Справа № 200/2737/24
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 року Справа№200/2737/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Загацької Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 62 від 09 квітня 2024 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2021 року, з 01 січня 2022 року, з 01 січня 2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2021 року - на підставі довідки Донецького апеляційного суду вих. №3.11-16/16/2024 від 27.03.2024 про суддівську винагороду станом на 01 січня 2021 року, з 01 січня 2022 року - на підставі довідки Донецького апеляційного суду № 3.11-16/17/2024 від 27.03.2024 про суддівську винагороду станом на 01 січня 2022 року, з 01 січня 2023 року - на підставі довідки Донецького апеляційного суду № 3.11-16/18/2024 від 27.03.2024 про суддівську винагороду станом на 01 січня 2023 року, з урахуванням стажу роботи на посаді судді 29 років 03 місяці 23 дні, із розрахунку 68 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 виплату перерахованого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 1 січня 2021 року по день виконання судового рішення, із врахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.01.2024 у справі №200/5479/23, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2024, Донецьким апеляційним судом 27.03.2024 позивачу видані довідки за вих. №3.11-16/16/2024, № 3.11-16/17/2024, № 3.11-16/18/2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2021, на 01.01.2022 та 01.01.2023. В подальшому позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі згаданої довідки. Проте, рішенням ГУ ПФУ в Одеській області № 62 від 09.04.2024 було відмовлено позивачу у здійсненні відповідного перерахунку у зв`язку із тим, що змін у розмірі складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з 01.01.2021 не відбулось, прожитковий мінімум для працездатних громадян, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді становить 2102 грн. Не погоджуючись із таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.05.2024 відкрито провадження у справі № 200/2737/24, за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення осіб (виклику) учасників справи, поновлено строк звернення до суду з даним позовом.

Від відповідача-1 - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у виникне при зміні розміру складових суддівської винагороди судді. Безпосередньо законом, визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді залишається незмінним та становить 2102 гривні. На думку відповідача, відсутні підстави для проведення позивачу перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки розмір складових суддівської винагороди не змінювався.

Також зазначено, що довідка Донецького апеляційного суду від 27.03.2024 № 3.11-16/18/2024 як на підставу для видачі посилається на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.01.2024 по справі № 200/5479/23, а отже, вона видана не у передбачений законодавством спосіб, тобто не на підставі подання Державною судовою адміністрацією України відомостей про наявність підстав для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки Головне управління діяло виключно в межах свої повноважень, керуючись при цьому нормами чинного законодавства.

Позивачем надано відповідь на відзив на позовну заяву, в який зазначено, що Закон України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" не регулює спірні правовідносини, що виникли між сторонами у цій справі. Предметом спору у цій справі є право позивача на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з 01 січня 2021 року, з 01 січня 2022 року та з 01 січня 2023 року. Також позивач вважає посилання представника відповідача-1 на те, що довідка Донецького апеляційного суду від 27.03.2024 № 3.11-16/18/2024, яка видана на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.01.2024 по справі № 200/5479/23, видана не у передбачений законодавством спосіб, є грубим нехтуванням норм Конституції України та принципу верховенства права, а також основних засад (принципів) адміністративного судочинства. На задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач-2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що відповідачем-2 прийнято законне оскаржуване рішення № 62 від 09.04.2024 про відмову у перерахунках довічного грошового утримання суддів у відставці з 01.01.2021, з 01.01.2022 та з 01.01.2023 згідно довідок від 27.03.2024 № 311-16/16/2024, № 311-16/17/2024 та № 311-16/18/2024, оскільки з січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді не збільшувався.

Крім того, на думку відповідача-2 позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2021 року, з 01 січня 2022 року та з 01 січня 2023 року.

Просив відмовити позивачу в задоволені позовних вимог у повному обсязі або залишити позовну заяву без розгляду відповідно до частини 4 статті 123 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджено паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .

Рішенням Вищої ради правосуддя від 18.06.2020 № 1872/0/15-20 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Донецького апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 18.06.2020 № 1872/0/15-20 ОСОБА_1 звільнена з посади судді Донецького апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку, наказом голови Донецького апеляційного суду № 406/к від 19.06.2020 ОСОБА_1 з 25.06.2020 відраховано зі штату суду.

26.06.2020 позивачка є суддею у відставці та відповідно до статті 142 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі-Закон № 1402-VIII) отримую щомісячне довічне грошове утримання, яке виплачується Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 визначений на підставі довідки Донецького апеляційного суду вих. № 3.11-14/177-20 від 25.06.2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої за формою, передбаченою додатком 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1.

Згідно зазначеної довідки суддівська винагорода ОСОБА_1 , яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, станом на 25 червня 2020 року складала 196 537,00 грн, в тому числі посадовий оклад - 115 610,00 грн, доплата за вислугу років (70%) - 80 927,00 грн.

Рішенням Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 3 липня 2020 року №62 позивачці було призначено щомісячне довічне грошове утримання згідно Закону України "Про судоустрій і статус суддів" з 26.06.2020 довічно, виходячи зі стажу судді 27 років 3 місяці 24 дні, у розмірі 64 відсотки суддівської винагороди.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.11.2020 у справі №200/9113/20-а, яке набрало законної сили 24.02.2021, позов ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 03.07.2020 року 62 в частині визначення страхового стажу судді ОСОБА_1 без урахування двох років стажу (досвіду) роботи за юридичною професією та в частині обрахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді із загального відсотка від суддівської винагороди.

Визнано протиправним та скасовано рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 13.07.2020 року 62 про перерахунок судді ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання.

Зобов`язано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового стажу судді ОСОБА_1 двох років стажу (досвіду) роботи адвокатом Донецької обласної колегії адвокатів з 02.03.1991 року по 02.03.1993 року із визначенням загального відсотку в розмірі 68% суддівської винагороди.

Зобов`язано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 26 червня 2020 року, виходячи із обрахунку стажу судді - 29 років 03 місяці 23 дні та з урахуванням відсотку від суддівської винагороди в розмірі 68%, з урахуванням раніше виплачених сум, щомісячного довічного грошового утримання судді.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області(місцезнаходження: вул. Миру, 35, м. Бахмут, Донецька область, 84511, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/9113/20-а від 16.11.2020 рішенням Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №62 від 17 березня 2021 року здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 26.06.2020 довічно, виходячи з розміру суддівської винагороди станом на 25.06.2020 року - 196537,00 грн., стажу судді 29 років 3 місяці 23 дні та 68 відсотків від суддівської винагороди.

Вказане встановлено рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.01.2024 у справі №200/5479/23, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2024, та, відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, не потребує доказуванню при розгляді даної справи.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.01.2024 у справі №200/5479/23 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Донецького апеляційного суду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Визнано протиправними дії Донецького апеляційного суду щодо видачі ОСОБА_1 : довідки від 11.09.2023 вих. № 3.11-16/5/2023 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного із застосуванням встановленого абзацом 5 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" від 15.12.2020 № 1082-IX розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні; довідки від 11.09.2023 вих. № 3.11-16/6/2023 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного із застосуванням встановленого абзацом 5 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 № 1928-IX розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні; довідки від 11.09.2023 вих. № 3.11-16/7/2023 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного із застосуванням встановленого абзацом 5 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 № 2710-IX розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні.

Зобов`язано Донецький апеляційний суд (адреса юридична: пр. Миру, 1а, м.Маріуполь, Донецька область, 87500, ) видати судді у відставці ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ;адреса тимчасового перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) довідку за формою, встановленою додатком 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 25.01.2008, про суддівську винагороду, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці: про суддівську винагороду станом на 01.01.2021, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2021 абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" від 15.12.2020 № 1082-IX, - 2 270,00 грн, що складає 212 245,00 грн з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу - 124 850,00 грн (2 270 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (70%) - 87 395,00 грн; про суддівську винагороду станом на 01.01.2022, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2022 абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 № 1928-IX, - 2 481,00 грн, що складає 231 973,50 грн з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу - 136 455,00 грн (2 481 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (70%) - 95 518,50 грн; про суддівську винагороду станом на 01.01.2023, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2023 абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 № 2710-IX, - 2 684,00 грн, що складає 250 954,00 грн з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу - 147 620,00 грн (2 684 грн. х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (70%) - 103 334,00 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Донецького апеляційного суду (адреса юридична: пр. Миру, 1а, м.Маріуполь, Донецька область, 87500, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ;адреса тимчасового перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 90 копійок.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2024 апеляційну скаргу Донецького апеляційного суду на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.01.2024 у справі № 200/5479/23 залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.01.2024 у справі № 200/5479/23 залишено без змін.

На виконання вказаного рішення Донецького окружного адміністративного суду, Донецьким апеляційним судом 27.03.2024, позивачу видано довідки № 3.11-16/16/2024, № 3.11-16/17/2024, № 3.11-16/18/2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2021, на 01.01.2022 та 01.01.2023, згідно яких суддівська винагорода ОСОБА_1 , яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає:

станом на 01.01.2021 року 212 245,00 грн, в тому числі посадовий оклад - 124 850,00 грн, доплата за вислугу років (70%) - 87 395,00 грн (довідка вих. № 3.11-16/16/2024 від 27.03.2024);

станом на 01.01.2022 року 231 973,50 грн, в тому числі посадовий оклад - 136 455,00 грн, доплата за вислугу років (70%) - 95 518,50 грн (довідка вих. № 3.11-16/17/2024 від 27.03.2024);

станом на 01.01.2023 року 250 954,00 грн, в тому числі посадовий оклад - 147 620,00 грн, доплата за вислугу років (70%) - 103 334,00 грн (довідка вих. № 3.11-16/18/2024 від 27.03.2024).

03.04.2024 ОСОБА_1 звернулась із заявою до органів ПФУ про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі зазначених довідок.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області за принципом екстериторіальності розглянуто вищезазначене звернення та прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії № 62 від 09.04.2024. У вказаному рішенні зазначено, що: оскільки збільшення розміру складових суддівської винагороди з 01.01.2021 не відбувалося, на даний час немає підстав для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2021, з 01.01.2022 та з 01.01.2023 на підставі довідок згідно довідок від 27.03.2024 № 311-16/16/2024, № 311-16/17/2024 та № 311-16/18/2024. Вирішено у проведенні ОСОБА_1 в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" відмовити.

Вважаючи вказане рішення відповідача-2 про відмову у призначенні пенсії протиправним, позивач звернулася до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано ст. 8 Конституції України, якою визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

За приписами статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначено Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі Закон №1402-VIII).

Відповідно до ст.142 Закону №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Аналіз наведених норм законодавства дозволяє суду зробити висновок про те, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці залежить саме від розміру суддівської винагороди, який працює на відповідній посаді. У разі зміни суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Таким чином, законодавець пов`язує розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із суддівською винагородою судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 2 ст. 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Пунктом 1 ч.3 ст.135 Закону №1402-VIII встановлено базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 135 Закону №1402-VIII до базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1) 1,1 якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб; 2) 1,2 якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб; 3) 1,25 якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб. Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років 15 відсотків, більше 5 років 20 відсотків, більше 10 років 30 відсотків, більше 15 років 40 відсотків, більше 20 років 50 відсотків, більше 25 років 60 відсотків, більше 30 років 70 відсотків, більше 35 років 80 відсотків посадового окладу.

Відповідно до ч. 6 ст. 135 Закону №1402-VIII суддям, які обіймають посади заступника голови суду, секретаря, голови судової палати, секретаря Пленуму Верховного Суду, секретаря Великої Палати Верховного Суду, виплачується щомісячна доплата в розмірі 5 відсотків посадового окладу судді відповідного суду, голові суду 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.

Згідно п. 1 розділу IV Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 січня 2008 року №3-1 (далі Порядок №3-1), перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини другої статті 27 Закону України «Про Конституційний Суд України» органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно з п.6 Розділу IV Порядку № 3-1, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці, судді Конституційного Суду України), або за зверненням судді у відставці, судді Конституційного Суду України.

Звернення судді за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання здійснюється шляхом подання до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду судді у відставці / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, в тому числі через вебпортал або засобами Порталу Дія з використанням суддею електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), або надсилання поштою.

Заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання приймається органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, за наявності в судді всіх необхідних документів та оформляється відповідно до вимог розділу III цього Порядку.

Днем звернення за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання вважається день прийняття органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України.

Згідно з п.7-9 Розділу IV Порядку №3-1 документи про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання розглядає орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Орган, що приймає рішення про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, не пізніше 10 днів після винесення рішення інформує особу про перегляд щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням його розміру або про відмову в перегляді щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок. У разі якщо внаслідок перерахунку розмір щомісячного довічного грошового утримання зменшується, щомісячне довічне грошове утримання виплачується в раніше встановленому розмірі, про що орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, повідомляє суддю.

Отже, основним документом, на підставі якого позивачу визначається розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, є довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Як установлено судом, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.01.2024 у справі №200/5479/23, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2024, Донецьким апеляційним судом 27.03.2024 позивачу видані довідки за вих. № 3.11-16/16/2024, № 3.11-16/17/2024, № 3.11-16/18/2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2021, на 01.01.2022 та 01.01.2023:

станом на 01.01.2021 року 212 245,00 грн, в тому числі посадовий оклад - 124 850,00 грн, доплата за вислугу років (70%) - 87 395,00 грн (довідка вих. № 3.11-16/16/2024 від 27.03.2024);

станом на 01.01.2022 року 231 973,50 грн, в тому числі посадовий оклад - 136 455,00 грн, доплата за вислугу років (70%) - 95 518,50 грн (довідка вих. № 3.11-16/17/2024 від 27.03.2024);

станом на 01.01.2023 року 250 954,00 грн, в тому числі посадовий оклад - 147 620,00 грн, доплата за вислугу років (70%) - 103 334,00 грн (довідка вих. № 3.11-16/18/2024 від 27.03.2024).

За таких обставин, суд вважає доведеним право позивача на перерахунок її грошового утримання судді у відставці з 01.01.2021 на підставі довідки вих. № 3.11-16/16/2024 від 27.03.2024, з 01.01.2022 на підставі довідки вих. № 3.11-16/17/2024 від 27.03.2024, з 01.01.2023 на підставі довідки вих. № 3.11-16/18/2024 від 27.03.2024.

Доводи відповідачів, що у 2021-2024 роках прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення розміру суддівської винагороди складає 2102 грн., суд вважає необґрунтованими.

Так, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", разом із встановленням станом на 01 січня 2021 року прожиткових мінімумів, у тому числі, для працездатних осіб в розмірі 2270,00 грн, був введений такий новий вид прожиткового мінімуму, як "прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді", розмір якого становить 2102,00 грн.

До 2021 року для розрахунку базового розміру посадового окладу застосовувався прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлювався на 01 січня відповідного календарного року, як це передбачено статтею 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Варто зазначити, що зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у період 2021-2024 роки до Закону України "Про прожитковий мінімум" щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися, тож законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року для цілей визначення суддівської винагороди, немає.

Закон України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" фактично змінив складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена частиною другою статті 130 Конституції України і частиною третьою статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

При цьому, Законом України "Про судоустрій і статус суддів" закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Оскільки вказана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм Закону України про Державний бюджет України, статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" викладена у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі № 400/2031/21, від 30 листопада 2021 року у справі № 360/503/21, 22 червня 2023 року у справі № 400/4904/21, від 12 липня 2023 року у справі № 140/5481/22 та від 24 липня 2023 року у справі № 280/9563/21.

Таким чином, заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня відповідного року, на іншу розрахункову величину, яка Законом України "Про судоустрій і статус суддів" не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102,00 грн), є неправомірним.

Також, виходячи з обставин цієї справи, слід враховувати, що право позивача на обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового посадового окладу судді апеляційного суду, визначеного із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного станом на 01.01.2021 у розмірі 2 270,00 грн., станом на 01.01.2022 у розмірі 2481грн. та станом на 01.01.2023 у розмірі 2684 грн, встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили в адміністративній справі № 200/5479/23.

Суд зазначає, що відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України, статті 14 КАС України судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України затверджений Постановою Пенсійного фонду України 25.01.2008 № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09 лютого 2023 року № 7-2), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 р. за №200/14891 (далі Порядок № 3-1).

Пунктом 1 розділу І Порядку № 3-1 визначено, що заява про призначення/ перерахунок щомісячного довічного грошового утримання (додаток 1) подається до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання) суддею особисто або через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

Відповідно до пункту 6 розділу ІV Порядку № 3-1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду/довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці, судді Конституційного Суду України), або за зверненням судді у відставці, судді Конституційного Суду України.

Звернення судді за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання здійснюється шляхом подання до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду судді у відставці / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, в тому числі через вебпортал або засобами Порталу Дія з використанням суддею електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), або надсилання поштою.

Заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання приймається органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, за наявності в судді всіх необхідних документів та оформляється відповідно до вимог розділу III цього Порядку.

Днем звернення за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання вважається день прийняття органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України.

За нормами пунктів 7-9 Порядку № 3-1 документи про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання розглядає орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Орган, що приймає рішення про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, не пізніше 10 днів після винесення рішення інформує особу про перегляд щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням його розміру або про відмову в перегляді щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

З урахуванням наведених норм, суд зауважує, що правові норми Порядку № 3-1 не наділяють повноваженнями територіальні органи Пенсійного фонду України на перевірку складових довідки про розмір суддівської винагороди для визначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

У ході судового розгляду судом встановлено, а відповідачами не спростовано, що позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідок Донецького апеляційного судом 27.03.2024, позивачу видано довідки № 3.11-16/16/2024, № 3.11-16/17/2024, № 3.11-16/18/2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2021, на 01.01.2022 та 01.01.2023.

За результатами розгляду зазначеної заяви відповідач-1 відмовив у перерахунку пенсії позивача у рішенні № 62 від 09 квітня 2024 року.

З огляду на наведене, суд зауважує, що спірне рішення не відповідає основним критеріям до рішення суб`єкта владних повноважень, визначених у частині 2 статті 2 КАС України.

Зазначене свідчить, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 62 від 09 квітня 2024 року є протиправними та підлягає скасуванню.

Разом з тим враховуючи обставини встановлені під час розгляду цієї справи, суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту та поновленню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (як суб`єкта який здійснював розгляд заяви позивача) здійснити щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2021 року - на підставі довідки Донецького апеляційного суду вих. №3.11-16/16/2024 від 27.03.2024 про суддівську винагороду станом на 01 січня 2021 року, з 01 січня 2022 року - на підставі довідки Донецького апеляційного суду № 3.11-16/17/2024 від 27.03.2024 про суддівську винагороду станом на 01 січня 2022 року, з 01 січня 2023 року - на підставі довідки Донецького апеляційного суду № 3.11-16/18/2024 від 27.03.2024 про суддівську винагороду станом на 01 січня 2023 року, з урахуванням стажу роботи на посаді судді 29 років 03 місяці 23 дні, із розрахунку 68 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, із врахуванням проведених виплат.

Застосування 68 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді при обрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зазначений стаж позивача встановлено рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16.11.2020 у справі № 200/9113/20-а, яке набрало законної сили 24.02.2021.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити позивачу виплату перерахованого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 1 січня 2021 року по день виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Таким чином, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

За таких обставин, вказана позовна вимога задоволенню не підлягає як передчасна, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.

Що ж стосується наведеної аргументації відповідача-2 у відзиві на позовну заяву про пропуск позивачем шестимісячного строку на звернення із позовом до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статей 22, 64 Конституції України право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов, не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Застосовуючи строки у зазначеній сфері, потрібно розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист. Право на соціальний захист особи реалізується відповідним суб`єктом владних повноважень, як правило, органом пенсійного фонду за зверненням такої особи з проханням надати певний статус та здійснити відповідні виплати. У випадку, якщо особа вважає, що існує спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації її права на соціальний захист, зумовлений протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, така особа може звернутися до адміністративного суду з позовом, що буде уже способом реалізації права на судовий захист. Згідно з Конституцією України право особи на соціальний захист гарантується, в першу чергу, статтею 46, а право на судовий захист, зокрема, - статтями 55 та 124.

Строки у сфері соціального захисту застосовує відповідний суб`єкт владних повноважень або суд у випадку визнання рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта протиправними та задоволення позову особи. У свою чергу, строк на звернення до суду застосовується виключно судом, як правило, на етапі прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі. Строк звернення до суду стосується виключно питання прийняття до розгляду або відмови у розгляді позовних вимог по суті, але не застосовується для прийняття рішення про задоволення чи не задоволення таких вимог, а також періоду протягом якого такі вимоги підлягають задоволенню.

Важливо, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.

Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якої додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім випадків, якщо інше прямо не передбачено законом.

Суд також виходить з того, що у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації права громадян на соціальний захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а про те, що:"... визначаючи початок перебігу строку звернення до адміністративного суду, важливо встановити той момент, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав. У спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 02.03.2021 у справі №758/7700/17 зазначив, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, з моменту отримання грошових виплат, при отриманні від органу ПФ України повідомлення про призначення пенсії, відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду, Донецьким апеляційним судом 27.03.2024, позивачу видано довідки № 3.11-16/16/2024, № 3.11-16/17/2024, № 3.11-16/18/2024 позивачу видано довідки № 3.11-16/16/2024, № 3.11-16/17/2024, № 3.11-16/18/2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2021, на 01.01.2022 та 01.01.2023.

В свою чергу, 03.04.2024 ОСОБА_1 звернулась із заявою до органів ПФУ про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі зазначених довідок.

Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 62 від 09 квітня 2024 року у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відмовлено.

Судом встановлено, що з адміністративним позовом щодо оскарження вищезазначеного рішення до суду ОСОБА_1 звернулась 06.05.2024, тобто в межах строку, передбаченого ст.122 КАС України.

У зв`язку з цим, суд вважає безпідставними доводи пенсійного органу про порушення позивачем строків звернення з позовом до суду.

Водночас, суд наголошує, що право на пенсію в Україні підпадає під сферу дії статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оскільки за чинним законодавством України особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках системи пенсійного забезпечення в Україні та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити в отриманні пенсії доти, доки право на пенсію передбачено чинним законодавством України.

Протиправна невиплата пенсії або протиправне не відновлення виплати пенсії, яке сталося з вини держави в особі її компетентних органів (зокрема, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Міністерства соціальної політики України, Пенсійного фонду України) може бути віднесене до триваючих правопорушень, оскільки суб`єкт владних повноважень - відповідний орган Пенсійного фонду України - протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) стосовно пенсіонера, чим порушує його/її право на соціальних захист - пенсійне забезпечення.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, національне законодавство має тлумачитися таким чином, щоб результат тлумачення відповідав принципам справедливості, розумності та узгоджувався з положеннями Конвенції.

За наведених обставин, суд відхиляє доводи відповідача-2 щодо порушення позивачем строків звернення до суду.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

В силу вимог частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов по суті належить задовольнити частково, водночас обравши при цьому правильний і найбільш ефективний спосіб захисту порушених прав позивача, незалежно від того формулювання позовних вимог, що наведене у позовній заяві.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 62 від 09 квітня 2024 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2021 року, з 01 січня 2022 року, з 01 січня 2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2021 року - на підставі довідки Донецького апеляційного суду вих. №3.11-16/16/2024 від 27.03.2024 про суддівську винагороду станом на 01 січня 2021 року, з 01 січня 2022 року - на підставі довідки Донецького апеляційного суду № 3.11-16/17/2024 від 27.03.2024 про суддівську винагороду станом на 01 січня 2022 року, з 01 січня 2023 року - на підставі довідки Донецького апеляційного суду № 3.11-16/18/2024 від 27.03.2024 про суддівську винагороду станом на 01 січня 2023 року, з урахуванням стажу роботи на посаді судді 29 років 03 місяці 23 дні, із розрахунку 68 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, із врахуванням проведених виплат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Повне судове рішення складено 03.07.2024.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Загацька