Справа № 461/4722/24
Суддя: Юрків О. Р.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/4722/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року м.Львів.

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Пахолко Д.О.,

представниці позивача Кость Я.Р.,

представника відповідача Лубоцького Б.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про зміну постанови у справі про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом Львівської митниці Державної митної служби України, в якому просить змінити пункт 2 постанови в.о. заступника начальника начальника Управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Львівської митниці Хомутянського В.В. від 28.05.2024 року у справі про порушення митних правил № 0154/20900/24, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст.471 МК України, в частині стягнення штрафу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що оскаржуваною постановою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.471 Митного кодексу України та накладено штраф у розмірі 334178, 94 грн. та стягнуто з нього на користь митниці 2574,34 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці та постановлено повернути вилучений тимчасово товар. Вказану постанову ОСОБА_1 вважає незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування всіх фактичних обставин справи.

ОСОБА_1 зазначає, що в оскаржуваній постанові вказано, що на підставі висновку СЛЕД Держмитслужби від 02.05.2024 року № -0273, загальна вартість вилучених предметів в справі про ПМП №0154/20900/24 становить 1113 929, 80 грн. Однак позивач вважає, що висновок експертного дослідження є неналежним та недопустимим доказом, оскільки згідно з витягом з ЄДРПОУ, видом основної економічної діяльності Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України є державне управління загального характеру, до якого, відповідно до Коду КВЕД 84.11, не відноситься діяльність щодо проведення експертиз. Основним видом економічної діяльності Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України є державне управління загального характеру, до якого, відповідно до Коду КВЕД 84.11, не відноситься діяльність щодо проведення експертиз. Відтак, Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України є органом уповноваженим на встановлення характеристик товару, необхідних для його митного оформлення, митного контролю, але не уповноважена на визначення митної вартості переміщуваних речей у справах про порушення митних правил, що в подальшому є підставою для визначення розміру штрафу, який зараховується на рахунок відповідача. Позивач зазначає, що експерт СЛЕД Держмитслужби не був повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до ст. 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Частиною 2 статті 53 МК України визначено документи, які підтверджують митну вартість товарів. Згідно з фіскальним та касовим чеком вартість товару становить 2 986,06 євро (122 069,24 грн.), а відтак сума штрафу повинна становити 36620,78 грн.

Крім цього, позивач зазначає, що 13 березня 2024 року його адвокатом скеровано лист начальнику Львівської митниці з проханням дозволити надати доступ до товару вилученого 05.02.2024 року на митний пост Краковець згідно з протоколом про порушення митних правил, дозволити його огляд, фотофіксацію захиснику та експерту ОСОБА_2 , додано копії паспортів, свідоцтва адвоката та свідоцтва експерта Стецика Ю.М. 20 березня 2024 року отримано відповідь з Львівської митниці, що Львівська митниця не заперечує щодо огляду експертом товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил для проведення товарознавчої експертизи, товари можуть бути оглянуті в зручний час у робочі дні з 9:00 до 18:00 години, а також повідомлення про те, що нам додатково потрібно офіційно звернутись до керівництва ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання дозволу на перебування в пункті пропуску Краківець-Корчова.20.03.2024 року скеровано адвокатський запит у ІНФОРМАЦІЯ_2 з клопотанням надати дозвіл на перебування в пункті пропуску Краківець-Корчова захиснику та експерту ОСОБА_2 для проведення товарознавчої експертизи.

Листом від 26 березня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив про те, що адвокату та експерту ОСОБА_3 надано дозвіл на тимчасове перебування у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення Краківець 26.03.2024. Після огляду товару отримано висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи у справі про порушення митних правил від 29.03.2024 року. 08.04.2024 на адресу Львівської митниці надійшов адвокатський запит адвоката Кость Я.Р. від 04.04.2024 №2/04, з проханням долучити до матеріалів справи про порушення митних правил №0154/20900/24 копії документів, а саме: лист до Державної прикордонної служби від №02.3/5763-24-Вих від 26.03.2024, лист Львівської митниці від 20.03.2024 № 7.4.1/21- 0418.1918216, квитанцію від 02.02.2024 № б/н від фірми «ОстТрансСервіс ОСОБА_4 » з доданим інвойсом № 72468, висновок експерта від 29.03.2024 № 1103/2 та врахувати визначену цим висновком вартість при винесенні постанови. Відповідно до цього висновку вартість товару становить 2 986,06 євро, що за курсом НБУ станом на 05.02.2024 еквівалентно сумі 122 069,24 грн. Однак, вказані документи безпідставно не були враховані під час прийняття рішення, і згідно постанови, позивач повинен сплатити штраф від вартості товарів визначеної експертом СЛЕД Держмитслужби у сумі 334 178,94. Вказаний висновок позивач вважає неналежним та недопустимим доказом, оскільки згідно фіскального та касового чеку вартість товару становить 2 986,06 євро (122 069,24 грн.), а відтак сума штрафу повинна становити 36620,78 грн. Тому просить позов задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10.06.2024 року відкрито провадження у справі.

25.06.2024 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Представниця позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні викладеним у мотивах позовної заяви, просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, просить відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Зазначив, що ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, постанова про притягнення до відповідальності є законною та обґрунтованою. Представник відповідача зазначає, що повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи в справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи із визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, закріплено Положенням про СЛЕД Держмитслужби, що відповідає вимогам МК України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ(далі-Закон № 2658-ІІІ). Нормативне врегулювання форми висновку, складеного експертами СЛЕД Держмитслужби за результатами експертизи предметів правопорушення з метою визначення їх вартості, визначено підзаконним нормативно-правовим актом головного органу у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію єдиної державної митної політики, а саме наказом Міністерства фінансів України від 02.12.2016 № 1058, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 26.12.2016 за №1693/29823. Згідно з п. 4 розділу ІІІ «Формування документації для проведення досліджень (аналізів, експертиз)» Порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС під час проведення досліджень (аналізів, експертиз) затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.12.2016 № 105, посадовою особою митниці було призначено експертизу та в постанові зазначені завдання для дослідження (аналізу, експертизи) які відповідали меті призначення експертизи та не виходили за межі компетенції та спеціальних знань експерта, оскільки передбачали лише визначення вартості предметів правопорушення. Окрім, зазначених нормативно-правових актів, розпорядчими документами СЛЕД Держмитслужби визначено більш детальні вимоги щодо оформлення змісту експертних висновків, в тому числі щодо наведення відомостей щодо використаних джерел з ресурсів мережі Інтернет. Тому представник відповідача вважає, що висновок експертного дослідження № -0273 від 02.05.2024 року в даній адміністративній справі виконано із дотриманням процедури, передбаченої наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС під час проведення досліджень (аналізів, експертиз)» від 02.12.2016 № 1058. Водночас відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 року № 4038-ХІІ, судова експертиза - це дослідження експертом не основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду. З наведеного слідує, що в межах провадження у справі про порушення митних правил з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення справи, може бути призначена не судова експертиза, яка проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, яким є Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Держмитслужби. Тому представник митного органу вважає, що висновок № -0273 від 02.05.2024 проведений уповноваженим органом, відповідає вимогам закону, є належним та допустимим доказом.

