Справа № 620/6170/24
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
03 липня 2024 року Чернігів Справа № 620/6170/24
Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., перевіривши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати неправомірними дії та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.02.2024 №44 «Про результати службового розслідування по факту невчасного з`явлення на службу 27.01.2024 О.Мехеда» та зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату на користь позивача щомісячної премії за січень 2024 року відповідно до наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, яка була утримана в порушення п.6 розділу XVI цього ж наказу у повному обсязі.
Суд ухвалою від 10.05.2024 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. В подальшому, суд ухвалою від 27.05.2024 відповідно до ч.13 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву залишив без руху, надавши позивачу 5-денний термін з дня вручення копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху для подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів поважності його пропуску.
Ухвалу суду від 27.05.2024 позивач отримав 31.05.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, втім заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду не подав.
Згідно з частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Абзацом першим частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому, відповідно до ч.5 цієї статті для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. При цьому позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Предметом позову у даній справі є наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.02.2024 №44 «Про результати службового розслідування по факту невчасного з`явлення на службу 27.01.2024 ОСОБА_2 », з яким позивач відмовився ознайомлюватися, що підтверджується актом про відмову від ознайомлення про результати службового розслідування від 08.02.2024.

Таким чином, з 08.02.2024 позивач є таким, що повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а тому звернутися до суду мав у строк до 11.03.2024. А отже, звернувшись 26.04.2024 до суду з даним позовом, позивач пропустив місячний строк звернення, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

З матеріалів справи встановлено, що 13.03.2024 позивач звернувся з рапортом до командира Військової частини НОМЕР_1 з вимогою надати йому можливість для ознайомлення з матеріалами службового розслідування шляхом надання завірених належним чином копій, документів акту службового розслідування та витягу з оскаржуваного наказу. Зазначені документи були надані йому 03.04.2024, що підтверджується листом відповідача №22/348.

Втім, отримання оскаржуваного наказу 03.04.2024 у відповідь на свій рапорт не змінює часу, з якого позивач повинен був або міг дізнатись про порушення своїх прав. Зазначена дата свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, а є лише фактично штучно створеною новою часовою передумовою звернення з позовом до суду.

Частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Частиною 15 ст.171 КАС України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Отже, з огляду на те, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 27.05.2024 позовну заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись п.5 ч.1 ст.240, ст.248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.О. Житняк