Справа № 520/18228/24
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 липня 2024 р. Справа № 520/18228/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Панов М.М., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсації втрат доходів за період з 01.07.2015 по 13.12.2019 з виплаченої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 по справі № 520/9880/19 індексації грошового забезпечення у сумі 9828.00 грн. у порядку, визначеному положеннями Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159;

- зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), ЄДРПОУ НОМЕР_4 , здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсації втрат доходів у зв`язку із порушенням термінів виплати з 01.07.2015 по 13.12.2019 індексації грошового забезпечення виплаченої за період з 01.07.2015 по 28.02.2017 у сумі 9828.00 грн. на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 по справі № 520/9880/19, у порядку, визначеному положеннями Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159;

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсації втрат доходів за період з 01.08.2019 по 28.05.2020 з виплаченої у сумі 26633.78 грн. на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 по справі № 520/2273/2020 компенсації за 70 днів невикористаної щорічної додаткової відпустки за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 роки, яка надається учасникам бойових дій;

- зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), ЄДРПОУ НОМЕР_4 , здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсації втрат доходів у зв`язку із порушенням термінів виплати з 01.08.2019 по 28.05.2020 з виплаченої у сумі 26633.78 грн. на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 по справі № 520/2273/2020 компенсації за 70 днів невикористаної щорічної додаткової відпустки за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 роки, яка надається учасникам бойових дій;

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсації втрат доходів за період з 01.12.2015 по 23.04.2024 з виплаченої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 по справі № 520/26464/23 індексації грошового забезпечення у сумі 74761.05 грн. у порядку, визначеному положеннями Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159;

- зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ), ЄДРПОУ НОМЕР_4 , здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсації втрат доходів у зв`язку із порушенням термінів виплати з 01.12.2015 по 23.04.2023 індексації грошового забезпечення виплаченої за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 у сумі 74761.05 грн. на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 по справі № 520/26464/23, у порядку, визначеному положеннями Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами частини 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. Водночас, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття, "дізналася" та "повинна була дізнатись" про порушення права.

Зокрема, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї немає перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 340/1019/19).

Суд зазначає, що предметом даного позову є:

1) нарахування та виплата компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення виплаченої за період з 01.07.2015 по 28.02.2017 у сумі 9828.00 грн. на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 по справі № 520/9880/19, яка була здійснена відповідачем 13.12.2019;

2) нарахування та виплата компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати з 01.08.2019 по 28.05.2020 з виплаченої у сумі 26633.78 грн. на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 по справі № 520/2273/2020 компенсації за 70 днів невикористаної щорічної додаткової відпустки за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 роки, яка надається учасникам бойових дій, яка була здійснена відповідачем 28.05.2020;

3) нарахування та виплата компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати з 01.12.2015 по 23.04.2023 індексації грошового забезпечення виплаченої за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 у сумі 74761.05 грн. на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 по справі № 520/26464/23, яка була здійснена відповідачем 23.04.2024.

Отже, факти виплати позивачу індексації грошового забезпечення та компенсації за дні невикористаної щорічної додаткової відпустки як учаснику бойових дій, з яким пов`язується виникнення права на отримання компенсації, мали місце 13.12.2019 та 28.05.2020 відповідно, що підтверджується доданими позивачем до позовної заяви скріншотами із банківського застосунку про таке зарахування.

Позивач зазначає, що 30.04.2024 він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати на нараховану суму з грошового забезпечення, що виплачена 23.04.2024 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 по справі № 520/26464/23 у розмірі 124267.14 грн.

07.05.2024 відправлення за № 332 вручене відповідачу, що підтверджується отриманими відомостями з офіційного сайту АТ «Укрпошта» про трекінг поштового відправлення. По теперішній час відповідь від відповідача позивачем не отримана, в зв`язку із чим позивач вважає, що відповідач відмовляється нарахувати позивачу компенсацію втраченого доходу у зв`язку із несвоєчасною виплатою.

Разом з тим суд зауважує, що питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом № 2050-ІІІ, який, проте, не визначає спеціальних строків для звернення до суду.

Відповідно до статті 1 цього Закону підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Стаття 2 Закону № 2050-ІІІ визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі статтею 4 зазначеного Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону № 2050-ІІІ Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі Порядок № 159), положення якого фактично відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсації.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що умовами для виплати суми компенсації у справі, що розглядається, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів та нарахування доходів (у тому числі за рішенням суду). А виплата компенсації втрати частини доходів повинна здійснюватися у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Судова палата у постанові Верховного суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 02.04.2024 у справі № 560/8194/20 відступила від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.06.2021, 17.11.2021, 27.07.2022, 11.05.2023 (справи №№ 240/186/20, 460/4188/20, 460/783/20,460/786/20) про застосування строків звернення до суду з адміністративним позовом у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати відповідно до Закону № 2050-ІІІ та сформулювала такі висновки:

а) у спорах цієї категорії справ суди повинні застосовувати шестимісячний строк звернення до суду з позовом, визначений частиною першою статті 122 КАС України, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів;

б) нарахування і виплата компенсації втрати частини доходів у випадку порушення строку їх виплати зокрема і пенсії, проводиться у чітко визначений Законом № 2050-ІІІ строк у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Тому особі, права якої порушені невиконанням обов`язку нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у випадку порушення строків їх виплати, достовірно відомо про час та розмір виплаченої заборгованості. При цьому така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про розмір належної до виплати компенсації, порядок її нарахування і підстави виплати/невиплати;

в) з першого дня наступного місяця після отримання заборгованості з виплати пенсії за попередні періоди особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів і з цього дня починається перебіг шестимісячного строку звернення з позовом до суду. Звернення до суду з позовом про нарахування і виплату компенсації втрати частини доходів після закінчення цього строку є підставою, передбаченою пунктом 8 частини першої статті 240, для залишення позовної заяви без розгляду;

г) отримання листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на заяву не змінює час, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить про час, коли особа почала вчиняти активні дії щодо реалізації свого права на отримання компенсації у позасудовому чи судовому порядку. Відповідно з вказаної дати не може розпочинатись відлік строку звернення з позовом до суду.

Судова палата дійшла висновку, що саме означений підхід до обчислення строків звернення до суду з позовом у спорах зазначеної категорії справ відповідатиме принципу верховенства права та його складовій принципу правової визначеності, сприятиме стабільності правовідносин щодо виплати компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Крім того, такий підхід відповідатиме і підходам Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду щодо порядку обчислення строків звернення до суду в спорах про перерахунок пенсій, викладеним у постанові від 31.03.2023 у справі № 240/12017/19.

Зазначені правові висновки також слід застосувати і до спірних правовідносин, оскільки такі також стосуються виплати компенсації, передбаченої Законом №2050-ІІІ.

У даній адміністративній справі строк звернення до суду з позовними вимогами щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати на нараховані суми індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 28.02.2017 у сумі 9828.00 грн., яка була здійснена відповідачем 13.12.2019, та на компенсацію за 70 днів невикористаної щорічної додаткової відпустки за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 роки, яка надається учасникам бойових дій, за період з 01.08.2019 по 28.05.2020 у сумі 26633.78 грн., яка була здійснена відповідачем 28.05.2020, почав обраховуватися для позивача з 01.01.2020 та з 01.06.2020 відповідно, тобто з першого дня наступного місяця після отримання позивачем заборгованості з індексації грошового забезпечення та компенсації за невикористану щорічну додаткову відпустку як учаснику бойових дій.

Разом з тим, до суду з даним позовом позивач звернувся лише 28.06.2024 (згідно дати формування позовної заяви в підсистемі "Електронний суд" та згідно відтиску штампу канцелярії суду на позовній заяві), тобто з пропуском передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства шестимісячного строку звернення до суду.

Варто також зауважити, що при наявності об`єктивної неможливості вчасного звернення до суду з відповідним позовом, саме на позивача покладається процесуальний обов`язок навести переконливі доводи щодо існування певних обставин, які слугували перешкодою для вчасного звернення до суду, з наданням належних, достатніх і достовірних доказів на підтвердження своїх доводів.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. При цьому незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що позивач в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати на нараховані суми індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 28.02.2017 у сумі 9828.00 грн., яка була здійснена відповідачем 13.12.2019, та на компенсацію за 70 днів невикористаної щорічної додаткової відпустки як учаснику бойових дій, за період з 01.08.2019 по 28.05.2020 у сумі 26633.78 грн., пропустив строк звернення до суду з позовом та не додав до матеріалів позовної заяви клопотання про його поновлення та докази поважності причин його пропуску відповідно до приписів ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частинами 1 та 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, усуваючи недоліки позовної заяви, позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати на нараховані суми індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 28.02.2017 у сумі 9828.00 грн., яка була здійснена відповідачем 13.12.2019, та на компенсацію за 70 днів невикористаної щорічної додаткової відпустки як учаснику бойових дій, за період з 01.08.2019 по 28.05.2020 у сумі 26633.78 грн., із зазначенням обґрунтованих та поважних причин його пропуску та доказів на підтвердження поважності таких причин.

Керуючись статтями 123, 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати на нараховані суми індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 28.02.2017 у сумі 9828.00 грн., яка була здійснена відповідачем 13.12.2019, та на компенсацію за 70 днів невикористаної щорічної додаткової відпустки як учаснику бойових дій, за період з 01.08.2019 по 28.05.2020 у сумі 26633.78 грн., із зазначенням обґрунтованих та поважних причин його пропуску та доказів на підтвердження поважності таких причин.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Панов М.М.