Справа № 460/5600/24
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2024 року м. Рівне №460/5600/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не перерахунку та не виплати пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, на підставі довідок військової частини НОМЕР_1 від 11.12.2023 №14374 і від 29.12.2023 №7973, з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії в розмірі 126178,65 грн. та 19944,60 грн. - протиправною; 2) зобов`язати перерахувати та виплатити пенсію в разі втрати годувальника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 з 01.06.2023 в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, на підставі довідок військової частини НОМЕР_1 від 11.12.2023 №14374 і від 29.12.2023 №7973, з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії в розмірі 126178,65 грн. та 19944,60 грн. без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 01.06.2023 отримує пенсію по втраті годувальника на неповнолітнього сина відповідно до норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 11010,62грн. У березні 2024 позивачем було отримано з військової частини уточнені довідки про розмір грошового забезпечення від 11.12.2023 №14374 та від 29.12.2023 №7973 ОСОБА_3 , які були скеровані до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області. 18.04.2024 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із запитом щодо причин неврахування всіх складових грошового забезпечення ОСОБА_3 , відповідно до вказаних вище довідок. Листом від 26.04.2024 за №1770-0307-8/23674 Головне управління Пенсійного фонду в Рівненській області повідомило, що з 01.05.2024 розмір пенсії у разі втрати годувальника збільшено лише до 11983,65грн, що відповідає вимогам чинного законодавства. Позивач вважає дану відмову протиправною та такою, що суперечить чинному законодавству. Просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 06 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

ОСОБА_1 з 01.06.2023 перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії по втраті годувальника ( ОСОБА_3 ) на неповнолітнього сина ОСОБА_2 за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Розмір пенсії станом на дату її призначення становив 11010,62грн (70% грошового забезпечення померлого годувальника).

Після одержання позивачем з військової частини уточнених довідок про розмір грошового забезпечення від 11.12.2023 №14374 та від 29.12.2023 №7973 ОСОБА_3 , які були скеровані до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області,18.04.2024 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із запитом щодо причин неврахування всіх складових грошового забезпечення ОСОБА_3 , відповідно до вказаних вище довідок.

Листом від 26.04.2024 за №1770-0307-8/23674 Головне управління Пенсійного фонду в Рівненській області повідомило, що з 01.05.2024 розмір пенсії у разі втрати годувальника збільшено лише до 11983,65грн, що відповідає вимогам чинного законодавства. Більше того, наголосило позивачу, що при призначенні пенсії / її перерахунку враховується саме середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до преамбули вказаного Закону, держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

17.07.1992 Кабінет Міністрів України затвердив постанову № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393).

Згідно з пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей» (далі - Порядок № 393) пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

відповідних окладів за посадою (для поліцейських, відряджених до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в Національній поліції, які отримували при цьому грошове забезпечення та звільнені із служби безпосередньо з посад у таких органах, установах та організаціях, - відповідних окладів, установлених за рівнозначними (аналогічними) посадами в Національній поліції), військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту - щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Для осіб, які звільнені із служби у 2008 році та пізніше або які померли (загинули) в зазначений період і на час звільнення (смерті) мають менш як 24 календарні місяці служби (крім осіб, виплата грошового забезпечення яким провадилася на умовах і в порядку, визначених постановами Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2005 р. № 748, від 3 вересня 2005 р. № 865, від 9 березня 2006 р. № 268 і від 15 листопада 2006 р. № 1588), середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням (смертю) починаючи з січня 2008 р. на кількість таких місяців.

Зі змісту листа відповідача слідує, що для призначення пенсії у разі втрати годувальника ІНФОРМАЦІЯ_1 подано грошовий атестат і довідки про додаткові види грошового забезпечення, які отримував загиблий військовослужбовець протягом 13 календарних місяців підряд до дати смерті.

В довідках про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії за період з 01.04.2022 по 30.04.2023 зазначені наступні види грошового забезпечення: надбавка за особливості проходження служби; премія.

Згідно із грошовим атестатом №216/09 від 04.09.2023, виданим в/ч НОМЕР_1 та довідками про додаткові види грошового забезпечення №6601 від 04.10.2023 (в/ч НОМЕР_2 ), №215/09 від 04.09.2023 (в/ч НОМЕР_3 ), грошове забезпечення, з якого обчислено розмір пенсії, становило - 15729,45 грн.

Відповідно основний розмір пенсії в разі втрати годувальника на дату призначення становив 11010,62грн. (15729,45грн. X 70%).

23.02.2024 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році № 185, п.1 якої визначено, що з 1 березня 2024 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" (Офіційний вісник України, 2022 р., №18, ст. 968) та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" (Офіційний вісник України, 2023 р., № 26, ст. 1475) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2023 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, застосовується також у разі поновлення виплати пенсії, призначеної до 31 грудня 2023 р. відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та перерахунку пенсії відповідно до зазначеного Закону, крім перерахунків у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за зазначеним Законом.

Підвищення пенсії, передбачене цим підпунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

Розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Перерахований на виконання вказаної норми, розмір пенсії станом на 01.03.2024 складав 11887,07грн.

Разом з тим, в квітні 2024 року до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 надано уточнений грошовий атестат №14380 від 11.12.2023, (в/ч НОМЕР_1 ) та уточнені довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення №7973 від 29.12.2023 (в/ч НОМЕР_2 ) та №14374 від 11.12.2023 (в/ч НОМЕР_4 ).

З 01.05.2024 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням вище зазначених довідок. Розмір пенсії за наслідками такого перерахунку становив 11983,65грн.

Судом встановлено, що при перерахунку пенсії позивача з 01.05.2024, відповідачем було взято середню суму щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначену шляхом ділення на 13 загальної суми цих видів грошового забезпечення (126178,65грн + 19944,60грн) за 13 останніх календарних місяців служби підряд перед загибеллю померлого годувальника, що відповідає вимогам Постанови №393.

Отже, розрахунок пенсії відповідачем проведено відповідно до норм чинного законодавства, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Щодо здійснення перерахунку та виплати позивачу пенсії без обмеження її розміру максимальним та з урахуванням 70% розміру грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Позивач при зверненні до суду з даним позовом оскаржує відмову відповідача у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії. Відповідач відмовляючи позивачу у перерахунку його пенсії зазначив про застосування правильних розмірів додаткових видів грошового забезпечення і премії, тому спору щодо обмеження розміру грошового забезпечення під час перерахунку пенсії, на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало, відповідно, відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог необхідно відмовити, як передчасних.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, доводи та аргументи позивача, якими він обґрунтовував позовні вимоги, не знайшли підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Правові підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 02 липня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Т.О. Комшелюк