Справа № 160/10707/24
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС» до Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС» (далі ТОВ «ЮТС», позивач) до Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека, відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №039837 від 21.02.2024 щодо застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС» адміністративно-господарського штрафу за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» щодо застосування фінансово-господарської санкції на суму 17 000,00 грн.
Ухвалою суду від 29.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін в порядку, визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
28.05.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому Укртрансбезпека проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що стаття 1 Закону №2344-III надає визначення основних термінів, які вживаються у даному законі, зокрема: автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення перевезення вантажів вантажними автомобілями. Аналіз зазначеної норми дає підстави вважати, що перевезення на комерційній основі означають надання послуг, а перевезення за власний кошт перевезення для власних потреб. Як вбачається з наведеного, визначення особи перевізником не залежить від обраного та зареєстрованого ним КВЕД. Тобто дія закону поширюється на фізичних чи юридичних осіб автомобільних перевізників, які в процесі здійснення підприємницької діяльності перевозять вантаж для власних потреб чи надають послугу перевезення. Вказане відповідає висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 14.12.2023 у справі №340/5660/22: «При цьому, посилання суду апеляційної інстанції на неправомірність застосування до позивача відповідальності, передбаченої абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III з огляду на те, що у особи відсутній такий вид економічної діяльності як здійснення вантажних перевезень є помилковими, позаяк сама по собі відсутність реєстрації суб`єктом підприємництва певного виду господарської діяльності не є безумовним свідченням того, що така діяльність ним не здійснюється». При цьому, відповідач зауважує, що відповідно до витягу з ЄДРПОУ щодо ТОВ «ЮТС» у останнього серед видій діяльності все таки наявний КВЕД 49.41 «Вантажний автомобільний транспорт», що включає усі види перевезень вантажним автомобільним транспортом: перевезення лісоматеріалів; перевезення великогабаритних вантажів; рефрижераторні перевезення; перевезення великовагових вантажів; перевезення непакованих вантажів (навалом або наливом), включаючи перевезення автоцистернами, у т.ч. збирання молока на фермах; перевезення автомобілів; перевезення відходів і брухту без діяльності щодо їх збирання або утилізації. Відтак, ТОВ «ЮТС» є автомобільним перевізником в розумінні Закону №2344-ІІІ. Як підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , ТЗ Рено, реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ТОВ «Трансклуб». Позивач наполягає на тому, що автомобільним перевізником в даних правовідносинах є власник ТЗ, однак відповідач із цим не погоджується. В даному випадку слід зазначити, що у постанові від 12.10.2023 у справі №120/554/23 Верховний Суд виснував, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ, застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників транспортного засобу, яким перевозиться вантаж. Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем, в матеріалах справи міститься товарно-транспортна накладна №301202401 від 03.01.2024, яка складена про те, що перевізником товару, здійсненого транспортним засобом реєстраційний номер НОМЕР_1 за вказаною ТТН є ТОВ «ЮТС». Доводи про можливість причетності до перевезення іншої юридичної особи з подібною скороченою назвою є безпідставні. Зважаючи на усе вищезазначене, водій ТЗ перед прийняттям вантажу зобов`язаний перевірити відповідність реквізитів ТТН договору перевезення, в тому числі відповідність особи перевізника, зазначеної у ТТН договору перевезення вантажу. Відповідно, за умови будь-яких невідповідностей, водій може відмовитись від прийняття вантажу для перевезення, узгодивши зазначене з перевізником. При цьому, приймаючи вантаж до перевезення, водій та вантажовідправник підтверджують достовірність внесених даних до ТТН. Відтак, з огляду на приписи законодавства, можна вважати, що виникає презумпція достовірності даних внесених до ТТН. Працевлаштування водія ОСОБА_2 не є обставиною, яка визначає автомобільного перевізника, а тому доводи позивача щодо недоведеності працевлаштування є необґрунтованими.
- товарно-транспортної накладної від 03.01.2024 щодо виконання перевезень по отриманому замовленню;
- акту надання послуг перевезення від 04.01.2024 №38 між ТОВ «ГЛОБАЛ ФУДС ДИСТРИБЮШЕН» та ТОВ «ЮТС»; ??
06.06.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримує доводи, викладені у позові.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.
Посадовими особами Укртрансбезпеки 04.01.2024 о 06:35 на а/д М-05 «Київ-Одеса» проведено перевірку транспортного засобу марки Renault, держ. номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , під управлянням водія ОСОБА_2 , що належить: ТОВ «ЮТС», ТОВ «ТРАНСКЛУБ», про що складено акт від 04.01.2024 №АР095837 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
У наведеному акті зафіксовано, що під час перевірки виявлено порушення вимог Закону №2344-ІІІ, наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385, яким затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі Інструкція №385),у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону №2344-ІІІ (перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, вказаних у статті 48 цього Закону, а саме, відсутній протокол перевірки та адаптації тахогрофа).
Листом «Про розгляд скарги» Державної служби України з безпеки на транспорті №4480/3.8/15-24 від 28.03.2024 повідомлено позивача про відмову у задоволені скарги, оскільки ??матеріалами справи підтверджується, що перевізником вантажу транспортним засобом марки Renault Premium, д.н.з. НОМЕР_1 на момент проведення перевірки здійснювалось на підставі товаро-транспортної накладної від 31.01.2024, згідно з якою автомобільним перевізником зазначено ТОВ «ЮТС».
Вважаючи оскаржувану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначенні Законом №2344-ІІІ.
Відповідно до статті 1 Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;
вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями;
вантажовідправник - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка надає перевізнику вантаж для перевезення та вносить відповідні відомості до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж;
вантажоодержувач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка здійснює прийом вантажу та розвантаження транспортного засобу у порядку, встановленому законодавством;
документи на вантаж - документи, визначені відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про транспортно-експедиторську діяльність», «Про транзит вантажів», інших актів законодавства, в тому числі міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, які необхідні для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом;
товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.
Статтею 18 Закону №2344-ІІІ встановлено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:
організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку, відповідно до вимог законодавства України здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;
забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;
здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
За текстом частини 1 статті 34 Закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.
Згідно з товарно-транспортною накладною №301202401 від 03.01.2024 автомобільним перевізником є ТОВ «ЮТС», замовником ТОВ «ГЛОБАЛ ФУДС ДИСТРИБЮШЕН», водій ОСОБА_2 .
Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові 3028, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 2684,00 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією №3885 від 22.04.2024.
Отже, враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 3028,00 грн.
Питання розподілу понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу може буде розглянуто судом після надання позивачем відповідних доказів в порядку статей 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №039837 від 21.02.2024 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС» за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у сумі 17 000,00 грн.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС» за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар