Справа № 420/12623/24
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Одеського квартирно-експлуатаційного управління, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 23.04.2024 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Одеського квартирно-експлуатаційного управління, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка виразилась у невидані наказу про закріплення на праві оперативного управління за Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням квартири АДРЕСА_1 ;

2. Зобов`язати Міністерство оборони України видати наказ про закріплення на праві оперативного управління квартири АДРЕСА_1 за Одеським квартирно- експлуатаційним управлінням, здійснивши його реалізацію у встановленому законом порядку;

3. Зобов`язати Одеське квартирно-експлуатаційне управління після видання Міністерством оборони України наказу про передачу йому в оперативне управління квартири АДРЕСА_1 , вчинити необхідні дії щодо розподілу даної квартири та направити до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради документи та клопотання про оформлення та видачу зі складом родини 4 особи а саме: ОСОБА_1 і членам його сім`ї дружині ОСОБА_2 , сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ордера на житлове приміщення для постійного проживання, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебуває на квартирному обліку у рахунок житлового фонду Міністерства оборони України. Відповідно до Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ від 03 серпня 2006 року № 1081. Міністерство оборони України та КЕВ м. Одеса, який в подальшому змінив свою назву на Одеське квартирно-експлуатаційне управління (в подальшому Одеське КЕУ), не вчинивши всіх необхідних дій спрямованих на реалізацію державної політики в сфері соціального захисту військовослужбовців, порушили право позивача на житло, яке закріплено в Конституції України, а саме: Міністерство оборони України не передало вказане житло на баланс КЕВ м. Одеса, який в подальшому змінив свою назву на Одеське КЕУ, та, відповідно, Одеське КЕУ не подало до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради клопотання про оформлення та видачу мені ордера на житлове приміщення для постійного проживання, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач звернувся до відповідача з листом за вих. № 27 від 25.03.2024 стосовно надання інформації щодо видання наказу Міністерства оборони України про закріплення на праві оперативного управління за Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням квартири АДРЕСА_1 , в яку його було відселено з аварійної будівлі військового містечка № НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 . 05.04.2024 представник позивача - адвокат Костинчук В.В. отримав лист-відповідь за вих. № 2459/1590. Також був спрямований лист за вих. №28 від 25.03.2024 до Одеського квартирно-експлуатаційного управління стосовно надання інформації та копій документів щодо подання до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради клопотання про оформлення та видачу мені і членам моєї сім`ї ордера на житлове приміщення для постійного проживання, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 . 29.03.2024 отримали відповідь за вих. № 1402, в якому нас повідомили, що: « 28.03.2024 Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням було отримано Ваші адвокатські запити від 25.03.2024 вих.№ 28, 30, 32, 34, 36, 38,40, 42,46, 48, 50, 52 про надання інформації та копій документів щодо подання до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради клопотання про оформлення та видачу визначеним у запитах громадянам та членам їх сімей ордера на житлові приміщення для постійного проживання.»

Вважаючи зазначену бездіяльність відповідачів протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

29.04.2024 суддя ухвалив прийняти до розгляду позовну заяву; відкрити провадження у адміністративній справі; розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

15.05.2024 до суду (вх.№ ЕС/19906/24, ЕС/19910/24) від представника Квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеси надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та вказує, що враховуючи відсутність приміщення за адресою: АДРЕСА_3 в числі фонду службового житла, а також відсутність наказу Міністерства оборони України про закріплення на праві оперативного управління вказаного майна за відповідачем, у останнього відсутні підстави для його розподілення.

15.05.2024 до суду (вх.№ЕС/19916/24) від представника Міністерства оборони України надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначає, що квартира, на яку позивач просить надати йому ордер не перебуває в числі фонду службового житла та не закріплена на праві оперативного управління за Квартирно-експлуатаційним відділом м.Одеси.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса 20.06.2014 видано спеціальний дозвіл на проживання в спеціально пристосованій казармі № 94 (а.с.18) на право зайняття з сім`єю з 3 осіб жилої площі в спеціально пристосованій казармі № 35 по АДРЕСА_4 .

Матеріали справи містять інформацію щодо родинних зв`язків позивача (а.с.13-17) (дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Між товариством з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система» (Пайовик) та Південним управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України (Замовник) укладено договір №227/УПБ-70Д від 25.11.2004 (а.с.27-29) про будівництво житла в порядку пайової участі для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей предметом якого є фінансування та будівництво пайовиком в повному обсязі, згідно одержаної у встановленому законом порядку проектно-кошторисної документації та будівництво групи житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями, підземними паркінгами, обладнанням, інженерними мережами та спорудами, орієнтованою площею 35 тис. кв.м на земельній ділянці загальної площею орієнтовано 2,5 га в АДРЕСА_5 .

За умовами пункту 3.1 договору, пайовик здійснює у повному обсязі фінансування будівництва об`єкту на умовах, передбачених цим договором. Замовник вносить свою пайову участь у будівництві у вигляді виконання обов`язків, надання послуг, передбачених в пункті 4.1 договору.

Згідно з пунктом 4.1 договору замовник зобов`язався виконати всі необхідні дії для відведення земельної ділянки та приведення її у стан, придатний для будівництва об`єкту (у тому числі укладення та реєстрація договору оренди землі, отримання дозвільної документації) до 31.12.2005, та виконувати в повному обсязі функції замовника відповідно до умов договору та чинного законодавства (підпункт «а»); узгодити з пайовиком завдання на проектування на передпроектній стадії та на стадії «Проект» (підпункт «б»); замовник до початку робіт передає пайовику за актом прийому-передачі будівельний майданчик з усіма необхідними документами, які дозволяють використовувати його для будівництва об`єкту, дозволи на виконання будівельно-монтажних робіт, точки підключення до діючих інженерних комунікацій (підпункт «е»); відселення сімей військовослужбовців (громадян) та членів їх сімей з будівель, розташованих на земельній ділянці, яка підлягає забудові, здійснюється в установленому законодавством порядку за рахунок частки замовника, передбаченої пунктом 3.4 договору.

Відповідно до п.3.4 вказаного договору, розподіл об`єкту між сторонами здійснюється наступним чином: замовнику: 20% від загальної площі житла об`єкту, що на момент укладання угоди орієнтовно складає 7000 кв.м; пайовику: 80% від загальної площі житла об`єкту, що на момент укладання угоди орієнтовно складає 28000 кв.м, а також кінцеву будівельну продукцію.

Пайовик має право надавати замовнику квартири в інших новозбудованих житлових будинках в м. Одесі в обсязі частки замовника, визначеної в п.3.4 договору в термін до кінця 2007 року (п.3.7. Договору).

Відповідно до підпункту «м» пункту 4.1 договору, відселення сімей військовослужбовців (громадян) та членів їх сімей з будівель, розташованих на земельній ділянці, яка підлягає забудові, здійснюється в установленому законодавством порядку за рахунок частки замовника, передбаченої пунктом 3.4. договору.

В подальшому протягом 2005-2015 років сторони уклали три додаткових угоди (а.с.30-34), якими передбачали надання готових квартир в інших будинках, обов`язок та черговість відселення сімей військовослужбовців.

14.11.2016 Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України скерувало на адресу ТОВ «УВГП-Система» лист за №303/36/641/1 (а.с.21), у якому інформувало, що Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса сформовані списки осіб, проживаючих в будівлях та спорудах військового містечка № НОМЕР_1 , розташованого в АДРЕСА_2 та встановлено, що кількість проживаючих становить: військовослужбовці, яких необхідно забезпечити житлом 36; відселені за рішенням суду - 1; для переселення до іншого гуртожитку 13.

Також Південне УКБ Міноборони зазначало, що в якості розрахунку з Міністерством оборони України згідно з додатковою угодою №3/70 СП від 16.10.2015, ТОВ «УВГП-Система» зобов`язувалось передати у 2016 році 16 квартир. По даним ОК «Південь» відсутні житлові фонди для безумовного відселення всіх проживаючих в будівлях та спорудах військового містечка № НОМЕР_1 та просило розглянути можливість: збільшити кількість житла для передачі та заселення їх в рахунок виконання додаткової угоди №3/70 СП від 16.10.2015 в 2016 році (з укладанням додаткової угоди); відселення пенсіонерів та службовців Збройних Сил України в житлові фонди, які знаходяться на балансі товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система» шляхом передачі даних фондів в оренду Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса; строк відселення жильців із плями забудови продовжити (через додаткову угоду) до 30.03.2017.

Аналогічний за змістом лист скерований Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса від 09.12.2016 №303/8/32/1369 на адресу ТОВ «УВГП-Система» (а.с.22).

Матеріали справи містять додаткову угоду №303/36/2 від 17.02.2017 (а.с.24) до договору №227/УПБ-70Д «Про будівництво житла в порядку пайової участі для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей» від 25.11.2004, відповідно якої сторони домовились, окрім іншого, затвердити перелік квартир для Міністерства оборони України по договору №227/УПБ-70Д (Додаток №1).

Відповідно до Додатку №1 до додаткової угоди №303/36/2 від 17.02.2017 (а.с.24 зворот 26 зворот), до переліку квартир для Міністерства оборони України за договором №227/УПБ-70Д входить й квартира за адресою: АДРЕСА_3 .

24.02.2017 Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси скерував на адресу ТОВ «УВГП-Система» лист за №626 (а.с.36), у якому зазначав, що на території військового містечка № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 , яка спланована для забудови, розташовані будівлі, що використовуються для тимчасового проживання, в яких мешкає 62 сім`ї, а саме: військовослужбовці, які проходять дійсну службу та перебувають на квартирному обліку 30 сімей; військовослужбовці, які проходять дійсну службу та не перебувають на квартирному обліку 2 сім`ї; військовослужбовці в запасі, перебувають на квартирному обліку 9 сімей; працівники ЗСУ, які не перебувають на квартирному обліку 7 сімей; безпідставно займають приміщення 14 сімей.

Матеріали справи містять акт прийому-передачі квартир №23/03/17 від 29.03.2017 (а.с.35), відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система» передає, а Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України приймає на підставі та згідно умов договору №227/УПБ-70Д від 25.11.2004 квартири, у т.ч. за адресою: АДРЕСА_3 , з відселенням в них військовослужбовців та членів їх сімей, що мешкають в аварійних будівлях та спорудах, розташованих в плямі забудови та які відносяться до числі тих, що мають право на отримання постійного або тимчасового службового житла та підлягають відселенню з плями забудови згідно листа КЕВ м. Одеси №626 від 24.02.2017 та враховуючи наявність в них ордерів.

До зазначеного акту прийому-передачі додані списки, у т.ч. Список №1 (а.с.37-38) осіб, які заселені в квартири за адресою: АДРЕСА_6 згідно п.6.4. договору №227/УПБ-70Д від 25.11.2004 та які відносяться до числа осіб, які мають право на отримання постійного або тимчасового службового житла та підлягають відселенню із забудови згідно листа КЕВ м. Одеси №626 від 24.02.2017 та враховуючи наявність в них ордерів.

У вказаному списку перебуває й позивач.

Матеріали справи містять договори, укладені 30.03.2017 між позивачем (споживач) та надавачами послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення; надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території; користування електричною енергією за адресою АДРЕСА_3 (а.с.45-63).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.23), зареєстровано 15.06.2017, форма власності: державна, власник: Міністерство оборони України.

Квартирно-експлуатаційний відділ м.Одеси скерував на адресу ОСОБА_5 лист від 29.03.2023 №1402 (а.с.43-44), у якому зазначав, що на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 відсутній наказ Міністерства оборони України щодо закріплення в оперативне управління, взяття на баланс КЕВ м. Одеса та акт прийому-передачі до КЕМ в Одеса. А відтак, відділ не має можливості вчиняти будь-які дії щодо розподілу даної квартири.

Такого ж змісту листа від 29.03.2023 №1402 міститься лист Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 05.04.2024 №2459/1590 (а.с.41).

Відповідно до листа військової частини НОМЕР_2 від 20.07.2023 №4 (а.с.19), майор запасу ОСОБА_1 , в узагальнених списках військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання), станом на 20.07.2023 перебуває в загальній черзі з 04.08.2009 №1742, в позачерговій черзі з 14.06.2016 №665 зі складом родини 4 особи (Ви, дружина, син, син), при військовій частині НОМЕР_2 .

Аналогічний листу від 20.07.2023 №4 зміст містить й лист квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса від 21.10.2020 №4442 (а.с.20).

Вважаючи протиправною бездіяльність Міністерства оборони України та Квартирно- експлуатаційного відділу м. Одеса щодо не вчинення всіх необхідних дій згідно ст. 110 ЖК УРСР, Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 та Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380, щодо подання до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради клопотання про оформлення та видачу позивачу і членам його сім`ї ордера на житлове приміщення для постійного проживання, а саме: на квартиру АДРЕСА_7 , позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини склалися з приводу надання у постійне користування ОСОБА_5 житла як військовослужбовцю, який проходив військову службу та перебуває на квартирному обліку у житловій комісії військової частини НОМЕР_2 Одеського гарнізону, та врегульовані Конституцією України,Житловим кодексом України, Законом України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ, Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 03.08.2006 № 1081 (далі Порядок №1081), Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністерства оборони України 30.11.2011 №737 (далі Інструкція №737).

Згідно ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови,за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Відповідно до ст. 31 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Відповідно до ст.110 Житлового кодексу УРСР, громадяни виселяються з жилих будинків державного і громадського житлового фонду з наданням іншого благоустроєного жилого приміщення, якщо: будинок, у якому знаходиться жиле приміщення, підлягає знесенню; будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом; будинок (жиле приміщення) підлягає переобладнанню в нежилий.

Офіцерів, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби Збройних Сил СРСР і прирівняних до них осіб, звільнених з дійсної військової служби у відставку або в запас, а також осіб, які проживають разом з ними, може бути виселено із займаних ними жилих приміщень у військових містечках з наданням іншого благоустроєного жилого приміщення. У такому ж порядку підлягають виселенню з військових містечок інші особи, які втратили зв`язок із Збройними Силами СРСР.

Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців визначається Порядком №1081, відповідно до п.2 якого у кожній військовій частині формується фонд службового житла.

У разі відсутності службового житлового фонду у військовій частині військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безоплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови у зазначених казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян.

Згідно з п.3 Порядку №1081 військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Військовослужбовці, які визнані у встановленому законодавством порядку інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, та члени сімей військовослужбовців, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, пов`язаного із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання, що збудовані (придбані) за рахунок коштів державного бюджету та інших передбачених законодавством джерел, чи грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення з урахуванням пільг, установлених законами.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Пункт 4 Порядку №1081 визначає, що центральні органи виконавчої влади, які здійснюють керівництво Збройними Силами, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, правоохоронні органи спеціального призначення, Держспецтрансслужба та Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями:

видають нормативно-правові акти з питань забезпечення військовослужбовців житлом, а також щороку визначають обсяги службового житла і житла, що надається військовослужбовцям для постійного проживання;

виділяють до 20 відсотків житла для забезпечення осіб, зазначених в абзаці другому пункту 3 цього Порядку, жилими приміщеннями для постійного проживання, що збудовані (придбані) за рахунок коштів державного бюджету та інших передбачених законодавством джерел і розташовані у населених пунктах, у яких вони перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, чи грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення в таких же обсягах.

Відповідно до п.33 Порядку №1081 житлове приміщення, що надається військовослужбовцю для постійного проживання, повинне бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним та технічним вимогам.

Пункт 34 Порядку №1081 визначає, що на підставі рішення про надання житла виконавчий орган районної, міської, районної у місті ради, а в закритому військовому містечку - квартирно-експлуатаційний орган видає ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане житловеприміщення, безпосередньо військовослужбовцю, на ім`я якого він виписаний, або за його дорученням іншій особі.

Відповідно до Порядку №1081, постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2011 року № 238 «Про Єдиний державний реєстр громадян, які потребують поліпшення житлових умов» (із змінами) та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність до чинного законодавства і вдосконалення порядку забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей житловими приміщеннями, наказом Міністерства оборони України 30.11.2011 №737 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі Інструкція №737) (у редакції станом на момент спірних правовідносин).

Відповідно до п.1.3 Інструкції №737, забезпечення жилими приміщеннями здійснюється шляхом:

надання службових жилих приміщень військовослужбовцям;

надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби;

надання за згодою військовослужбовця кредиту або грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення;

участі військовослужбовців та членів їх сімей у державних цільових програмах забезпечення громадян доступним житлом відповідно до законодавства (за їх бажанням);

надання жилої площі у гуртожитках курсантам і військовослужбовцям та працівникам ЗС України;

надання місць у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі;

оренди жилого приміщення військовослужбовцям офіцерського складу

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання (п.1.4 Інструкції №737).

Військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі:

поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення;

отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання;

переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт;

звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу;

подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік;

звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 1 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу);

обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку;

в інших випадках, передбачених законодавством (п.2.18 Інструкції №737).

Розділ ІV Інструкції №737 визначає порядок забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання.

Відповідно до пункту 4.1. Інструкції №737, військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, які перебувають на квартирному обліку у ЗС України, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання в населеному пункті за місцем перебування їх на квартирному обліку згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень (додаток 10), або списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень (додаток 11).

Згідно з п.4.4 Інструкції № 737 військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання за рішенням КЕВ (КЕЧ) району, погодженим з гарнізонною житловою комісією.

Пунктом 4.5 Інструкції № 737 визначено, що КЕВ (КЕЧ) району подає затверджений начальником гарнізону витяг зі Списку розподілу постійного житла у гарнізоні, погоджений протоколом засідання Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України (додаток 21), разом з документами, що знаходяться в облікових справах (додаток 7), до виконавчого органу сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або районної державної адміністрації для видачі ордера, а в закритому військовому містечку КЕВ (КЕЧ) району видає ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Ордер вручається безпосередньо військовослужбовцю, особі, звільненій з військової служби, на ім`я якого він виданий, або за їх довіреністю іншій особі. У разі якщо військовослужбовець (особа, звільнена з військової служби) загинув (помер) або пропав безвісти, ордер вручається одному з членів його сім`ї, на ім`я якого він виданий, або за їх довіреністю іншій особі.

Вказана Інструкція № 737 діяла до 16.10.2018, тобто до часу набрання чинності новою Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України а членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року № 380 та зареєстрованої в Мінюсті Україні 06.09.2018 за № 1020/32472.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що у періоді до жовтня 2018 року надання особі, звільненої з військової служби, житлового приміщення для постійного проживання здійснювалось на підставі списку розподілу постійного житла, складеного КЕВ(КЕЧ), погодженого з Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України, та направленого до виконавчого органу сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або районної державної адміністрації для видачі ордера.

Інструкція № 380, яка почала діяти з 16.10.2018, передбачає тіж самі загальні умови забезпечення осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, що і попередня Інструкція № 737, а саме: забезпечення жилим приміщенням згідно з чергою у військовій частині, що визначається часом зарахування на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень, або до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень) за рішенням житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), яке затверджується наказом командира військової частини (пункт 1).

Відповідно до п.3 Інструкції № 380 для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців.

Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання.

Затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) разом з обліковою справою направляється військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

Пунктом 4 Інструкції № 380 визначено, що на підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі - Список надання постійного житла) (додаток 23).

Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.

Згідно з п.5 Інструкції № 380 для розгляду списку надання постійного житла Комісією з контролю на її засідання можуть запрошуватися голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій).

За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про:

погодження надання постійного житла;

відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови.

Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом.

Рішення Комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, військовими комісаріатами та військовими частинами.

Згідно з п.7 затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.

До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає облікову справу військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

Отже, з набранням чинності Інструкції № 380 порядок видачі ордеру на постійну житлову площу майже не змінився, лише збільшився обсяг документів, які КЕВ (КЕЧ) надає до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради.

За обставинами справи ОСОБА_1 , в узагальнених списках військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання), станом на 20.07.2023 перебуває в загальній черзі з 04.08.2009 №1742, в позачерговій черзі з 14.06.2016 №665 зі складом родини 4 особи, при військовій частині НОМЕР_2 .

З червня 2014 року до березня 2017 року ОСОБА_1 разом із сім`єю проживав на території військового містечка № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується спеціальним дозволом на проживання в пристосованій казармі (а.с.18).

У відповідності до вимог п.4.4 Інструкції № 737 КЕВ м.Одеси, яка діяла на час переселення позивача, склало списки мешканців, які проживають в будівлях військового містечка № НОМЕР_1 , підпали під пляму забудови та мають право на отримання постійного житла, в якому значиться і ОСОБА_1 . Ці ж списки містять конкретну адресу (номера квартир та будинок), куди підлягають переселенню родини військовослужбовців, у тому числі родина ОСОБА_5 у кв. АДРЕСА_7 .

Вказане підтверджується листом Південного управління капітального будівництва Міноборони України у листі від 14.11.2016 на адресу ТОВ «УВГП-Система» з проханням відселення пенсіонерів та службовців ЗСУ в житлові фонди, які знаходяться на балансі товариства (всього 36 сімей). Аналогічного змісту лист до ТОВ «УВГП-Система» направлений и Головним КЕУ ЗСУ 09.12.2016 з проханням строк відселення жильців продовжити до 30.03.2017.

У відповідності до п.20 додаткової угоди № 3/70 СП від 16.10.2015 до договору №227/УПБ-70Д від 25.11.2004 «Про будівництво житла в порядку пайової участі для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей» договір доповнений п.6.4, яким передбачений обов`язок пайовика ТОВ «УВГП-Система» у разі невідселення замовником Південним управлінням капітального будівництва Міноборони України сімей військовослужбовців та членів їх сімей з будівель, розташованих наземельній ділянці, яка підлягає забудові до 25.12.2016, самостійно здійснити відселення осіб, що мешкають на території земельної ділянки, яка підлягає забудові, за рахунок частки замовника, передбаченої п.2.4 договору. При цьому пайовик самостійно визначає черговість та місця відселення, про що повідомляє замовника у письмовій формі.

29.03.2017 ТОВ «УВГП-Система» (пайовик) та Південне управління капітального будівництва Міноборони України (замовник) уклали акт про передачу пайовиком замовнику квартир на підставі та згідно умов договору №227/УПБ-70Д від 25.11.2004 «Про будівництво житла в порядку пайової участі для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей». Цим актом ТОВ «УВГП-Система» передало, а Південне управління капітального будівництва Міноборони України прийняло квартири, загальною площею 2614,2 кв.м, у тому числі квартиру АДРЕСА_7 , в яку був переселений ОСОБА_1 .

Доводи представника Міноборони, що оскільки вони не займались відселенням військовослужбовців та членів їх сімей, у тому числі позивача, з військового містечка № НОМЕР_1 , таке переселення здійснено з порушенням процедури, визначеної Порядком № 1081 та Інструкції № 737, суд вважає такими, що не перешкоджає відновленню порушеного права позивача на отримання ордеру на житлове приміщення.

Так, в ході судового розгляду встановлено факт складання та направлення КЕВ м.Одеси на адресу ТОВ «УВГП-Система» 24.02.2017 списків осіб, які проживають в будівлях військового містечка № НОМЕР_1 , підпали під пляму забудови та мають право на отримання постійного житла, в тому числі і позивач.

Зазначені списки, як зазначалось раніше, складені КЕВ м.Одеса відповідно до вимог п.4.4 Інструкції № 737, у списках зазначені конкретні адреси для переселення військовослужбовців.

Крім того, суд звертає увагу на те, що з дня переселення позивача у квартиру АДРЕСА_7 минуло більше 7 років.

Враховуючи тривалість проживання позивача у кв. АДРЕСА_7 , неоспорення факту проживання позивача в цій квартирі з боку власника, суд вважає, що порушення військовими установами процедури надання позивачу житла для постійного проживання, а саме: відсутність рішення житлової комісії військової частині за місцем квартирного обліку про надання житла, не погодження списків розподілу постійного житла, які складені КЕВ м.Одеси, Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України, а з жовтня 2018 року - Комісією з контролю, не обмежує відповідачів у вчиненні дій, направлених на видачу позивачу ордеру на зазначену квартиру.

Протилежний висновок породжує продовження стану правової невизначеності позивача, який більше 7 років проживає у квартирі без належних документів на право її зайняття з підстав, які від нього не залежать.

Одеській КЕВ не зазначає про неможливість направлення до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі позивачу ордеру на постійну житлову площу внаслідок відсутності списків розподілу постійного житла, які мають бути погоджені із відповідною комісією, а вказує про неможливість розпорядження спірною квартирою без її закріплення за Одеським КЕВ в оперативне управління на підставі наказу Міністерства оборони України, взяття її на баланс Одеського КЕВ та складання акту прийому-передачі до Одеського КЕВ.

Такий наказ видається Міністерством оборони України у відповідності до Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання майна у Збройних Силах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.08.2000 № 1225, Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03.07.2013 № 448, зареєстрованого в Мінюсті 13.09.2013 за № 1590/24122.

Будь-яких законних перешкод у виданні Міністерством оборони наказу про закріплення на праві оперативного управління за Одеським КЕВ квартири АДРЕСА_7 суд не вбачає.

У листі Головне управління капітальних вкладень Міноборони України повідомляє Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України про необхідність утриматися від вчинення будь-яких дій за договором№227/УПБ-70Д від 25.11.2004 про будівництво житла в порядку пайової участі для військовослужбовців та додаткової угоди № 3/70 від 16.10.2015 до нього, укладених з ТОВ «УВГП-Система», без погодження з Головним управлінням капітальних вкладень.

В ході судового розгляду отриманий витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вбачається, що квартира АДРЕСА_7 зареєстрована за Міністерством оборони України () на підставі рішення про державну реєстрацію від 19.06.2017 № 35742242.

Крім того, підставою для прийняття рішення є акт приймання-передачі нерухомого майна від 15.06.2017, видавник ТОВ «УВГП-Система»; технічний паспорт від 02.06.2017; договір інвестування б/н від 01.10.2015, видавник ТОВ «УВГП-Система»; додаткова угода № 1 від 20.02.2017, видавник ТОВ «УВГП-Система».

Суд також вважає, що зменшення додатковою угодою № 3/70 від 16.10.2015 частки Міноборони України в об`єкті будівництва не стосується можливості розподілу вже отриманого Міноборони України житла, у тому числі кв. АДРЕСА_7 , а скасування в судовому порядку додаткової угоди № 3/70 від 16.10.2015 до договору №227/УПБ-70Д від 25.11.2004 жодним чином не стосується прав на кв. АДРЕСА_7 .

Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що Міністерство оборони України в особі уповноважених підрозділів відмовляється приймати рішення щодо передачі в оперативне управління на баланс Одеського КЕВ кв. АДРЕСА_8 , у зв`язку з чим на підстав положень ч.2 ст.9 КАС України суд вважає за можливе визнати протиправною бездіяльності Міноборони України, яка виразилась у невиданні наказу про закріплення в оперативне управління за Одеським КЕВ квартири АДРЕСА_7 та зобов`язати Міноборони України видати такий наказ, здійснивши його реалізацію у встановленому законом порядку.

У даному випадку не вбачається порушення дискреційних повноважень Міністерства оборони України, оскільки, як встановлено судом, у відповідача відсутні законні підстави для невидання наказу про передачу в оперативне управління Одеського КЕВ кв. АДРЕСА_7 .

Враховуючи, що право позивача на покращення житлових умов з огляду на встановлені обставиниє порушеним протягом тривалого періоду часу, а наведені доводи Міністерства оборони України є неприйнятними через те, що не спростовують доводів позивача про протиправну бездіяльність відомства оборонного призначення, судова колегія з урахуванням завдання адміністративного судочинства вважає за можливе зобов`язати Міністерство оборони України видати наказ про закріплення в оперативне управління за Одеським КЕВ квартири АДРЕСА_7 , здійснивши його реалізацію у встановленому законом порядку.

Разом з цим, відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності Одеського КЕВ, який до прийняття на баланс кв. АДРЕСА_7 не має повноважень для направлення документів до виконавчого органу міської ради для видачі позивачу ордеру на зазначену квартиру.

У той же час, враховуючи положення п.10 ч.2 ст.245 КАС України, з метою ефективного захисту порушеного права позивача суд вважає за можливе зобов`язати Одеське КЕВ після видання Міністерством оборони України наказу про передачу їм в оперативне управління кв. АДРЕСА_7 , вчинити необхідні дії щодо розподілу даної квартири та направити до Приморської районної адміністрації, яка є уповноваженим виконавчим органом Одеської міської ради для видачі ордерів на житло військовослужбовцям або особам, звільненим з військової служби, документи для видачі ОСОБА_1 , складом сім`ї 4 особи, ордеру на вказану квартиру.

За таких обставин, на підставі викладеного, Одеський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 КАС України, перевіривши наявні у справі докази суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Окремо суд підкреслює, що при вирішенні даної справи суд не оминув позицію колегії суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду, що викладена у постанові від 05.07.2023 у справі №420/11335/22.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Суд вважає, що у даній справі ним було надано вичерпну відповідь на всі питання, які входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних правовідносин як у матеріально-правовому, так і в процесуальному аспектах.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні ЄСПЛ від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» визначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами. Разом із цим, обов`язок суду обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п. 29 рішення ЄСПЛ від 9 грудня 2009 року у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Міністерства оборони України за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь позивача сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у відповідності до ч.1 ст.382 КАС України, суд зазначає наступне.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений ст. 382 КАС України. Відповідно до частини першої загаданої процесуальної норми суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Правові норми, закріплені у ч.1 ст.382 України, кореспондуються з положеннями, зокрема, п.4 ч.1 ст.382 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови зазначається встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень-відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу. При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами. Аналогічна позиція викладена у додатковому рішенні Верховного Суду від 31.07.2018 по справі № 235/7638/16-а.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17.09.2021 по справі №580/1285/20.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом термін звіт про виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Одеського квартирно-експлуатаційного управління, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка виразилась у невидані наказу про закріплення на праві оперативного управління за Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням квартири АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Міністерство оборони України видати наказ про закріплення на праві оперативного управління квартири АДРЕСА_1 за Одеським квартирно-експлуатаційним управлінням, здійснивши його реалізацію у встановленому законом порядку.

Зобов`язати Одеське квартирно-експлуатаційне управління після видання Міністерством оборони України наказу про передачу йому в оперативне управління квартири АДРЕСА_1 , вчинити необхідні дії щодо розподілу даної квартири та направити до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради документи та клопотання про оформлення та видачу зі складом родини 4 особи а саме: ОСОБА_1 і членам його сім`ї: дружині ОСОБА_2 , сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ордеру на вказану квартиру.

Стягнути з Міністерства оборони України за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідачі:

- Міністерство оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 6, );

-Одеське квартирно-експлуатаційного управління (65058, м. Одеса, вул. Армійська, буд. 18, );

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів:

-Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України (65063, м. Одеса, вул. Армійська, буд. 18, );

-Приморська районна адміністрація Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 134, ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА