Справа № 420/27736/23
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/27736/23

Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В. Дата і місце ухвалення: 18.04.2024р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

при секретарі Гудзікевич Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року по справі за адміністративним позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНА-2019» про припинення права на виконання будівельних робіт, -

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2023 року Управління ДАБК Одеської міської ради звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНА-2019» про припинення права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 21.08.2023р. №ОД 29 «Нове будівництво житлового будинку садибного типу за адресою: Одеська обл., Одеський район, Одеська територіальна громада, м. Одеса, вул. Саксаганського, 2-А».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 21.08.2023р. Управлінням ДАБК Одеської міської ради зареєстровано повідомлення №ОД 29 про початок виконання будівельних робіт на об`єкті «Нове будівництво житлового будинку садибного типу за адресою: Одеська обл., Одеський район, Одеська територіальна громада, м. Одеса, вул. Саксаганського, 2-А», на земельній ділянці кадастровий номер :43:007:0025, площею 0,0302 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, замовником будівництва є ТОВ «ЮНА-2019». Однак, при проведенні 25.08.2023р. комісійного обстеження об`єкта містобудування щодо дотримання законодавства затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові на території м. Одеса, встановлено порушення відповідачем вимог державних будівельних норм, а саме: площа земельної ділянки з кадастровим номером 0:43:007:0025 становить 0,0302 га (302 кв.м.), тобто її площа є меншою ніж це передбачено нормами ДБН Б.2.2-12:2019, які дозволяють здійснювати забудову земельної ділянки (500 кв.м.). Будівництво житлового будинку з істотними порушеннями будівельних норм і правил є самочинним будівництвом в розумінні ч.1 ст.376 ЦК України. А відтак, у відповідності до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», наявні підстави для припинення за судовим рішенням права на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Управління ДАБК Одеської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 18.04.2024р. з ухваленням по справі нового судового рішення - про задоволення його позову.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції не дослідив поняття «формування» земельної ділянки, яке є ключовим для вирішення даної справи, формально підійшовши до трактування норм п.6.1.32 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» щодо «надання» земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку. Саме рішенням відповідача була сформована нова земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) всупереч діючим будівельним нормам щодо її граничних розмірів. Граничний розмір земельної ділянки, сформованої після 01.10.2019р., для будівництва житлового індивідуального будинку має відповідати вимогам п.6.1.32 ДБН Б.2.2-12:2019. Право власника на забудову своєї земельної ділянки не є абсолютним. Під час проектування та будівництва замовник зобов`язаний дотримуватися вимог містобудівного законодавства, державних будівельних норм, стандартів та правил.

Також, апелянт посилається на помилковість висновку суду першої інстанції про те, що дозвільним документом на вказане будівництво є схема намірів забудови земельної ділянки. Зазначає, що схема намірів виконується на замовлення замовника та відображає його наміри щодо забудови. Дозвільним документом на початок виконання будівельних робіт є повідомлення про початок виконання будівельних робіт, зареєстроване органом ДАБК у встановленому порядку.

Апелянт вважає необґрунтованим посилання суду першої інстанції на лист Міністерства розвитку громад та територій України від 14.12.2023р. вих. №7/14.4.1/13703-22-11/22/1, оскільки він має інформативний характер та не є доказом в розумінні ст.ст.73, 74 КАС України. В свою чергу, акт обстеження від 25.08.2023р. є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом здійснення будівництва з порушенням вимог державних будівельних норм, що дає підстави для кваліфікації відповідного будівництва як самочинного.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ТОВ «ЮНА-2019» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 28.05.2021р. за №003077628, місцезнаходження юридичної особи: 65035, м. Одеса, вул. Саксаганського, буд. 2-А.

Основним видом економічної діяльності товариства за КВЕД є: 41.10 Організація будівництва будівель.

ТОВ «ЮНА-2019» на підставі іпотечного договору від 19 травня 2021 року було взято в іпотеку нерухоме майно у вигляді у т.ч. сформованої земельної ділянки, загальною площею 0,5642 га, кадастровий номер: :43:007:0009, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

07.06.2021р. вищевказана земельна ділянка була розподілена на 17 окремих земельних ділянок (16 ділянок під будівництво житлових будинків, 1 ділянка для улаштування проїзду), які наново сформовані шляхом присвоєння окремих кадастрових номерів, в тому числі утворена ділянка з кадастровим номером 43:007:0025, відомості про що внесені до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка загальною площею 0,0302 га має цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належить на праві власності ТОВ «ЮНА-2019».

В Реєстрі будівельної діяльності наявна інформація щодо реєстрації 21.08.2023р. Управлінням ДАБК Одеської міської ради повідомлення №ОД 29 про початок виконання будівельних робіт «Нове будівництво житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 », згідно відомостей якого:

замовник будівництва - ТОВ «ЮНА-2019», ;

відомості про земельну ділянку - кадастровий номер :43:007:0025, площа 0,0302 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

схема забудови, реєстраційний номер NВ01:0215-4435-1229-6724, виданий ОСОБА_1 АР 015918 від 19.07.2023р.;

підрядник - господарський метод будівництва (будівництво власними силами).

25.08.2023р., відповідно до статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Порядку взаємодії виконавчих органів, комунальних підприємств, установ, закладів та організацій Одеської міської ради з питань, пов`язаних із виявленням самочинного будівництва у місті Одесі та вжиттям заходів реагування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №135 від 29.03.2018р., головним спеціалістом інспекційного відділу №1 УДАБК ОМР ОСОБА_2 , із залученням головного спеціаліста КРА ОМР Друзяки В.Г., головного спеціаліста ДЗР ОМР ОСОБА_3 та головного спеціаліста ДАМ ОМР ОСОБА_4 проведено обстеження об`єкта містобудування «Нове будівництво житлового будинку на земельній ділянці з кадастровим номером :43:007:0025 за адресою: АДРЕСА_1 » щодо дотримання законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудови на території м. Одеси.

За наслідками відповідного обстеження складено акт, яким зафіксовано, що візуальним оглядом встановлено, що на ділянці будівельні роботи не розпочато. Площа земельної ділянки, кадастровий номер :43:007:0025, на якій заплановано будівництво двоповерхового індивідуального житлового будинку з мансардою, складає 302 кв.м. Однак, згідно п.6.1.32 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» граничний розмір площі земельних ділянок, які надаються громадянам для нового житлового будівництва, має становити не менше 150 кв.м. для блокованої забудови і не менше 500 кв.м. для індивідуальної житлової забудови. Таким чином, нове будівництво двоповерхового житлового будинку з мансардою на земельній ділянці загальною площею 302 кв.м. з кадастровим номером: 0:43:007:0025 за адресою: АДРЕСА_1 , планується здійснювати з порушеннями п. 6.1.32 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій».

З посиланням на те, що будівництво житлового будинку з істотними порушеннями будівельних норм і правил є самочинним будівництвом в розумінні ч.1 ст.376 ЦК України, Управління ДАБК Одеської міської ради звернулося з позовом до суду про припинення ТОВ «ЮНА-2019» права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі повідомлення №ОД 29 про початок виконання будівельних робіт.

Відмовляючи в задоволенні позову Управління ДАБК Одеської міської ради суд першої інстанції виходив з того, що обмеження щодо мінімальних площ земельних ділянок для нового житлового будівництва, встановлених пунктом 6.1.32 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій», розповсюджуються, насамперед, на проектні рішення містобудівної та землевпорядної документації, яка використовується при наданні земельних ділянок громадянам. Крім того, суд дійшов висновку, що такий спосіб захисту порушеного права як подання позову про припинення права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі повідомлення, в якому не встановлено недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, не передбачений Законом №3038-VI.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 1 пункту «б» частини першої статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997р. №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. №3038-VI (далі - Закон №3038-VI), статтею 10 якого передбачено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю визначені статтею 6 Закону №3038-VI.

Приписами частин першої - третьої статті 6 Закону №3038-ІV визначено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Згідно ст.1 Закону №3038-VI будівництво - нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва; замовник будівництва (далі - замовник) - фізична чи юридична особа, яка має у власності чи користуванні одну чи декілька земельних ділянок або у власності чи управлінні будівлю/споруду і має намір щодо виконання підготовчих та/або будівельних робіт.

Відповідно до статті 36 Закону № 3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №722 «Деякі питання здійснення дозвільних та реєстраційних процедур у будівництві в умовах воєнного стану» зокрема, установлено, що надання послуг з питань дозвільних та реєстраційних процедур у будівництві здійснюється з урахуванням таких особливостей: на період дії воєнного стану в Україні та протягом одного року з дня припинення чи скасування воєнного стану: будівництво індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) площею до 500 кв. метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки за рішенням замовника відповідно до містобудівної документації на місцевому рівні, а у разі відсутності затвердженої містобудівної документації на місцевому рівні - відповідно до цільового призначення земельної ділянки та обмежень у використанні земель, визначених Законом України «Про охорону культурної спадщини», може здійснюватися замовником без отримання будівельного паспорта забудови земельної ділянки. У такому разі замовник звертається до архітектора або інженера-проектувальника, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, на підставі укладеного між ними договору, архітектор або інженер-проектувальник забезпечує створення та/або завантаження до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (далі - Електронна система) з накладенням кваліфікованого електронного підпису схеми намірів забудови земельної ділянки (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо), створеної з дотриманням вимог законодавства, будівельних норм і правил. При цьому під час подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт замовник зазначає реєстраційний номер схеми намірів забудови земельної ділянки в Електронній системі .

Отже, з 12.07.2022р. дозволяється будівництво без оформлення будівельного паспорту, як документа, який визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель, споруд, гаражів, елементів інженерного захисту, благоустрою та озеленення на земельній ділянці.

Відповідно до ч.7 ст.36 Закону №3038-VI право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути припинено відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: 1) подання замовником заяви про припинення права, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт; 2) отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником; 3) на підставі судового рішення, що набрало законної сили.

Частиною 8 статті 36 Закону №3038-VI передбачено, що замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення.

Згідно ч.2 ст.39-1 Закону №3038-VI у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.

Відомості про набрання законної сили судовим рішенням про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, вносяться до Реєстру будівельної діяльності.

Аналіз вищенаведених приписів чинного законодавства свідчить про те, що недостовірними даними, наведеними у надісланому повідомленні, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, визнаються, зокрема:

- якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети;

- якщо він збудований або будується без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи;

- якщо він збудований або будується чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта.

За положеннями частини першої ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Тобто, до переліку вищевказаних ознак недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, стаття 376 ЦК України додає випадок - якщо він збудований або будується з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

В якості підстави звернення до суду з позовом про припинення права на виконання будівельних робіт позивач вказує на встановлені порушення будівельних норм і правил.

Зокрема, як вже зазначалося, Управління ДАБК посилається на те, що площа земельної ділянки 0,0302 га, є меншою ніж, це передбачено нормами ДБН Б.2.2-12:2019, які дозволяють здійснювати забудову земельної ділянки, а відтак будівництво здійснюється з порушеннями вимог пункту 6.1.32 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій».

Розмір площі ділянки, зазначений у повідомленні про початок виконання будівельних робіт, відповідачем не заперечується.

Державні будівельні стандарти є засобом реалізації державної політики у сфері нормування в будівництві.

Відповідно до абзаців четвертого та п`ятого ч.1 ст.1 Закону України «Про будівельні норми» від 05.11.2009р. №1704-VI нормування в будівництві - це діяльність із розроблення, погодження, перевірки, затвердження, внесення змін, скасування або визнання такими, що втратили чинність, будівельних норм; державні будівельні норми - нормативний акт, затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Стаття 11 Закону №1704-VI передбачає, що застосування будівельних норм або їх окремих положень є обов`язковим для всіх суб`єктів містобудування. Сфера застосування будівельних норм визначається у кожному нормативному акті з урахуванням особливостей об`єкта нормування. Будівельні норми встановлюють обов`язкові вимоги до об`єкта нормування, що застосовуються при плануванні і забудові територій, проектуванні і будівництві. Будівельні норми мають містити положення щодо забезпечення виконання основних вимог до споруд та дотримання функціональних параметрів об`єкта нормування під час його експлуатації. Державний контроль за дотриманням суб`єктами містобудування будівельних норм здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного архітектурно-будівельного контролю, виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад, структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до компетенції щодо об`єктів, визначених пунктом 7 частини першої статті 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» набрали чинності з жовтня 2019 року. Цими нормами введено норму, за якою граничний розмір площі земельних ділянок, які надаються громадянам для нового житлового будівництва, має становити не менше 150 кв.м. для блокованої забудови і не менше 500 кв.м для індивідуальної житлової забудови. При розміщенні земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку в межах сформованої забудови площа її може бути зменшена, але не більше ніж на 20% за умов забезпечення санітарних та протипожежних вимог.

Разом з тим, у п.6.1.32 ДБН Б.2.2-12:2019 передбачено, що вони розповсюджуються на ділянки, які надаються громадянам для нового житлового будівництва.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ЮНА-2019» планує будівництво будинку садибного типу на ділянці, яка виникла внаслідок поділу однієї ділянки, яка була придбана у власність відповідачем, на декілька ділянок.

