Справа № 160/11095/24
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
29.04.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 31.01.1994 по 19.07.1999, з 26.07.1999 по 31.03.2023 як пільговий стаж згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 19.11.1985 та довідки від 22.05.2023 № 522;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням рішення суду.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
24.05.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначає, що необхідний страховий стаж визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 та за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років і за наявності трудового стажу , зокрема, у чоловіків не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу зараховані всі періоди. До пільгового стажу не зараховані періоди роботи відповідно до пільгової довідки від 22.05.2023 № 522 з 31.01.1994 по 19.07.1999, з 26.07.1999 по 31.03.2023. На теперішній час немає можливості призначити позивачу пенсію за віком по списку № 2 відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Відповідач також зазначає, що прийняття певного рішення в залежності від результатів розгляду поданих заявником документів є дискреційними повноваженнями відповідача, втручання до яких з боку суду є неприпустимим.
Згідно з частинами 5, 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
26.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Рішенням від 28.06.2023 № 25 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зазначивши наступне.

Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 26.05.2023.

Пенсійний вік визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2) становить 55 років.

Вік заявника - 55 років 14 днів.

Необхідний страховий стаж визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що, пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і за наявності трудового стажу, зокрема у чоловіків не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, виконаного абзацом першим частини першої статті 26 Закону на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637, а саме коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, що встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Форма довідки затверджена додатком № 5 до вказаного Порядку.

Страховий стаж особи становить 39 років.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за наданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи відповідно до пільгової довідки №522 від 22.05.2023:

- з 31.01.1994 по 19.07.1999, оскільки зазначена посада «електрогазозварник, зайнятий на різанні та ручному зварюванні» не відповідає зазначеній посаді у трудовій книжці «газоелектрозварник»;

- з 26.07.1999 по 31.03.2023, оскільки зазначена посада «електрогазозварник, зайнятий на різанні та ручному зварюванні» не відповідає зазначеній у Постанові КМ СССР № 10 від 26.01.1991, Постанові КМУ від 11.03.1994 № 162, від 16.01.2003 № 36, від 24.06.2016 № 461: «електрогазозварники, зайнятті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки».

В атестаціях, наданих АТ «Українська залізниця» виробничій підрозділ «Дніпровське пасажирське вагонне депо», посада не відповідає зазначеним Постановам.

У зазначеній пільговій довідці починаючи з 26.07.1999 відсутнє посилання на позицію в Постановах КМУ.

Також, у пільговій довідці не зазначено найменування цеху та номер «робочого місця» на якому саме працював ОСОБА_1 , таким чином неможливо визначити чи була атестована займана посада відповідно до переліку робочих місць (згідно матеріалів про результати атестації робочих місць на підприємстві атестація проводилась по цехам та відповідно номерам робочих місць).

На теперішній час немає можливості призначити ОСОБА_1 пенсію за віком по списку № 2 відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Працює. Дата, з якої особа матиме право на пенсійну виплату (відповідно до наданих документів) 13.05.2028. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.

11.03.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, у якій просив здійснити призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням стажу згідно трудової книжки та даних у пенсійній справі, а також надати обгрунтування незарахування пільгових періодів роботи з 31.01.1994 по 19.07.1999, з 26.07.1999 по 31.03.2023 згідно записів у трудовій книжці, якщо таке незарахування має місце.

Відповідач на звернення ОСОБА_1 листом від 09.04.2024 № 21594-12581/В-01/8-0400/24 надав копію рішення про відмову в призначенні пенсії від 28.06.2023 № 25.

Заявлений у цій справі спір виник у зв`язку із незгодою позивача з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 частини другої 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в чинній редакції, згідно із висновками рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд робить висновок, що вони явно суперечать один одному.

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ, а не Закону № 1058-ІV.

Щодо незарахування відповідачем до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи по Списку № 2 з 31.01.1994 по 19.07.1999, з 26.07.1999 по 31.03.2023 суд зазначає наступне.

Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Також згідно статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Так, згідно з пунктом 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 зазначеного Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем надавалась відповідачу копія трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.11.1985 та копія довідки № 522 від 22.05.2023.

Так, відповідно до зазначеної довідки № 522 від 22.05.2023 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_1 , підтверджується, що зазначена особа працює повний робочий день у Виробничому підрозділі Дніпровське пасажирське вагонне депо філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» і за період: з 31.01.1994 по 10.03.1994 виконував електрогазозварні роботи за професією, посадою електрогазозварник, зайнятий на різанні та ручному зварюванні, що передбачена Списком № 2, розділом ХХХІІІ «Загальні професії», позицією «23200000 19756», постанова Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10; з 11.03.1994 по 22.07.1999 виконував електрогазозварні роботи за професією, посадою електрогазозварник, зайнятий на різанні та ручному зварюванні, що передбачена Списком № 2, розділом ХХХІІІ «Загальні професії», позицією «23200000 19756», постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162; з 26.07.1999 по 15.01.2003 виконував електрогазозварні роботи за професією, посадою електрогазозварник, зайнятий на різанні та ручному зварюванні, що передбачена Списком № 2, розділом ХХХІІІ «Загальні професії», постанова Кабінету Міністрів України від 1103.1994 № 162; за період з 16.01.2003 по 14.02.2003 виконував електрогазозварні роботи за професією, посадою електрогазозварник, зайнятий різанням та ручним зварюванням, що передбачена Списком № 2, розділом ХХХІІІ «Загальні професії», постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36; за період з 15.02.2003 по 16.03.2009 робоче місце не атестовано; за період з 17.03.2009 по 18.05.2023 (на момент складання довідки 14 років 02 місяці 02 дні) виконував електрогазозварні роботи за професією, посадою електрогазозварник, зайнятий різанням та ручним зварюванням, що передбачена Списком № 2, розділом ХХХІІІ «Загальні професії», постанова Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 № 920; постанова Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

