Справа № 340/9474/23
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2024 року м. Дніпросправа № 340/9474/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року (суддя Брегей Р.І.) в справі № 340/9474/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про:

визнання протиправною бездіяльності, що полягає у відмові підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі ГУ ПФУ) довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року та довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01 лютого 2023 року;

зобов`язання підготувати та надати до ГУ ПФУ довідку про розмір грошового забезпечення станом на 02 січня 2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатним осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, на відповідні тарифні коефіцієнти та з обов`язковим зазначенням додаткових щомісячних видів грошового забезпечення відповідно до чинних нормативно-правових актів та у розмірах, визначених цими актами, а надбавку за особливості проходження служби та премію в розмірах, визначених рішенням Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року № 2683, за відповідною посадою та військовим званням, з якої він звільнений з військової служби, або за аналогічною посадою та військовим званням на дату проведення перерахунку, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії станом на 01 лютого 2023 року;

зобов`язання підготувати та надати до ГУ ПФУ довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01 лютого 2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатним осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, на відповідні тарифні коефіцієнти та з обов`язковим зазначенням додаткових щомісячних видів грошового забезпечення відповідно до чинних нормативно-правових актів та у розмірах, визначених цими актами, а надбавку за особливості проходження служби та премію в розмірах, визначених рішенням Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року № 2683, за відповідною посадою та військовим званням, з якої він звільнений з військової служби, або за аналогічною посадою та військовим званням на дату проведення перерахунку, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії станом на 01 березня 2023 року.

Позивачем подані заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 45-47, 72-75).

В останній заяві позивач просить зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до ГУ ПФУ довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатним осіб у розмірі 2 684 грн, встановленого законом на 01 січня 2023 року, на відповідні тарифні коефіцієнти: посадового окладу в розмірі 8 370 грн і окладу за військовим званням в розмірі 2 250 грн, та з обов`язковим зазначенням додаткових щомісячних видів грошового забезпечення у розмірах: надбавку за вислугу років 50% - 5 310 грн, надбавку за службу в умовах режимних обмежень 10% - 837 грн, надбавку за особливості проходження служби 65% - 10 354,5 грн, премію в розмірі 140% - 11 718 грн, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії станом на 01 лютого 2023 року; встановити судовий контроль шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 податку у встановлений судом строк звіт про виконання рішення.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано висновки Верховного Суду зі спірного питання, викладені в постановах в справах № 160/8725/21, №340/3604/23.

Вважає неправильним висновок суду першої інстанції щодо неіснування пункту 4 постанови № 704 та застосування для визначення окладів прожиткового мінімуму в розмірі 2 102 грн.

Апелянт приводить розрахунок складових грошового забезпечення та звертає увагу, що спосіб відновлення порушеного права особи має бути ефективним, а при визначенні розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсію мають враховуватися вказівки Міністерства оборони України щодо обчислення грошового забезпечення для перерахунку пенсій.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач (1956 року народження) перебуває на обліку в ГУ ПФУ як пенсіонер по лінії Міністерства оборони України, отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслав до ГУ ПФУ довідку про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсії, станом на 05 березня 2019 року.

Обчислюючи суми посадового окладу і окладу за військове звання, ІНФОРМАЦІЯ_2 керувався розміром прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлено на 01 січня 2018 року, (1762 грн), а з урахуванням величини посадового окладу і окладу за військове звання встановлюють суми надбавок й премію.

ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовив у виготовленні довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01 січня 2023 року. Підстави: діє припис нормативно-правового акту Уряду України, яким встановлено, що для обчислення посадового окладу і окладу за спеціальне звання враховується прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року; грошове забезпечення військовослужбовців не збільшили з 2023 року.

05 квітня 2021 року Кіровоградський окружний адміністративний суд прийняв рішення у справі №340/2342/20 за позовом позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_2 не пізніше десяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили підготувати та надати до ГУ ПФУ оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29 січня 2020 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням в ній розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 лютого 2020 року основного розміру пенсії.

Рішення суду набрало законної сили 06 травня 2021 року.

Врахувавши, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним і скасовано припис пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року №103, проте рішенням апеляційного суду не відновлено дію припису пункту 4 постанови № 704 в першій редакції, припис пункту 4 постанови в першій редакції, який прийнято 30 серпня 2017 року, ніколи не діяв, тому неможливо відновити дію того, що не почало діяти, суд першої інстанції зробив висновок, що з 29 січня 2020 року постанова № 704 не містить пункту 4.

До того ж втрата чинності приписом пункту 4 постанови № 704, на думку суду першої інстанції, не зупиняла правовідносини між сторонами у 2020-2023 роках, а зобов`язувала ІНФОРМАЦІЯ_2 застосувати сукупність приписів законів про державний бюджет на відповідні роки.

Суд першої інстанції вважав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму у сумі 2102 грн на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14, тому у відповідача виник обов`язок виготовити і надіслати до ГУ ПФУ довідку про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії за грошовим забезпеченням станом на 29 січня 2020 року для її перерахунку з 01 лютого 2020 року, але оскільки грошове забезпечення у 2021-2023 роках не зазнало змін по відношенню до 2020 року (прожитковий мінімум, який враховується для обчислення посадового окладу і окладу за звання, не збільшили), суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач виконав обов`язок стосовно надіслання до ГУ ПФУ довідки про перерахунок пенсії з 01 лютого 2020 року на підставі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року у справі №340/2342/20.

Оскільки з 01 січня 2023 року грошове забезпечення військовослужбовців не зазнало змін по відношенню до 2020 року, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для виготовлення і надіслання до ГУ ПФУ довідки для перерахунку пенсії.

Суд визнає приведені висновки необґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» як пенсіонер Міністерства оборони, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Кіровоградській області.

На виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 березня 2020 року в справі № 340/616/20, яке набрало законної сили 05 серпня 2020 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 видано ОСОБА_2 та направлено до ГУ ПФУ в Кіровоградській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсії, № 2932/1 від 21 серпня 2020 року станом на 05 березня 2019 року, в якій, зокрема, розмір надбавки за особливості проходження служби визначений на рівні 65% посадового окладі, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, розмір премії на рівні 35% посадового окладу (а.с. 54).

На підставі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2022 року в справі № 340/3873/22 ІНФОРМАЦІЯ_2 10 лютого 2023 року видано позивачу довідку про розмір грошового забезпечення № 1729/1 станом на 01 січня 2022 року, в якій розмір надбавки за особливості проходження служби визначений на рівні 0%, розмір премії на рівні 10% посадового окладу (а.с. 67).

Позивач 13 березня 2023 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з питання підготовки та направлення до ГУ ПФУ довідок про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії станом на 01 лютого 2023 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного року, та із зазначенням додаткових видів грошового забезпечення, зокрема, надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65%, премії в розмірі 35-390% (а.с. 27-27).

ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовлено у наданні оновленої довідки з тих підстав, що Кабінетом Міністрів України не приймалось рішення про зміну складових грошового забезпечення (а.с. 28).

Спірним в цій справі є питання правомірності застосування для розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням у 2023 році прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня 2018 року, а також правомірності зазначення у виданій довідці розміру надбавки за особливості проходження служби та премії.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Преамбулою Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII від 09 квітня 1992 року (далі - Закон № 2262-XII) передбачено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з частинами першою, третьою статті 1-1 Закону № 2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до статті 10 Закону №2262-XII призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Згідно з частиною вісімнадцятою статті 43 Закону № 2262-XII у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-XII передбачено, що призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Тобто, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Кабінетом Міністрів України постановою від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» затверджено Порядок № 45.

Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України 30 серпня 2017 року ухвалено постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - постанова № 704), якою, зокрема, затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років, у тому числі військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу. Ця постанова набрала чинності з 01 березня 2018 року.

Відповідно до пункту 4 постанови № 704 у редакції, чинній до 24 лютого 2018 року, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

У свою чергу додатки 1, 12, 13, 14 до пункту 4 постанови №704 містили примітки, у яких в якості розрахункової величини зазначений розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

24 лютого 2018 року набрала чинності постанова №103, якою пункт 4 постанови №704 викладено в новій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.»

Отже, з 24 лютого 2018 року змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, а саме замість «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)» передбачено використання «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року».

Водночас, зміст приміток до додатків 1, 12, 13 і 14 до постанови №704 не приведено у відповідність з положенням пункту 4 цієї постанови, такими примітками передбачено використання розрахункової величини, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року в справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пунктів 5 і додатка 2 Порядку №45.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року в справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови №103, яким внесено зміни до пункту 4 постанови №704.

Відповідно до пункту 4 постанови №704, яка діяла до внесення змін, та вимог пункту 1 приміток Додатку 1 та пункту примітки Додатку 14 до цієї постанови, розміри посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями з 29 січня 2020 року мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Таким чином, пунктом 4 постанови №704 визначено граничну нижню величину, яка береться для розрахунку посадового окладу, що складає розмір прожиткового мінімуму, встановленого на 1 січня відповідного року, але не менше 50% мінімальної заробітної плати станом на 1 січня відповідного року. Тобто, у випадку, коли у календарному році, в якому застосовується відповідна норма зазначеного підзаконного нормативно-правового акту, 50% розміру мінімальної заробітної плати перевищують прожитковий мінімум, 50% розміру мінімальної заробітної плати стають розрахунковою величиною для обрахунку посадових окладів та окладу за військовими (спеціальними) званнями.

Водночас, пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII (далі Закон №1774-VIII), який набрав чинності 01 січня 2017 року, передбачено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року.

Положення пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-VIII були чинними як на дату прийняття постанови №704, так і станом на дату набрання законної сили судовим рішенням в справі № 826/6453/18 про визнання протиправним та скасування пункту 6 постанови №103, яким внесено зміни до пункту 4 постанови №704 (29 січня 2020 року), та неконституційними не визнавалися.

Враховуючи юридичну силу законів та підзаконних нормативно-правих актів, яким є постанова №704, місце таких в системі нормативно-правових актів, суд доходить до висновку, що при розв`язанні колізії між нормами пункту 3 розділу ІІ Закону №1774-VIII та пункту 4 постанови №704, у редакції до внесення змін постановою №103, перевагу слід надати положенням Закону як акту вищої юридичної сили з урахуванням принципу верховенства права, закріпленого у статті 8 Конституції України.

Отже, згідно з постановою №704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такі ж правила діють при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби.

При вирішенні питання можливості при обчисленні грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії застосування як розрахункової величини для обчислення посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2023 року, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Закон України від 05 жовтня 2000 року №2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон №2017-III) визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, згідно із положеннями статті 1 якого державні соціальні стандарти - це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій.

У свою чергу базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти (стаття 6 Закону № 2017-III).

Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Згідно з частиною другою статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються, Державний бюджет України і бюджетна система України (пункт 1) та порядок встановлення державних стандартів (пункт 3).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року № 294-IX (далі - Закон № 294-ІХ) установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року № 1082-IX (даної Закон № 1082-ІХ) установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами: з 1 січня - 2102 гривні.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02 грудня 2021 року № 1928-IX (даної Закон № 1928-ІХ) установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2393 гривні, з 1 липня - 2508 гривень, з 1 грудня - 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб: з 1 січня - 2481 гривня, з 1 липня - 2600 гривень, з 1 грудня - 2684 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів: з 1 січня - 2102 гривні.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03 листопада 2022 року № 2710-IX (далі Закон № 2710-ІХ) установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2684 гривні; для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні; для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів - 2102 гривні; для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, - 1600 гривень.

Як вказано вище, позивач є пенсіонером по лінії Міністерства оборони України, тобто розмір пенсії має обчислюватися з грошового забезпечення, встановленого за відповідною посадовою осіб рядового та начальницького складу.

Законодавцем встановлені застереження щодо застосування як розрахункової величини для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, прожиткового мінімуму в розмірі 2102 грн, проте закон не містить застережень щодо застосування у 2023 році як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року.

Частинами другою-четвертою статті 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Як вказано вище, позивач є пенсіонером по лінії Міністерства оборони України, тобто розмір пенсії має обчислюватися з грошового забезпечення, встановленого за відповідною посадовою осіб рядового та начальницького складу.

При цьому суд зауважує, що розміри посадових окладів, окладів за військовим званням, а також розміри додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців встановлені саме постановою № 704, а не Законом № 2262-ХІІ, як вважав суд першої інстанції.

Тобто відсутній спеціальний закон, який регулює оплату праці військовослужбовців, з яким законами про державний бюджет законодавець пов`язує застосування розрахункової величини для визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням прожиткового мінімуму у розмірі 2102 грн.

Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

З огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС України правила, а також враховуючи те, що з 01 січня 2020 року положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, суд доходить висновку, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 постанови № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу, Закону № 2710-IX, із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Вищезазначені правові висновки викладені, зокрема, в постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 500/1886/21 та від 02 серпня 2022 року у справі №440/6017/21, від 19 жовтня 2022 року у справі № 400/6214/21.

Висновки суду першої інстанції не відповідають зазначеним правовим позиціям Верховного Суду.

Крім того, суд зауважує, що оскільки умови виплати та розміри грошового забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України встановлені постановою № 704, а не окремим законом, то до спірних правовідносин не можуть бути застосовні положення статті 7 Закону № 2710-IX в частині установлення з 1 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів в розмірі 2102 гривні.

Крім того, відповідно до статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-XIV (далі Закон № 966-XIV) прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Прожитковий мінімум застосовується для формування Державного бюджету України та місцевих бюджетів (абзац сьомий частини першої статті 2 Закону № 966-XIV).

Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України після проведення науково-громадської експертизи сформованих набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів і набору послуг. Прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік (стаття 4 Закону № 966-XIV).

Законом № 966-XIV закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. При цьому працівники кримінально-виконавчої служби до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо, не віднесені.

Ураховуючи те, що Законом № 966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів», і за приписами цього закону військовослужбовці не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо, відсутні законні підстави для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з метою визначення розміру грошового забезпечення цієї категорії осіб.

Подібна за своєї суттю правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 02 червня 2023 року у справі № 400/4904/21, від 13 липня 2023 року у справі № 280/1233/22, від 24 липня 2023 року у справі № 280/9563/21, від 25 липня 2023 року у справі № 120/2006/22-а, від 26 липня 2023 року у справі № 240/2978/22, від 27 липня 2023 року у справі № 240/3795/22, від 15 серпня 2023 року у справі № 20/19262/21-а.

Відтак, суд доходить до висновку про наявність підстав для застосування для обчислення розміру грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії саме прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а не прожиткового мінімуму, встановленого для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, - 2102 грн, тому рішення суду першої інстанції має бути скасоване з ухваленням нового рішення.

Вирішуючи позовні вимоги стосовно визначення розміру надбавки за особливості проходження служби та премії, суд виходить з наступного.

У рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05 березня 2024 року у зразковій справі № 380/19324/23 (Пз/990/6/23), залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2024 року, за позовом пенсіонера по лінії Міністерства оборони України до територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, зазначено ознаки цієї типової справи:

а) позивачі - пенсіонери, яким призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

б) відповідачем є суб`єкт владних повноважень, до повноважень якого належить видача довідок для перерахунку пенсії особам, пенсія яким призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме обласний територіальний центр комплектації та соціальної підтримки;

в) спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку з видачею довідок на виконання рішень судів, у справах щодо визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання, які обчислені шляхом множення відповідних коефіцієнтів, зазначених у Постанові № 704, на 50% розміру мінімальної заробітної плати, установленого законом на 1 січня відповідного року, у яких, на думку позивача, усупереч положенням постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, неправильно визначено відсоткове значення надбавки за особливості проходження служби та премії);

г) позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті): визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення в довідках станом на 01 січня 2020 року, станом на 01 січня 2021 року та станом на 01 січня 2022 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, на виконання рішення суду відсоткового значення надбавки за особливості проходження служби з 65% до 1% та премії з 35% до 10%, та, як наслідок, зобов`язати на виконання рішення суду скласти та подати до ГУПФУ довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року, станом на 01 січня 2021 року та станом на 01 січня 2022 року, в яких на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, указати правильні відсоткові значення згаданих величин.

Висновки Верховного Суду в цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення до суду осіб, пенсія яким призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з позовами до територіальних центрів комплектації та соціальної підтримки з вимогами щодо надання довідок про розмір грошового забезпечення, які видаються на виконання рішень судів у справах щодо визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання, які обчислені шляхом множення відповідних коефіцієнтів, зазначених у Постанові № 704, на 50% розміру мінімальної заробітної плати, установленого законом на 1 січня відповідного року, із зазначенням відсоткових показників надбавки за особливості проходження служби та премії, які було визначено Міністром оборони України на відповідний рік

Справа, яка переглядається зараз в апеляційному порядку, відповідає вище визначеним ознакам типової справи, оскільки позивач є пенсіонером, якому призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; відповідачем є обласний територіальний центр комплектації та соціальної підтримки ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ); спір виник, зокрема, з підстав неправильного визначення відсоткового значення надбавки за особливості проходження служби та премії, тому при вирішенні справи відповідно до частини третьої статті 291 КАС України суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Верховним Судом в рішенні від 05 березня 2024 року у зразковій справі № 380/19324/23 (Пз/990/6/23), залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2024 року, викладений наступний правовий висновок:

«…надбавка за особливості проходження служби та премія у довідках про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, які видаються особам, пенсію яким призначено відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на виконання рішення суду, у справах щодо визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання, які обчислені шляхом множення відповідних коефіцієнтів, зазначених у Постанові № 704, на 50% розміру мінімальної заробітної плати, установленого законом на 1 січня відповідного року, зазначаються у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.».

Виходячи з відомостей, наданих військовою частиною НОМЕР_1 на запит суду, для визначення розміру грошового забезпечення для цілей перерахунку пенсії, розмір надбавки за особливості проходження служби складає 65% (6 805,50 грн), розмір премії 390% - 21 450 грн.

Суд звертає увагу, що військовою частиною НОМЕР_1 розмір посадового окладу визначений, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1 762 грн, тому розмір надбавки за особливості проходження служби, враховуючи приведені вище висновки суду, в розмірі 6 805,50 грн є невірним.

Враховуючи приведені вище висновки Верховного Суду, суд визнає обґрунтованими вимоги в частині визначення розміру такої надбавки 65% посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

Стосовно розміру премії суд зазначає, що за позицією Верховного Суду в зазначеній зразковій справі має враховуватися середні розміри, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Розмір премії станом на 01 лютого 2023 року визначений військовою частиною НОМЕР_1 на рівні 390% посадового окладу, станом на 01 січня 2023 року такий розмір премії складає 140%.

Відтак, для визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії має враховуватися розмір премії 140% посадового окладу.

Разом з тим, суд вказує, що визначення конкретного розміру складових грошового забезпечення виходить за межі компетенції суду, тому суд зобов`язує відповідача при підготовці довідки про розмір грошового забезпечення врахувати складові грошового забезпечення у відповідних відсоткових розмірах, тому позовні вимоги суд задовольняє частково.

Також суд відмовляє у задоволенні вимог позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Відповідно до частини шостої статті 246 КАС у разі необхідності у резолютивній частині рішення також вказується про: 1) порядок і строк виконання рішення; 2) надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення; 3) повернення судового збору; 4) призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат; 5) дату складення повного рішення суду.

Таким чином, встановлення судового контролю є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

В цій справі відсутні докази, що свідчать про намір суб`єкта владних повноважень ухилитися від виконання рішення.

Судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дасть очікуваного результату, або що відповідач буде створювати перешкоди для його (рішення) виконання.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до частин першої та шостої статті 139 КАС України суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 1796,00 грн (1073,60 грн судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, 1620,40 грн судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги : 3 х 2).

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року в справі № 340/9474/2 задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року в справі № 340/9474/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії скасувати.

Ухвалити в справі № 340/9474/23 нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не підготовки та не надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року для перерахунку пенсії з 01 лютого 2023 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) станом на 01 січня 2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», в якій зазначити розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14, та з обов`язковим зазначенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення у розмірах: надбавка за вислугу років - 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням; надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 10% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням; надбавка за особливості проходження служби - 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням; премія в розмірі 140% посадового окладу, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01 лютого 2023 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1796 (одна тисяча сімсот дев`яносто шість) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 03 липня 2024 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 03 липня 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов