Справа № 260/9317/23
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/9317/23 пров. № А/857/5425/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Гудима Л.Я.,

за участі секретаря судового засідання Гриньків І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року про розстрочення виконання судового рішення (суддя Маєцька Н.Д., м. Ужгород) у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Закарпатській області у жовтні 2023 року звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просило: стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 511 965,37 грн, в т.ч. пеня 147 282,47 грн по наступним платежам: 85 11010500 Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 472 727,49 грн, в т.ч. пеня 135 953,04 грн; 30 11011001 Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 39 237,88 грн, в т.ч. пеня 11 329,43 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг в розмірі 511965,37 грн. (п`ятсот одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять гривень тридцять сім копійок), у тому числі пеня в розмірі 147282,47 грн. (сто сорок сім тисяч двісті вісімдесят дві гривні сорок сім копійок) по наступним платежам: - 85 11010500 Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 472727,49 грн. (чотириста сімдесят дві тисячі сімсот двадцять сім гривень сорок дев`ять копійок), у т.ч. пеня в розмірі 135953,04 грн. (сто тридцять п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят три гривні чотири копійки); - 30 11011001 Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 39237,88 грн. (тридцять дев`ять тисяч двісті тридцять сім гривень вісімдесят вісім копійок), у т. ч. пеня в розмірі 11329,43 грн. (одинадцять тисяч триста двадцять дев`ять гривень сорок три копійки).

09.12.2024 представника відповідача подав заяву про розстрочення виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 року, у зв`язку з фінансовою неможливістю виконати відповідачем одразу рішення суду у даній справі. Сума стягнутого судом податкового боргу становить 511965,37 грн., у тому числі пеня в розмірі 147282,47 грн., що більш як у 10 разів перевищує дохід відповідача за останній рік.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року заяву представника відповідача про розстрочення виконання рішення суду в адміністративній справі за позовною заявою Головного управління ДПС України у Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволено. Розстрочено ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 року у справі № 260/9317/23 за позовом Головного управління ДПС України у Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, строком на дванадцять місяців зі сплатою суми податкового боргу у розмірі 511965,37 грн., у тому числі пені у розмірі 147282,47 грн. рівними частинами (платежами), починаючи з 19.02.2024 року до 19.02.2025 року.

Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні заяви відмовити. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що заявником не було наведено достатньо доказів для задоволення такої заяви, таку не можна вважати належною та обґрунтованим. Вказує, що суд першої інстанції не навів чітких роз`яснень у ухвалі про розстрочення, не ознайомився з планом по розстроченню суми податкового боргу.

Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скарги, в яких просить залишити таку без задоволення, а ухвалу суд першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягають задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходив з того, що сума стягнутого за рішенням суду податкового боргу становить 511965,37 грн., в тому числі пеня в розмірі 147282,47 що більш як у 10 разів перевищує дохід відповідача за останній рік. Зазначає, що вказані обставини свідчить про фактичну фінансову неможливість виконати відповідачем відразу рішення суду в даній справі. Вважав, що розстрочення виконання рішення суду не призводить до невиконання рішення суду, а навпаки створює умови для його добровільного виконання боржником з урахуванням його реального майнового стану.

Враховуючи в сукупності обставини справи, колегія суддів приходить до переконливого висновку про помилковість допущеного судом розстрочення виконання судового рішення і недотримання судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали вимог ст.378 КАС України.

Стаття 378 КАС України передбачає загальну процедуру відстрочення і розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Зокрема, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду (ч.1).

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3).

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.4).

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови (ч.5).

Із аналізу вказаної норми вбачається, що підставою для розстрочення виконання рішення є звернення особи із заявою до суду про розстрочення з обумовленням причин неможливості виконати судове рішення у встановлений законом строк, тобто, за доведеністю обставин, що ускладнюють його виконання, або роблять його неможливим (відсутність коштів або присудженого майна в натурі та інше).

Питання розстрочення або відстрочення постанови суду знаходяться в площинні процесуального права.

Разом із тим підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), залежать від предмету спору, у межах спірних правовідносин від правової природи податкового боргу.

Пунктом 5.2 ст.5 ПК України, яка встановлює співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами, передбачено пріоритет понять, правил, термінів та положень цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування.

Таким чином, норми ст.100 ПК України, які регулюють правила розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків, є спеціальними нормами щодо доказів як підстав для відстрочення податкового боргу (п.100.5 ПК України) та порядку погашення податкового боргу (п.100.7 ПК України).

На підставі п.п.100.4 і 100.5 ст.100 ПК України постановою КМ України № 1235 від 27.12.2010р. затверджений Перелік обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин.

Зазначені норми врегульовують загальні підстави розстрочення грошового зобов`язання чи податкового боргу.

Таким чином, у розглядуваному випадку підстави розстрочення боргового зобов`язання судом, передбачені ст.378 КАС України, не є вичерпними та мають застосовуватися в сукупності з нормами матеріального права.

Водночас, норма ст.378 КАС України не обмежує право суду певними обставинами, при наявності яких суд може розстрочити виконання прийнятого рішення, проте визначальним фактором при наданні розстрочки є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Отже, підставою для розстрочки можуть бути конкретні обставини виняткового характеру, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим судом способом.

В частині правової оцінки наданих заявником доказів суд повинен дослідити питання про те, чи достатньо наведених заявником обставин для прийняття рішення про розстрочення виконання судового рішення, яким стягнуто податковий борг.

З урахуванням наведеного, оцінюючи в сукупності наведені ОСОБА_1 доводи на обґрунтування своєї заяви про розстрочення виконання судового рішення, колегія суддів вважає, що заявником не доведено винятковості зазначених випадків та не підтверджено їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Так, надані відповідачем Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з І кварталу 2020 року по ІІІ квартал 2023 року свідчить про отримання єдиного доходу від продажу нерухомого майна у сумі 49000,00 грн., отриманого у квітні 2023 року.

На думку апеляційного суду, вказані обставини не носять виняткового характеру, а лише свідчать про незначний дохід позивача.

Окрім цього, будь-яких відомостей про наявність/відсутність майна, що може бути джерелом погашення податкового боргу, відповідач не надав.

В той же час, відповідно до п.3 Переліку обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин, затв. постановою КМ України № 1235 від 27.12.2010р., серед зазначених обставин виділено недостатність майна заявника - фізичної особи (без урахування майна, на яке відповідно до законодавства не може бути звернено стягнення) для своєчасної та у повному обсязі сплати грошового зобов`язання або погашення податкового боргу в повному обсязі чи відсутність у заявника - фізичної особи майна.

Також суд не дослідив питання ступеня вини відповідача у виникненні податкового боргу.

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, колегія суддів приходить до переконання про те, що подана заява про розстрочення виконання судового рішення є безпідставною та необґрунтованою, через що задоволенню не підлягає, з вищевикладених мотивів.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом по аналогічній категорії справ, зокрема, в постанові Касаційного адміністративного суду від 01.02.2018р. у справі № 805/1779/15-а, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою під час вирішення наведеного спору.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Даючи оцінку вказаним обставинам в сукупності, колегія суддів приходить до переконання про безпідставність і необґрунтованість винесення ухвали про розстрочення виконання судового рішення, а тому вважає, що ухвала судом постановлена за неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що привело до неправильного вирішення питання про розстрочення виконання судового рішення, а відтак вона підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про відмову в задоволенні заяви про розстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області задовольнити.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року про розстрочення виконання судового рішення у справі №260/9317/23 скасувати, та в задоволенні заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
Л. Я. Гудим
Повне судове рішення складено 02.07.24