У свою чергу трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 від 19.11.1985 містить наступні записи за спірний період:

- запис № 15: 31.01.1994 прийнятий газоелектрозварником 4 розряду збірного цеху, наказ № 52 від 28.01.1994;

- запис № 16: 10.02.1997 переведений газоелектрозварником 5 розряду збірного цеху, наказ № 46 від 13.02.1997;

- запис № 17: 22.07.1999 звільнений по переміщенню у Дніпропетровську вагонну дільницю, наказ від 22.07.1999;

- запис № 18: 26.07.1999 прийнятий електрогазозварником п`ятого розряду за переводом з ВЧД-1, наказ № 157а від 20.07.1999;

- запис № 22: 19.11.2012 переведений електрогазозварником 5-го розряду цеху з внутрішнього ремонту пасажирських вагонів, наказ № 3504 від 19.11.2012.

Суд зазначає, що чинним на період роботи позивача законодавством право на пільгове пенсійне забезпечення передбачалося:

- для газозварників та електрозварників та їх підручних, що передбачено розділом XXXIII Списку № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956;

- для газозварників, електрогазозварників, зайнятих на різанні і ручному зварюванні та електрозварників ручного зварювання, що передбачено розділом XXXIII Списку № 2, затвердженого постановою КМУ № 162 від 11.03.1994;

- для газозварників, електрозварників ручного зварювання, електрогазозварників, зайнятих різанням та ручним зварюванням, що передбачено розділом XXXIII Списку № 2, затвердженого постановою КМУ № 36 від 16.01.2003;

- для газозварників, електрозварників ручного зварювання, електрогазозварників, зайнятих різанням та ручним зварюванням, що передбачено розділом XXXIII Списку № 2, затвердженого постановою КМУ № 920 від 05.07.2006; постановою КМУ № 461 від 24.06.2016.

Відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС від 16.01.1985 № 17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для ствердження, що професія зварника, електрозварника та газоелектрозварника є тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі № 535/103/17 та постанові від 27.03.2020 у справі № 607/1266/17.

Таким чином, починаючи з дати набрання чинності постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах» і до цього часу професія газоелектрозварника передбачена Списками № 2 як така, зайнятість на якій під час виконання трудових обов`язків дає право особі на пенсію за віком на пільгових умовах.

Також, в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 174/658/16-а, яка в силу положень частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає врахуванню судом при вирішенні справи, вказано, що «електрогазозварник» і «газоелектрозварник» - це різні найменування однієї професії, тому при документальному підтвердженні їх зайнятості протягом повного робочого дня, особи, які працювали на таких посадах мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, за умови наявності достатнього спеціального стажу.

Відмінність у написанні посади позивача «електрогазозварник», «газоелектрозварник», «газозварник», «електрозварник», на думку суду, суттєвого значення не має, оскільки це різні найменування однієї професії. Крім того, розбіжності в написанні найменування посади не нівелюють характеру та виду виконуваної позивачем роботи, яка за умовами шкідливості та важкості надає право на право за віком на пільгових умовах.

Отже, неврахування довідки № 522 від 22.05.2023 з підстав того, що професія «електрогазозварник, зайнятий на різанні та ручному зварюванні» не відповідає зазначеній у Постанові КМ СССР № 10 від 26.01.1991, Постанові КМУ від 11.03.1994 № 162, від 16.01.2003 № 36, від 24.06.2016 № 461 є протиправним.

З урахуванням викладеного та з огляду на те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, суд вважає, що пенсійним органом протиправно не зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 по Списку № 2 періоди роботи з 31.01.1994 по 19.07.1999, з 26.07.1999 по 31.03.2023, з урахуванням чого такі періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача по Списку № 2.

Таким чином, суд зазначає про протиправність прийнятого відповідачем рішення щодо відмови позивачеві у призначенні пільгової пенсії за віком.

Суд також зауважує, що обрахунок страхового та пільгового стажу, призначення пенсії є дискреційними повноваженнями пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Відповідно до частин 1, 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням викладеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком вважає за необхідне зобов`язати орган Пенсійного фонду України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.05.2023 про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок про задоволення позовної заяви.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду, в розмірі 1211,20 грн, що документально підтверджується квитанцією від 27.04.2024.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подання позову до суду в сумі 1211,20 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28.06.2023 за №25 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 31.01.1994 по 19.07.1999, з 26.07.1999 по 31.03.2023 до пільгового стажу за Списком №2 згідно із записами у трудовій книжці НОМЕР_1 від 19.11.1985 та довідкою від 22.05.2023 №522.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.05.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні та зарахованих цим судовим рішенням періодів роботи.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський