Справа № 340/328/24
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2024 року м. Дніпросправа № 340/328/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року (суддя Кравчук О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язати вчинити певні дії.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року позов задоволено частково.

Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №59 від 05.12.2023 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 21.02.2023 року з урахуванням висновків суду у даній справі та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що страховий стаж позивача становить 31 рік 10 місяців 4 дні, пільговий стаж за Списком №2 складає 1 рік 4 місяці 20 днів, а відтак позивач права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV не має.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 28.02.2023 № 59 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах (за Списком № 1) з 21.02.2023 в розмірі 3913.21 грн.

Обчислення розміру пенсії було проведено з урахуванням страхового стажу 38 років 9 місяців 4 дні, в тому числі за Списком № 1 7 років.

Актом перевірки обґрунтованості видачі документів, наданих для призначення (перерахунку) пенсій від 05.09.2023 № 1100-1003-1/3880, встановлено часткову відповідність первинним документам відомостей, зазначених в довідках про підтвердження пільгового стажу, за період роботи позивача з 23.12.1987 по 01.08.1988, з 14.08.1989 по 25.01.1991, з 01.12.1991 по 31.05.1992 та з 01.06.1992 по 22.08.1994.

В ході перевірки правильності призначення пенсії відповідачем було встановлено безпідставне врахування пільгового стажу ОСОБА_1 по Списку № 1, а саме:

- з 23.11.1987 по 01.08.1988, з 14.08.1989 по 25.01.1991, з 01.12.1991 по 31.05.1992 та з 01.06.1992 по 22.08.1994, оскільки відсутні відомості про реорганізацію підприємства (Світловодський завод чистих металів АТ Чисті метали - ВАТ Чисті метали). Крім того, пільгові довідки видані 21.09.2022 за № 36 та № 34 не містять інформації про виробництво в цеху № 9 хімічних сполук, передбачених підрозділом 23 розділу VII Списку № 1, що затверджений постановою РМ СРСР від 22.08.1956 № 1173, а саме:

- з 26.01.1991 по 30.11.1991, оскільки відсутня уточнююча довідка, що підтверджує пільговий стаж роботи із зазначенням професії або посади, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків та їх номери, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка;

- з 24.03.2020 по 30.06.2021, оскільки згідно пільгової довідки від 14.11.2022 № 01- 335 даний період та займана посада, передбачені Списком № 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;

- з 19.10.2021 по 31.10.2022, оскільки до наказу про результати чергової атестації робочих місць за умовами праці від 24.03.2020 № ПФК-ОПЗП-НАК-26-0710 не долучено перелік посад працівників, яким підтверджено право на пільгове забезпечення за Списком №1.

Додатково зазначалось про необхідність підтвердження періоду страхового стажу з 14.08.1989 по 22.08.1994 згідно записів трудової книжки ( НОМЕР_1 ), оскільки печатка, якою засвідчено запис про звільнення з роботи є непридатною для читання.

Листом від 27.11.2023 за № 1100-0302-9/62899 Головні управління Пенсійного фонду України в Київській та Миколаївській областях повідомлено про необхідність перегляду прийнятого рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 від 28.02.2023 з урахуванням вищевказаних зауважень.

Водночас, нарахування та виплату пенсії по ЕПС № 59 ОСОБА_1 було припинено з 01.11.2023 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

Листами від 28.11.2023 № 1000-0303-9/182229 та від 05.12.2023 № 1400-0303- 9/90027 головні управління Пенсійного фонду України в Київській та Миколаївській областях відповідно, погодились з позицією, викладеною в листі відповідача від 27.11.2023 року.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 05.12.2023 № 59 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу.

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність рішення не було доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною третьою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058- ІV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Як було встановлено судом першої інстанції, під час перевірки пенсійної справи ОСОБА_1 . Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області встановлено, що до пільгового стажу позивача по Списку №1 безпідставно зараховано наступні періоди:

- з 23.11.1987 по 01.08.1988, з 14.08.1989 по 25.01.1991, з 01.12.1991 по 31.05.1992 та з 01.06.1992 по 22.08.1994, оскільки відсутні відомості про реорганізацію підприємства (Світловодський завод чистих металів АТ «Чисті метали» - ВАТ «Чисті метали»). Крім того, пільгові довідки видані 21.09.2022 за № 36 та № 34 не містять інформації про виробництво в цеху № 9 хімічних сполук, передбачених підрозділом 23 розділу VII Списку № 1, що затверджений постановою РМ СРСР від 22.08.1956 № 1173, а саме:

- з 26.01.1991 по 30.11.1991, оскільки відсутня уточнююча довідка, що підтверджує пільговий стаж роботи із зазначенням професії або посади, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків та їх номери, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка;

- з 24.03.2020 по 30.06.2021, оскільки згідно пільгової довідки від 14.11.2022 № 01- 335 даний період та займана посада, передбачені Списком № 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461;

- з 19.10.2021 по 31.10.2022, оскільки до наказу про результати чергової атестації робочих місць за умовами праці від 24.03.2020 № ПФК-ОПЗП-НАК-26-0710 не долучено перелік посад працівників, яким підтверджено право на пільгове забезпечення за Списком №1.

Додатково Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зазначалось про необхідність підтвердження періоду страхового стажу з 14.08.1989 по 22.08.1994 згідно записів трудової книжки ( НОМЕР_1 ), оскільки печатка, якою засвідчено запис про звільнення позивача з роботи, є непридатною для читання.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637). За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Суд першої інстанції вірно врахував, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 року. Відповідно до пункту 1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Відповідно до п. 2.6. Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції №58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством. Таким чином, слід зазначити, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вказувати щодо відсутності трудового стажу позивача за спірний період.

Відповідно до пунктів 2 і 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи, в т.ч. і профспілкові квитки.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Відповідальність за ведення трудової книжки покладається на підприємство.

З наявної копії трудової книжки суд першої інстанції встановив, що позивач у період з 23.11.1987 по 01.08.1988, з 14.08.1989 по 25.01.1991, з 01.12.1991 по 31.05.1992 та з 01.06.1992 по 22.08.1994 працював на підприємстві Світловодський завод чистих металів АТ «Чисті метали» - ВАТ «Чисті метали» та у період з 19.10.221 по 31.10.2022 на ТОВ «Побужський Феронікілевий Комбінат».

Як було встановлено судом першої інстанції, вказані записи в трудовій книжці зроблені чітко, зрозуміло, відсутні ознаки підчисток та підробок.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи позивача матеріали справи не містять.

Пунктом 2 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абз. 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1 та/або Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку застосування Списків №1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року №41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом четвертим Порядку № 442 та п. 1.5 п.1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Пунктами 8, 9 Порядку №442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту частини другої статті 114 Закону № 1058-IV є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списках № 1, 2 а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Також суд першої інстанції вірно взяв до уваги, що особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списків № 1, 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списками № 1, 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Не зарахування спірного стажу позивачу буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці та у наданих довідках для підтвердження наявності трудового стажу.

Суд першої інстанції зі змісту долучених до матеріалів справи довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 20.09.2022 р. №34, №35, №36, №37 виданих ВАТ «Чисті метали» на ім`я ОСОБА_1 встановив, що позивач у періоди з 23.12.1987 по 01.08.1988, з 14.08.1989 по 25.01.1991, з 01.12.1991 по 31.05.1992 та з 01.06.1992 по 22.08.1994 працював на за професією та на посадах, що передбачені Списком №1.

Відповідні записи містяться у трудовій книжці позивача.

Матеріали справи не містять доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи позивача.

Також, як було встановлено судом першої інстанції, відповідачами не здійснено дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити пільговий стаж позивача.

Таким чином, вірними є висновки суду першої інстанції, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 59 від 05.12.2023 р. про відмову у призначені пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів також погоджується з судом першої інстанції, що порушені права позивача в цій частині слід відновити шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 21.02.2023 р. та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язати вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 03 липня 2024 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш