Справа № 946/3798/23
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/3798/23
Провадження № 2-а/946/35/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

30.05.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, яким просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення №111584 від 17.05.2023 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 травня 2023 року постановою № 111584, у справі про адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 202 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 гривен, за те, що позивач перебував в прикордонній смузі без документів, що посвідчують особу. Вважає оскаржувану постанову винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У позові зазначає, що 16 травня 2023 року він вибіг на пробіжку в напрямку каналу "Піщаний", який, як вказує інспектор відділення моніторингу обстановки ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_2 , є прикордонною смугою. Невдовзі його було зупинено старшим інспектором відділення моніторингу обстановки ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_2 . На прохання пред`явити документ, що посвідчує особу, він надав паспорт в електронному вигляді мобільного додатку "ДІЯ". Інспектор ОСОБА_2 відмовився в прийнятті електронного документу. Незважаючи на те, що за словами інспектора, у позивача не було при собі документів, які підтверджують особу, але протокол ПдРУ № 298297 від 16.05.2023 був складений із зазначенням всіх даних паспорту. Вважає, що фактично він мав при собі документи, які посвідчують особу. При складенні протоколу про адміністративне правопорушення ПРУ № 298297 від 16.05.2023, було зазначено, що 16.05.2023 о 13 год. 50 хв. при "ІВМО" в районі канал "Піщаний" на відстані 3000 м до прикордонного знаку 1421 та 300 м до ліній державного кордону України було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який перебував в прикордонній смузі без документів, що посвідчують особу, чим порушив вимогу пункту 7 Положення "Про прикордонний режим", затвердженою Постановою КМУ N? 1147 від 27.07.1998 р., чим скоїв своїми діями адміністративне правопорушення, що передбачено ст. 202 КУпАП. На тій території, де його було зупинено, не було жодного знаку, що вказував би на наявність прикордонної смуги, тому він не мав можливості знати, що перебував на території прикордонної смуги. В протоколі про адміністративне правопорушення ПдРУ № 298297 зазначив, що не знав про необхідність мати документи не в електронному вигляді на тій ділянці, де він перебував. В протоколі про адміністративне правопорушення ПдРУ № 298297 від 16.05.2023 було вказано дату та час, коли буде розглядатись справа про адміністративне правопорушення, а саме 17 травня 2023 об 11 год. 00 хв. у приміщенні ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою АДРЕСА_1 . Він з`явився на назначений час по вказаній адресі на розгляд адміністративної справи, але належного розгляду справи не відбулось. Йому одразу було вручено постанову № 111584 від 17.05.2023.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

В судове засідання представник відповідача військової частини НОМЕР_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав відзив, який згодом доповнив, у якому зазначив, що 16.05.2023 року о 13 год. 50 хв. в районі каналу «Піщаний» на відстані приблизно 3000 м до прикордонного знаку N?1421 та 300 м від лінії державного кордону України, молодшим лейтенантом ОСОБА_3 , який на той час перебував в прикордонному наряді «Прикордонний патруль», виявив громадянина України ОСОБА_1 , який знаходився в межах прикордонної смуги без документів, що посвідчують особу, чим порушив вимоги пункту 7 положення «Про прикордонний режим», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1147 «Про прикордонний режим», відповідальність за яке передбачена статтею 202 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 №1147 «Про прикордонний режим» вказано: «Установити вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну смугу завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, де встановлюється прикордонний режим, але не менше від ширини смуги прикордонних інженерних споруд... місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії... контроль за дотриманням спеціального прикордонного режиму покласти на Державну прикордонну службу». Відповідно до пункту 7 ПКМУ 1147 (станом на 16.05.2023) в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу. Так, відповідно до пункту 2 ПКМУ документом, що посвідчує особу є: для громадян України - паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, службове посвідчення, посвідчення водія чи інший виданий державним органом документ, який має такі обов`язкові реквізити, як прізвище, ім`я, по батькові, фотокартку, підпис відповідальної посадової особи, відбиток печатки або штампу установи, яка видала документ, дату видачі. B позовній заяві позивач зазначає: «на прохання пред`явити документ, що посвідчує особу, позивач надав паспорт в електронному додатку «ДІЯ». Відповідно до Розділу 3, статті 14, пункту 3 Закону України від 12.11.2012 «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи спеціальний статус» Е-паспорт і е-паспорт для виїзду за кордон не використовується у разі: перетинання державного кордону України, крім випадків необхідності підтвердження особи громадянина України при в`їзді в Україну; в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї; в`їзду, перебування, проживання або пересування у межах прикордонної смуги, виходу у територіальне море та внутрішні води України. Керуючись діючим законодавством України, відносно громадянина України ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №298297 за порушення порядку перебування у прикордонній смузі, а саме пункту 7 положення «Про прикордонний режим», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1147 «Про прикордонний режим» відповідальність за яке передбачена статтею 202 КУпАП. У своїх доповненнях представник відповідача зазначив, що у позовній заяві позивач зазначає: «..на прохання пред`явити документ, що посвідчує особу, позивач надав паспорт в електронному додатку «ДІЯ». З пояснень лейтенанта ОСОБА_4 стало відомо, що під час проведення роботи з місцевим населенням на околиці м. Вилкове в районі каналу Піщаного в межах прикордонної смуги, було виявлено громадянина України ОСОБА_1 , на вимогу пред`явити документ, що посвідчує особу даний громадянин не зміг його пред`явити так як при ньому його не було. Вище зазначеному громадянину було запропоновано проїхати за адресом проживання з метою встановлення особи, де ним було пред`явлено паспортний документ у форматі ID-картка. Після встановлення особи, було складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 202 КУпАП за порушення вимог Постанови КМУ №1147 «Про прикордонний режим» від 27.07.1998 року. Виходячи з пояснень військовослужбовця, який складав протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ №298297, у громадянина ОСОБА_1 на момент перебування в прикордонній смузі не було при собі ніяких документів що посвідчують особу. Зафіксувати дане правопорушення на мобільний термінал чи боді-камеру у прикордонного наряду не було можливості, так як вони перебували у прикордонному наряді «Прикордонний патруль». Відповідно до наказу начальника прикордонного загону, складу прикордонних нарядів заборонено мати біля себе особисті мобільні телефони. Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Постанови КМУ №1147 «Про прикордонний режим» від 27.07.1998 року, прикордонна смуга - ділянка місцевості, яка встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм, завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, але не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд. Представник відповідача також зазначив, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, а тому просив залишити без задоволення позовну заяву громадянина України ОСОБА_1 , а постанову про накладення адміністративного стягнення від 17.05.2023 за № 111584 залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено в судовому засіданні 17.05.2023 року помічником начальника відділу начальником відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби УкраїниОСОБА_5 відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 111584 та позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 202 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 16.05.2023 року о 13 год. 50 хв. в районі каналу «Піщаний» на відстані приблизно 3000 м до прикордонного знаку №1421 та 300 м від лінії державного кордону України, молодшим лейтенантом ОСОБА_3 , який на той час перебував в прикордонному наряді «Прикордонний патруль», виявлено громадянина України ОСОБА_1 , який знаходився в межах прикордонної смуги без документів, що посвідчують особу, чим порушив вимоги пункту 7 положення «Про прикордонний режим», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1147 «Про прикордонний режим», відповідальність за яке передбачена статтею 202 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

В силу статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 202 КУпАП передбачає відповідальність за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до п. 7 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою КМУ від 27.07.1998 р. № 1147 передбачено, що громадяни України, іноземці і особи без громадянства в`їжджають, перебувають, проживають, проваджують роботи і пропускаються у прикордонну смугу з дозволу відповідного органу державної прикордонної служби, який безпосередньо виконує завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону у визначеній зоні відповідальності, за наявності документів, що посвідчують їх особу.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 №1147 «Про прикордонний режим» вказано: «Установити вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках і вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм прикордонну смугу завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, де встановлюється прикордонний режим, але не менше від ширини смуги прикордонних інженерних споруд... місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії... контроль за дотриманням спеціального прикордонного режиму покласти на Державну прикордонну службу».

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Постанови КМУ №1147 «Про прикордонний режим» від 27.07.1998 року, прикордонна смуга - ділянка місцевості, яка встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм, завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, але не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд.

Згідно п. 7 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою КМ України від 27 липня 1998 року №1147, визначено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають, перебувають, проживають, проваджують роботи і пропускаються у прикордонну смугу з дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби, який безпосередньо виконує завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону у визначеній зоні відповідальності, за наявності документів, що посвідчують їх особу.

Так, відповідно до пункту 2 ПКМУ документом, що посвідчує особу с: для громадян України - паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт, службовий паспорт, посвідчення особи моряка, службове посвідчення, посвідчення водія чи інший виданий державним органом документ, який має такі обов`язкові реквізити, як прізвище, ім`я, по батькові, фотокартку, підпис відповідальної посадової особи, відбиток печатки або штампу установи, яка видала документ, дату видачі.

Пунктом 12 статті 1 Закону України «Про прикордонний контроль» визначено, що паспортний документ - виданий уповноваженими державними органами України чи іншої держави або статутними організаціями ООН документ, що підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави і визнаний Україною.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 18.03.2013 № 898, щодо кожного факту вчинення адміністративного правопорушення, протидію якому віднесено до компетенції Держприкордонслужби, невідкладно, але не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення в пункті пропуску через державний кордон України, або контрольному пункті в`їзду-виїзду, або контрольованому прикордонному районі особи, яка вчинила правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, за винятком випадків, передбачених статтею 258 КУпАП.

Згідно з п. 6 Розділу ІІІ згаданої Інструкції особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, пропонується надати письмові пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які викладаються в протоколі і засвідчуються її підписом. Письмові пояснення можуть додаватися до протоколу окремо, про що робиться відповідний запис у протоколі.

Як вбачається зі змісту позову, ОСОБА_1 не заперечує факт перебування в прикордонній смузі без документів, що посвідчують особу та представникам прикордонної служби надав електронний варіант паспорту у застосунку «Дія».

Разом з тим суд бере до уваги, що зафіксувати дане правопорушення на мобільний термінал чи боді-камеру у прикордонного наряду не було можливості, так як вони перебували у прикордонному наряді «Прикордонний патруль», а відповідно до наказу начальника прикордонного загону, складу прикордонних нарядів заборонено мати біля себе особисті мобільні телефони та у прикордонного наряду боді-камери відсутні.

Враховуючи вищевикладене у сукупності нормативних актів, які визначають режим знаходження в межах прикордонної смуги, який є особливо важливим для функціонування та безпеки держави, та обмеження, які застосовуються на ньому у мирний час та посилюються у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, дотримання процедури притягнення до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про недоведеність заявлених позивачем позовних вимог.

Оскаржувана постанова винесена уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства, та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу, а тому постанова скасуванню не підлягає.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

У силу приписів ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Встановивши вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що постанова №111584 від 17.05.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесена на підставі та в межах повноважень, наданих представнику державної прикордонної служби, у спосіб, що передбачені Конституцію України та чинним законодавством України, за наявністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 72, 75, 76, 77, 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України (адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 02.07.2024 року.

Суддя: О.О.Бурнусус