Як вже зазначалося колегією суддів, ТОВ «ЮНА-2019» на підставі іпотечного договору від 19 травня 2021 року було взято в іпотеку нерухоме майно у вигляді у т.ч. сформованої земельної ділянки, загальною площею 0,5642 га, кадастровий номер: :43:007:0009, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Земельна ділянка за вказаною адресою загальною площею 0,5642 га, кадастровий номер :43:007:0009 була раніше надана іншій фізичні особі. В подальшому, 07.06.2021р. вищевказана земельна ділянка, загальною площею 0,5642 га, кадастровий номер: :43:007:0009, була розподілена на 17 окремих земельних ділянок (16 ділянок під будівництво житлових будинків, 1 ділянка для улаштування проїзду), як новосформовані з присвоєнням окремих кадастрових номерів, в тому числі земельна ділянка 43:007:0025, відомості про що внесені до Державного земельного кадастру.

Тобто, за позицією позивача, формування нової земельної ділянки з кадастровим номером 43:007:0025 здійснено без урахування вимог діючих будівельних норм БН 5.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», які набрали чинності 01 жовтня 2019 року, у т.ч. в частині граничного розміру площі ділянки.

У відповідності до п. «а» ч.1 ст.82 ЗК України юридичні особи (засновані громадянами України або юридичними особами України) можуть набувати у власність земельні ділянки для здійснення підприємницької діяльності у разі, зокрема, придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами.

Згідно ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя.

ТОВ «ЮНА-2019» був здійснений поділ раніше сформованої земельної ділянки без зміни цільового призначення. При здійсненні поділу земельна ділянка з кадастровим номером 43:007:0025 має площу, яка менша, ніж це передбачено п. 6.1.32 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій».

На звернення 07.11.2022р. ТОВ «ЮНА-2019» до Міністерства розвитку громад та територій України, останнє листом від 14.12.2022р. за №7/14.4.1/13703-22 надало роз`яснення, що обмеження щодо мінімальних площ земельних ділянок для нового житлового будівництва, встановлених пунктом 6.1.32 ДБН Б.2.2-12:2019, розповсюджуються, насамперед, на проектні рішення містобудівної та землевпорядної документації, яка використовується при наданні земельних ділянок. Застосування цієї норми при здійсненні забудови раніше сформованих земельних ділянок відповідного цільового призначення не має достатнього нормативного підґрунтя.

Тобто, приписи пунктів 6.1.32 ДБH 5.2.2-12:2019 в частині мінімальних площ земельних ділянок застосовуються на проектні рішення містобудівної та землевпорядної документації, яка використовується при наданні земельних ділянок.

Колегія суддів звертає увагу, що для поділу земельної ділянки необхідна відповідна документація із землеустрою у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Саме розробники документації із землеустрою мають перевіряти дотримання норм законодавства при виготовленні такої документації, яка є підставою для формування земельної ділянки.

Незгода Управління ДАБК Одеської міської ради з реєстраційними діями реєстратора щодо внесення до Державного земельного кадастру всупереч діючим будівельним нормам в частині граничних розмірів новосформованої земельної ділянки з присвоєнням кадастрового номеру 43:007:0025 не свідчить про факт подання недостовірних даних відповідачем у повідомленні або здійснення ним самочинного будівництва.

Згідно наявного в матеріалах справи витягу з Державного земельного кадастру, цільове призначення належної ТОВ «ЮНА-2019» на праві власності земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Більше того, будівельний паспорт на забудову земельної ділянки за вказаною адресою не видавався як не обов`язковий, повідомлення про початок виконання будівельних робіт подавалося товариством разом із схемою намірів забудови земельної ділянки реєстраційний номер NВ01:0215-4435-1229-6724, виданою ОСОБА_1 АР 015918 від 19.07.2023р.

При виготовленні схеми намірів забудови замовником був наданий документ про право власності на вже сформовану земельну ділянку, тому при виготовленні схеми намірів забудови перевірялося тільки цільове призначення ділянки та дотримання норм, які регулюють відстані між будинками, відступи, межі, протипожежні норми тощо.

Управлінням ДАБК Одеської міської ради не надано суду доказів притягнення особи, яка формувала схему забудови, до відповідальності за проектування об`єкту будівництва з порушенням вимог законодавства, державних будівельних норм, державних стандартів тощо. Відповідність схеми намірів забудови земельної ділянки законодавству, містобудівним умовам та обмеженням забудови земельної ділянки, ніким не оскаржувалось.

Крім того, як правильно зазначив суд першої інстанції, такий спосіб захисту порушеного права як подання позову про припинення права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі повідомлення, в якому не встановлено недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, не передбачений Законом №3038-VI.

Закон передбачає зовсім інші підстави та порядок звернення до суду із позовом про припинення права на виконання будівельних робіт, який викладений у ч.7 ст.36 та ч.2 ст.39-1. Наявність порушень, які не свідчать про самочинне будівництво, не є підставою для припинення права на виконання будівельних робіт, однак може бути підставою для притягнення до відповідальності іншого характеру.

Оскаржувані позивачем будівельні роботи плануються для проведення з дотриманням дозвільного принципу, регламентованого спеціальним Законом №3038-VI, та відповідної процедури, а саме: після подання до компетентного органу, яким є Управління ДАБК Одеської міської ради, для реєстрації відповідного повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

До того ж, як зазначає Управління, станом на дату проведення комісійного обстеження будівельні роботи но об`єкті не проводилися. Докази того, що вони проводилися на дату постановлення судом першої інстанції оскаржуваного рішення матеріали справи не містять.

У п. 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів доходить висновку, що Управлінням ДАБК Одеської міської ради, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді, не було надано доказів існування визначених положеннями Закону №3038-VI підстав припинення права на виконання будівельних робіт, яке набуто відповідачем на підставі реєстрації 21.08.2023р. Управлінням ДАБК ОМР поданого ТОВ «ЮНА-2019» повідомлення про початок виконання будівельних робіт №ОД 29.

Також, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 (далі - Порядок №466) передбачено, зокрема, надання (отримання), відмова у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» ( п.3 Порядку №466).

Управління ДАБК у розумінні приписів частини першої статті, пункту 2 частини третьої статті 6, пунктів 6, 7 частини першої статті 7, частини п`ятої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у спірних відносинах належить до органів державного архітектурно-будівельного контролю й здійснює управління у сфері містобудівної діяльності шляхом, зокрема, контролю за виконанням підготовчих та будівельних робіт, дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації.

Таким чином, Управління ДАБК, яке відноситься за своїм правовим статусом до органів державного архітектурно-будівельного контролю і уповноважене здійснювати такий контроль у спірних відносинах, наділене правом на звернення до суду із позовом про припинення права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

При цьому, органи державного архітектурно-будівельного контролю саме під час перевірки встановлюють достовірність даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та перевіряють наявність або відсутність факту самочинного будівництва об`єкта.

Чинним законодавством не передбачено, що таке звернення має відбуватись виключно за наслідками перевірки, яка проводиться відповідно до приписів Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. №553.

В межах даних спірних правовідносин УДАБК не було призначено позапланової перевірки, оскільки постановою КМУ «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» №303 від 13.03.2022р. припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. №64 «Про введення воєнного стану в Україні», а тому єдиним механізмом реагування на факти порушень вимог містобудівного законодавства та виявлення порушень є проведення обстежень відповідно до приписів Порядку №135, який затверджений відповідно до статей 31, 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», постанови Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року №671 «Деякі питання діяльності органів державного архітектурно-будівельного контролю», з метою підвищення ефективності взаємодії виконавчих органів, комунальних підприємств, установ, закладів та організацій Одеської міської ради з питань, пов`язаних з виявленням самочинного будівництва та здійсненням на території міста Одеси державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до вимог чинного законодавства України.

Поряд з цим, положеннями пункту 4 Порядку №135 передбачено, що Управління ДАБК Одеської міської ради проводить позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт на відповідному об`єкті будівництва, за необхідності із залученням представника районної адміністрації Одеської міської ради, управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, департаменту комунальної власності Одеської міської ради в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, Управління ДАБК Одеської міської ради складає протокол, видає припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Тобто, вказаними положеннями Порядку №135 передбачено проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства, за результатами якої складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Сторонами у справі не заперечується, що відповідні протокол та припис позивачем не складалися.

А відтак, колегія суддів зазначає, що відсутність факту проведення позивачем заходу державного архітектурно-будівельного контролю в розумінні Закону №3038-VI та Порядку №135 є підставою для висновку про не набуття позивачем права на звернення до суду з даним позовом відповідно до вимог Порядку №466.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Управління ДАБК Одеської міської ради не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, а тому підстав для задоволення скарги позивача та скасування рішення від 18.04.2024р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 02 липня 2024 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук