи на підтвердження оплати товару.

Проаналізувавши вищенаведене, суд зазначає. що законодавство України не забороняє здійснювати декілька попередніх оплат за товар покупцем на користь продавця, не забороняє здійснювати часткову поставку товару та не вимагає, щоб сума оплати, вказана в платіжних документах, співпадала з сумою поставки товару. Таким чином, відсутні розбіжності в наданих документах.

Щодо твердження про відсутність експортної декларації країни відправлення, то копія митної декларації країни відправлення - це документ, який не входить до обов`язкового переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів відповідно до ч.2 ст.53 МК України та надається до митниці тільки при її наявності, про це прямо зазначено в ч. 3 ст. 53 МК України.

Варто зазначити, що у даному випадку відсутність експортної декларації жодним чином не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 15.02.2023 у справі №815/2552/16.

Щодо прайс-листів, каталогів тощо то п. 6 частини 3 статті 53 МК України до переліку додаткових документів, які підтверджують митну вартість товарів та подаються на письмову вимогу митного органу віднесені каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Верховний Суд в постанові від 16.07.2020 у справі № 815/324/18 за позовом ТОВ "БУДТРЕСТ-ВВ" до Київської міської митниці ДФС (адміністративне провадження № К/9901/55690/18) зазначив, що прейскурант (прайс-лист) це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців.

Суд зазначає, що прайс-лист від виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару. Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено.

Продовжуючи розгляд справи, суд зазначає, що за правилами ст.64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (ч.1 ст.64); митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (ч.2 ст.64).

Наведене підтверджується змістом Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів (затверджені наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012р., зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012р. за №883/21195; далі за текстом Правила №598), оскільки у графі 33 рішення про коригування митної вартості "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59 - 61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Відповідачем не надано документів, котрі б висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, подано не було.

Текст оскаржених рішень про коригування митної вартості не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, про обсяги партій, про умови поставок, про зміст письмово відображених комерційних домовленостей між резидентом України та іноземним постачальником, про невідповідність цінових показників товару предмету - імпорту відомостям прайс-листів чи будь-яких аналогічних документів виробника товару тощо.

З огляду на зазначене, підстави застосування відповідачем другорядного (резервного) методу визначення митної вартості не є доведеними, а розрахована митна вартість - не є обґрунтованою.

Відповідачем під час розгляду справи не надано до суду доказів здійснення детального порівняння, як і не надано доказів, які б підтверджували аналогічність характеристик імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, що свідчить про необґрунтованість та недоведеність зазначеного висновку відповідача.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів правомірності винесеного рішення про коригування митної вартості в цій частині.

Стосовно доводів відповідача, викладених у спірному у даній справі рішенні щодо непідтвердження декларантом документально всіх складових митної вартості товарів та надання документів, які містять розбіжності, що послугувало підставою для запиту додаткових документів в порядку, передбаченому ч. 3 cт.53 Митного кодексу України, суд зазначає наступне.

Під час розгляду справи зі змісту наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що підприємством позивача було надано до митного оформлення необхідний перелік документів, передбачений ч.ч. 1-2 ст. 53 Митного кодексу України.

Однак, як встановлено судом, відповідачем під час винесення спірного у даній справі рішення, не було наведено належних обґрунтувань щодо наявності сумніву в числових значеннях або недостовірності наданих документів, що могло б бути підставою для запиту додаткових документів. При цьому, такий запит повинен містити як обґрунтування причин запиту, так і конкретизацію того, які саме складові митної вартості не підтверджені або викликали сумніви, в чому саме полягають розбіжності, чи впливають вони на митну вартість, які додаткові документи можуть спростувати ці сумніви.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, оскаржуване рішення є необґрунтованим та прийнятим без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З огляду на викладене, рішення про коригування митної вартості товарів UA807000/2023/000461/2 від 06.11.2023; № UA807000/2024/000012/2 від 03.01.2024; № UA807000/2024/000168/2 від 27.02.2024 прийняті Харківською митницею, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог

Щодо відшкодування позивачу витрат на надання професійної правничої допомоги, суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз долучених позивача до матеріалів справи доказів свідчить, що 04.01.2023 р. між ТОВ «Авто Тренд» та ТОВ «ЗМЗ ПС» укладений договір про надання правничої (правової) допомоги № 04/01-24С.

Відповідно до п.1.1. договору про надання правничої допомоги ТОВ «ЗМЗ ПС» взяло на себе зобов`язання надавати Позивачу професійну правову допомогу, а саме: юридичні послуги по представництву інтересів Позивача в будь-яких судах, в тому числі Харківському окружному адміністративному суді, Другому апеляційному адміністративному суді, Верховному суді України.

Відповідно до п. 3.1. Договору про надання правничої допомоги сторони узгодили, що Позивач здійснює попередню оплату юридичних послуг в розмірі, узгодженому сторонами в додаткових угодах до цього договору, орієнтовна вартість наданих послуг зі складання позову та відповіді на відзив складає 10000 грн (п.3.3. Договору).

Згідно з додатковою угодою №5 до договору №04/01-24С від 04.01.2024 сторони узгодили, що Клієнт здійснює попередню оплату юридичних послуг на рахунок Виконавця в розмірі 9000 без ПДВ за підготовку заяви та відповіді на відзив відповідача.

03.04.2024 р. Позивач здійснив попередню оплату послуг в розмірі 9000,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 12806 з відміткою банку про виконання платежу.

Таким чином, на час подання позову, орієнтовна сума витрат Позивача на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції складає 9000,00 грн.

На підтвердження виконаних робіт позивачем надано акт прийому-передачі виконаних послуг від 27.05.2024 до договору про надання правничої допомоги № 04/01-24С від 27.05.2024, згідно якого представником витрачено на супровід справи 9 годин та вартість наданих послуг з урахуванням вартості однієї години роботи 1000 грн складає 9000грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц.

Відповідачем по справі надано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим, суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи надане відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та те, що справа, по якій адвокатом надано послуги, є справою незначної складності, справа розглядалась в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, суд зазначає, що складання адвокатом в рамках даної адміністративної справи документів, такі послуги не є послугами значного обсягу, суд дійшов висновку про те, що заява про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню у сумі 4000,00 грн.

Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000461/2 від 06.11.2023.

Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000012/2 від 03.01.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000168/2 від 27.02.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці (61003, Харківська обл., місто Харків, вул. Короленка, будинок 16-Б, код ЄДРПОУ ВП: 44017626) на користь ТОВ "Авто Тренд" (61052, м. Харків, пров. Сімферопольський, 6, ) судовий збір у сумі 3028 грн. 00 коп..

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" () витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000,00 (чотири тисячі гривень 00 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Марина Лук`яненко