Справа № 520/2596/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 р. Справа № 520/2596/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2024, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., м. Харків, повний текст складено 04.03.24 по справі № 520/2596/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту - ГУПФ України в Харківській області, відповідач, пенсійний орган), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, яка полягає у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з грошового забезпечення без урахування індексації в розмірі, зазначеному у довідці Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України № 183 від 10.12.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 11.06.2021 пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахуванням індексації в розмірі, зазначеному у довідці Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України № 183 від 10.12.2021.

В обґрунтування позовних вимог посилався на протиправність відмови пенсійного органу у перерахунку призначеної йому пенсії з урахуванням індексації грошового забезпечення, відомості про яку зазначено у наданій позивачем довідці Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України № 183 від 10.12.2021, оскільки це суперечить правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 06.02.2019 у справі № 522/2738/17, від 03.04.2019 у справі №638/9697/17, від 26.03.2020 у справі №813/1891/18, відповідно до якої індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, відтак має бути врахована у складі грошового забезпечення позивача для розрахунку його пенсії, що забезпечить дотримання пенсійних прав останнього як складової конституційного права на соціальний захист. З огляду на наявність у позивача права на перерахунок пенсії з урахуванням індексації грошового забезпечення, зазначеної у вказаній довідці, вказує на існування підстав для зобов`язання відповідача перерахувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2024 року у справі № 520/2596/24 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, яка полягає у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з грошового забезпечення без урахування індексації в розмірі, зазначеному у довідці Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України № 183 від 10.12.2021.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 11.06.2021 пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахуванням індексації в розмірі, зазначеному у довідці Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України № 183 від 10.12.2021.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне встановлення судом обставин справи та невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2024 року у справі № 520/2596/24 та прийняти нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що пенсійним органом при призначенні пенсії жодним чином не порушено право позивача на пенсійне забезпечення в частині визначення та обчислення належного ОСОБА_1 розміру пенсії. Головне управління керувалося лише тими показниками грошового забезпечення позивача, які були надані Міноборони України та не могло визначити і врахувати будь-які інші, окрім тих, що були включені до грошового атестату.

Посилання позивача на норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вважає безпідставними, оскільки спеціальним Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ), зокрема, ч. 1 ст.15 визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться за цим Законом, а відтак, враховуючи, що індексація у розуміння ст. 43 Закону № 2262-ХІІ не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, вона не включається до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється позивачу пенсія.

Також, цитуючи положення ст. ст. 2, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» переконував, що індексація грошових доходів населення не є постійною виплатою, а залежить від індексу споживчих цін, тобто, проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється у розмірі 103 відсотка.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 08.06.2021 №175 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу).

З 11.06.2021 позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Пенсійна виплата обчислена виходячи з 70% грошового забезпечення у розмірі 11 814,96 грн.

26.12.2023 позивач звернувся до ГУПФ України в Харківській області із заявою, у якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з моменту її призначення, шляхом включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, індексацію грошового забезпечення.

Листом від 01.01.2024 ГУПФ України в Харківській області повідомило позивача про відсутність підстав для обчислення його пенсії з урахуванням індексації грошового забезпечення, оскільки індексацію не віднесено до складових грошового забезпечення, що носить постійний характер.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у перерахунку його пенсії на підставі довідки Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України № 183 від 10.12.2021, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, суд першої інстанції з посиланням на постанову Верховного Суду від 21.06.2023 по справі № 480/11090/21 виходив з наявності у ОСОБА_1 права на включення до складу грошового індексації, з якого обчислюється йому пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ, індексації у розмірі, зазначеному у довідці Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України № 183 від 10.12.2021 та неправомірної відмови пенсійного органу щодо здійснення такого перерахунку з урахуванням вищевказаної виплати. У зв`язку з чим, зобов`язав відповідача вчинити відповідні дії.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги у частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати позивачу пенсію в подальшому зверненими на майбутнє, суд першої інстанції вважав, що у вказаній частині права позивача не є порушеними.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (перегляду підлягає рішення суду в частині задоволення позову), колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положеннями статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Конституційний Суд України зазначив, що Основний Закон України закріплює основоположні засади права громадян на соціальний захист і відносить до законодавчого регулювання механізм реалізації цього права (абзац сьомий пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 20 червня 2001 року № 10-рп/2001).

За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є, зокрема, Закон № 2262-ХІ), визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до преамбули Закону № 2262-ХІІ цей Закон врегульовує умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Також за приписами статті 102 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі по тексту Закон № 580-VIII) пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

відповідного окладу за посадою (для поліцейських, відряджених до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в Національній поліції, які отримували при цьому грошове забезпечення та звільнені із служби безпосередньо з посад у таких органах, установах та організаціях, - відповідних окладів, установлених за рівнозначними (аналогічними) посадами в Національній поліції), окладу/доплати за військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту - щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки/доплати за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених зі служби в Національній поліції, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Разом з цим, колегія суддів наголошує, що статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 р. № 2017-ІІІ (далі - Закон № 2017-ІІІ) регламентовано, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина 2 статті 19 Закону № 2017-ІІІ).

Відповідно до частини 5 статті 94 Закону № 580-VIII грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі по тексту - Закон № 1282-ХІІ).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

В силу приписів статті 2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців та прирівняних до них осіб, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, колегія суддів дійшла висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону № 2262-ХІІ.

Статтею 6 Закону № 1282-ХІІ встановлено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів: заробітної плати; пенсій; державної соціальної допомоги; стипендій, що виплачуються студентам державних та комунальних вищих навчальних закладів. Перегляд зазначених у частині першій цієї статті гарантій здійснюється у розмірах, що визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Згідно зі статтею 4 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Пунктом 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 р. № 1078 (далі Порядок № 1078), передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Слід зазначити, що правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Таким чином, незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону № 2262-ХІІ, яким імперативно визначено види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, а також відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовано відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям, що не передбачають віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема наведених вище Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26.08.2021 у справі № 240/7853/19 та від 21.06.2023 по справі № 480/11090/21 яка згідно з приписами статті 242 КАС України є обов`язковим для врахування судом.

Так, як вбачається з наданої позивачем до матеріалів справи копії довідки про нараховане грошове забезпечення за період з 11.08.2017 по 10.06.2021, нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 у зазначений період мало постійний характер, тобто відбувалось щомісяця. Разом з цим, як слідує з наявної у матеріалах справи копії протоколу за пенсійною справою позивача індексація не була врахована пенсійним органом при обчисленні ОСОБА_2 з 11.06.2021 пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ, що з урахуванням наведених вище норм та правової позиції Верховного Суду свідчить про порушення відповідачем права позивача на належне пенсійне забезпечення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправної бездіяльності ГУПФ України в Харківській області, яка полягає у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з грошового забезпечення без урахування індексації в розмірі, зазначеному у довідці Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України № 183 від 10.12.2021.

Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Згідно з Рішенням ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

Враховуючи встановлені під час апеляційного перегляду справи обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 11.06.2021 пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахуванням індексації в розмірі, зазначеному у довідці Департаменту внутрішньої безпеки національної поліції України № 183 від 10.12.2021.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2024 по справі № 520/2596/24 в частині задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2024 по справі № 520/2596/24 в частині задоволення позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова О.А. Спаскін