Справа № 500/8369/23
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/8369/23

02 липня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу у розмірі 10200,00грн, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у ВП №72214494 від 13.12.2023 про накладення штрафу у розмірі 10200,00грн під час виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року у справі №500/3820/22.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області отримано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13.12.2023 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у розмірі 10200грн за повторне невиконання рішення суду та вимог державного виконавця на підставі виконавчого листа №500/3820/22 від 16.06.2023.

Зазначає, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 у справі №500/3820/22 позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №20 від 26.08.2022 про відмову у призначенні пенсії та не зарахуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудового страхового стажу за періоди роботи в колгоспі «Світанок» Гусятинського району Тернопільської області з січня 1983 року по вересень 1983 року, з вересня 1985 року по березень 1991 року та з жовтня 1993 року по листопад 1999 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу періоди роботи з січня 1983 року по вересень 1983 року, з вересня 1985 року по березень 1991 року та з жовтня 1993 року по листопад 1999 року у колгоспі «Світанок» Гусятинського району Тернопільської області. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію по віку з 22.02.2022, та здійснити відповідні нарахування та виплати. На виконання вказаного судового рішення видано виконавчий лист від 16.06.2023. Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 11.07.2023 відкрито виконавче провадження ВП №72214494 з примусового виконання виконавчого листа у справі №500/3820/22, виданого 16.06.2023 Тернопільським окружним адміністративним судом.

Позивач вказує, що при виконанні рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/3820/22 із зобов`язання зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу періоди роботи з січня 1983 року по вересень 1983 року, з вересня 1985 року по березень 1991 року та з жовтня 1993 року по листопад 1999 року у колгоспі «Світанок» Гусятинського району Тернопільської області встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 16 років 6 місяців 24 дні, а отже право на призначення пенсії ОСОБА_1 матиме після досягнення віку 65 років.

Зазначає, що у рішенні суду у справі №500/3820/22 суд вказав, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу в достатньому розмірі, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Однак, навіть із зарахуванням визначених судом періодів роботи ОСОБА_1 у колгоспі «Світанок» Гусятинського району Тернопільської області, - його буде недостатньо для призначення пенсії по віку з 22.02.2022, оскільки при наявному страховому стажі він набуде право на її призначення лише при досягненні 65-річного віку, тобто з 2024 року.

Таким чином, позивач вважає, що ним виконано рішення суду в повному обсязі, та як наслідок, протиправності оскарженої постанови про накладення штрафу.

Ухвалою від 02.01.2024, суд залишив позовну заяву без руху, встановивши строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду доказів про сплату судового збору у справі.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та ухвалив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суддею одноособово, з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 КАС України.

Вказаною ухвалою суд зобов`язав відповідача подати до суду у відповідності до вимог статті 94 КАС України засвідчену копію виконавчого провадження №72214494 з примусового виконання виконавчого листа №500/3820/22, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 16.06.2023; докази ознайомлення позивача з виконавчим провадження №72214494.

19.01.2024, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками зі змісту якого слідує, що відповідач повністю заперечує проти задоволення позовних вимог мотивуючи свою позицію тим, що в межах розгляду судової справи №500/3820/22 судом встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 відповідно до записів у трудовій книжці становить 18 років 11 місяців 13 днів та 2 роки 1 місяць служби в Збройних Силах України, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.11.2021 за №302, тобто його трудовий (страховий) стаж становить 20 років 17 днів.

З огляду на що, відповідач зазначає, що листи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про виконання вказаного судового рішення шляхом зарахування ОСОБА_1 до його страхового стажу лише 16 років 6 місяців 24 дні не свідчить про повне виконання такого рішення суду, з огляду на що було винесено оскаржену постанову у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого у судовій справі №500/3820/22 та застосовано штраф у розмір 10200грн (арк. справи 27-34).

30.01.2024 позивачем подано на адресу суду клопотання про долучення до матеріалів судової справи додаткових доказі у підтвердження повного виконання судового рішення в межах наявних у нього повноважень (арк. справи 35-40).

Ухвалою від 31.01.2024 судом зупинено провадження у даній адміністративній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №500/7729/23 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у ВП №72214494 від 16.11.2023 про накладення штрафу у розмірі 5100,00грн під час виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року у справі №500/3820/22.

Ухвалою від 02.07.2024 суд поновив провадження у справі.

Інших заяв від учасників справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 у справі №500/3820/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №20 від 26.08.2022 про відмову у призначенні пенсії та не зарахуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудового страхового стажу за періоди роботи в колгоспі «Світанок» Гусятинського району Тернопільської області з січня 1983 року по вересень 1983 року, з вересня 1985 року по березень 1991 року та з жовтня 1993 року по листопад 1999 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу періоди роботи з січня 1983 року по вересень 1983 року, з вересня 1985 року по березень 1991 року та з жовтня 1993 року по листопад 1999 року у колгоспі «Світанок» Гусятинського району Тернопільської області. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію по віку з 22.02.2022, та здійснити відповідні нарахування та виплати. На виконання вказаного судового рішення видано виконавчий лист від 16.06.2023. Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 11.07.2023 відкрито виконавче провадження ВП №72214494 з примусового виконання виконавчого листа у справі №500/3820/22, виданого 16.06.2023 Тернопільським окружним адміністративним судом. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2023 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 у справі №500/3820/22 повернуто скаржнику.

16.06.2023 Тернопільським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №500/3820/22 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 22.02.2022 та здійснити відповідні нарахування і виплати.

Керуючись статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець постановою від 11.07.2023 зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виконати вимоги виконавчого листа №500/3820/22 від 16.06.2023.

Листом №1900-0902-5/31433 від 26.07.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило орган ДВС про те, що зазначене у постанові державного виконавця рішення суду виконано у добровільному порядку в межах повноважень до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», вимогою державного виконавця від 16.11.2023, отриманою 22.11.2023, - зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виконати вимоги виконавчого листа №500/3820/22 від 16.06.2023, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом, в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію по віку з 22.02.2022 та здійснити відповідні нарахування і виплати.

В частині виконання судового рішення у справі №500/3820/22 щодо призначення пенсії ОСОБА_1 , Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило, що відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), а саме: частини другої статті 26 починаючи з 1 січня 2019 року на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 15 до 21 року.

При виконанні рішення Тернопільського окружного адміністративного суду в справі №500/3820/22 із зобов`язанням зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу періоди роботи з січня 1983 року по вересень 1983 року, з вересня 1985 року по березень 1991 року та з жовтня 1993 року по листопад 1999 року у колгоспі Світанок Гусятинського району Тернопільської області встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 16 років 6 місяців 24 дні, а отже право на призначення пенсії ОСОБА_1 матиме після досягнення віку 65 років.

Постановою від 16.11.2023 у ВП №72214494 державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», за невиконання рішення суду та вимог державного виконавця наклала на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області штраф у розмірі 5100 грн.

Підставою для цього було те, що згідно повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1634/3.1-23 від 27.07.2023 встановлено, що рішення суду боржником не виконано.

Не погоджуючись із вказаною постановою про накладення штрафу у сумі 5100,00грн, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернулося до суду з позовом про її скасування.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 31.01.2024, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі №500/7729/23 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у ВП №72214494 від 16.11.2023 про накладення штрафу у розмірі 5100,00грн під час виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 у справі №500/3820/22, - в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №500/7729/23, встановлено, що державний виконавець 16.11.2023 виніс постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом №1404-VIII, а також те, що зазначене рішення суду набрало законної сили, то суд дійшов висновку, що ці обставини не підлягають доказуванню у межах даної справи.

Надалі, на виконання зазначеного виконавчого листа, позивачем 29.11.2023, надіслано повідомлення від 28.11.2023, у якому вказано, що страховий стаж стягувача становить 16 років06 місяців 24 дні.

13.12.2023 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції встановлено, що позивач повторно рішення суду не виконав, з огляду на що винесено постанову про накладення штрафу ВП №72214494, якою за повторне неповне невиконання рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист у справі №500/3820/22 від 16.06.2022, на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, на користь держави у розмірі 10200,00грн (арк. справи 8).

Не погоджуючись з вказаною постановою про накладення штрафу, позивач звернувся з даним позовом до суду про її скасування.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 3 Закону №1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону №1404-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Частиною першою статті 13 Закону №1404-VIII визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 63 Закону № 1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

За приписами частини першої статті 32 Закону №1404-VIII за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Статтею 75 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи зазначені норми права, суд дійшов висновку, що на момент прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлено невиконання боржником рішення суду у встановлений виконавцем строк, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання. При цьому обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм Закону №1404-VIII можуть вважатися обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Суд встановив, що, зокрема, оскарженою постановою на позивача накладено штраф у розмірі 10200,00грн, на підставі статей 63, 75 Закону №1404-VIII, тобто за повторне невиконання боржником без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду №500/3820/22.

При цьому, позивач вважає, що державний виконавець безпідставно дійшов висновку що позивач повторно не виконав без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду, оскільки, на виконання зазначеного виконавчого листа, позивачем зараховано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до страхового стажу періоди роботи з січня 1983 року по вересень 1983 року, з вересня 1985 року по березень 1991 року та з жовтня 1993 року по листопад 1999 року у колгоспі «Світанок» Гусятинського району Тернопільської області, однак встановлено, що його страховий стаж становить 16 років 6 місяців 24 дні, з огляду на що право на призначення пенсії із таким страховим стажем він набуде після досягнення віку 65 років.

Надаючи оцінку таким доводам позивач суд зазначає, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 у справі №500/3820/22, судом встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 , відповідно до записів у трудовій книжці становить 18 років 11 місяців 13 днів та 2 роки 1 місяць служби в Збройних Силах України, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.11.2021 року за №302, тобто його трудовий (страховий) стаж становить 20 років 17 днів, з огляду на що суд дійшов висновку, що спірні періоди роботи з січня по вересень 1983 року, з вересня 1985 року по березень 1991 року та з жовтня 1993 року по листопад 1999 року стосуються трудової діяльності саме позивача ОСОБА_1 та були безпідставно не взяті до уваги відповідачем через допущене неповне зазначення по батькові особи, чи помилкове зазначення імені. Відтак, суд погодився з доводами позивача про наявність підстав для задоволення позову шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з січня по вересень 1983 р., з вересня 1985 р. по березень 1991 р. та з жовтня 1993 р. по листопад 1999 р. в колгоспі «Світанок» Гусятинського району Тернопільської області та призначити йому пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з 22 лютого 2022 року.

Всупереч вказаним висновкам рішення суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, обґрунтовуючи причини невиконання цього рішення відповідно до його резолютивної частини, аналізуючи норми Закону №1058 та трудовий стаж ОСОБА_1 , дійшло висновку, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 16 років 6 місяців 24 дні, а отже право на призначення пенсії ОСОБА_1 матиме після досягнення віку 65 років.

Суд враховує, що питання призначення пенсії належить до дискреційних повноважень та компетенції органу Пенсійного фонду України і саме органи пенсійного фонду визначають правильність та повноту наданих документів для призначення (перерахунку) пенсії.

Однак, щодо підстав непризначення ОСОБА_1 пенсії після зарахування його страхового стажу згідно судового рішення в адміністративній справі №500/3820/22, суд вважає за необхідне зауважити, що вони фактично зводяться до незгоди із рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 в адміністративній справі №500/3820/22 та складають предмет оскарження вказаного рішення, однак не можуть бути предметом розгляду у даній справі, що розглядається.

Як зазначено вище, за приписами частини другої статті 14 КАС України, що узгоджується зі статтею 370 КАС України та статтею 129-1 Конституції України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення суду не виконано позивачем без поважних причин, з огляду на що оскаржувана постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у ВП № 72214494 від 13.12.2023 про накладення штрафу в розмірі 10200,00грн під час виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 у справі № 500/3820/22 винесена на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, а підстави для її скасування відсутні.

У зв`язку з тим, що у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено в повному обсязі, керуючись приписами статті 139 КАС, судовий збір не повертається позивачу, та за відсутності понесених судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з позивача на користь суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у ВП №72214494 від 13 грудня 2023 року про накладення штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00коп під час виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року у справі №500/3820/22, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 02 липня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001, );

відповідач: - Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, 76019, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.