Також, представник відповідача зазначив, що оскільки під час складення протоколу про порушення митних правил №0154/20900/24, ОСОБА_1 митному органу не було надано будь-яких документів, які б підтверджували вартість виявлених у нього незадекларованих товарів, тому митницею у відповідності до норм ст. ст. 515 - 516 МК України 14.02.2024 року в цій справі була призначена товарознавча експертиза, проведення якої було доручено експертам Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень (далі СЛЕД) Держмитслужби України. 06.03.2024 року СЛЕД Держмитслужби України складений висновок №-0129 від 05.03.2024 року, згідно якого загальна вартість тимчасово вилучених предметів у справі про порушення митних правил 0154/20900/24, визначено у розмірі 1130248,26 грн. 04.04.2024 на адресу Львівської митниці надійшов адвокатський запит адвоката Кость Я.Р. з проханням долучити до матеріалів справи про порушення митних правил №0154/20900/24 копії документів, а саме: лист Державної прикордонної служби від №02.3/5763-24-Вих від 26.03.2024, лист Львівської митниці від 20.03.2024 № 7.4.1/21-04/8.19/8216, квитанцію від 02.02.2024 № б/н від фірми «ОстТрансСервіс бай ОСОБА_5 » з доданим інвойсом № 72468, висновок експерта від 29.03.2024 № 1103/2 та врахувати визначену цим висновком вартість при винесенні постанови. Відповідно до цього висновку вартість товару становить 2986,06 євро, що еквівалентно сумі 129337,31 грн. У зв`язку з долученням до матеріалів справи висновку експерта від 29.03.2024 № 1103/2, у якому вартість товарів значно менша та суттєво відрізнялася з висновком СЛЕД Держмитслужби України, 22.04.2024 року митним органом призначено повторну товарознавчу експертизу проведення якої було доручено експертам СЛЕД Держмитслужби України. Відповідно до висновку № -0273 від 02.05.2024 року СЛЕД Держмитслужби України, загальна вартість вилучених предметів у справі про порушення митних правил 0154/20900/24, становить 1113929,80 грн. Тобто, вартість предметів правопорушення, визначена висновком №-0129 від 05.03.2024 року узгоджується з вартістю, визначеною при проведенні повторної експертизи, а різниця в 9,8% зумовлена суб`єктивним фактором здійснення дослідження різними експертами, використання різних джерел цінової інформації, зміною курсу валют та проведення оцінки на різні дати. Однак вказана різниця не з такою значною у порівнянні з вартістю визначеною у висновку експерта від 29.03.2024 № 1103/2. На думку, представника відповідача, висновок експерта від 29.03.2024 № 1103/2 з визначеною вартістю тимчасово вилучених в справі предметів у 2986,06 євро, що еквівалентно сумі 129337,31 грн., не міг прийматися митним органом до уваги, оскільки така оцінка є значно меншою, ніж визначена обома експертизами СЛЕД Держмитслужби. Представник митниці зазначає, що піддається сумніву вартість товару у 2986,06 євро, зазначеної у квитанції від 02.02.2024 № б/н від фірми «ОстТрансСервіс бай ОСОБА_5 » з доданим інвойсом № 72468 у яких клієнтом отримання вказано ОСОБА_6 , оскільки 05.02.2024 року ОСОБА_1 під час усного опитування та у письмовому поясненні повідомив що товар йому не належить, його попросили перевезти як передачі, факт порушення ним митних правил визнав, документів про власника та вартість товару не надав. Зокрема, документи долучені до матеріалів справи адвокатом Кость Я.Р., а саме: квитанція від 02.02.2024 № б/н від фірми «ОстТрансСервіс ОСОБА_4 » з доданим інвойсом № 72468 з невідомих підстав гр. ОСОБА_1 до митного контролю не подавалися та не заявлялися про їх наявність та оформлення. З огляду на те, що в день вчинення порушення митних правил посадовій особі митниці не надано будь-яких документів щодо вартості на переміщуваний товар, в порядку ст. 516 МК України в справі було призначено експертизу та в межах ст. 515 МК України експертом Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України було встановлено вартість предметів правопорушення. Тому просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою заступника начальника начальника Управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Львівської митниці Хомутянського В.В. від 28.05.2024 року у справі про порушення митних правил № 0154/20900/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил передбаченого ч.2 ст.471 Митного Кодексу України і накладено стягнення - штраф у розмірі 30% вартості товарів - 334178, 94 грн., стягнуто з нього на користь митниці 2574,34 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці та постановлено повернути вилучений тимчасово товар.

З даної постанови вбачається, що 05 лютого 2024 року, близько 06 години 32 хвилин громадянин ОСОБА_1 автомобілем марки «Mercedes-Benz», модель «Sprinter 316», реєстраційний номер НОМЕР_1 прямував з Республіки Польща в Україну в якості водія через пункт пропуску "Краківець - Корчова" митного поста "Краковець" Львівської митниці, обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор», чим заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.

При здійсненні митного контролю даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню. Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого огляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду автомобіля було виявлено товар, який відповідно до ст. 374 МК України перевищує неоподатковану норму переміщення через митний кордон України.

Під час усного опитування та у письмовому поясненні ОСОБА_1 повідомив що даний товар йому не належить, невідома людина його попросила перевезти як передачу, факт порушення ним митних правил визнав. Жодних документів на незадекларований товар про їх власника та вартість не надав. Зауважень до складеного протоколу не було.

Товари, що не перевищували неоподатковану норму йому та пасажирам даного транспортного засобу були пропущені на митну територію України для вільного використання / а. с. 10-12/.

Вбачаючи в діях ОСОБА_1 наявність складу порушення митних правил, стосовно нього 05.02.2024 було складено протокол про порушення митних правил № 0154/20900/24, за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 471 МК України.

20 лютого 2024 року адвокатом позивача надіслано запит на Львівську митницю з проханням надати копії протоколу про порушення митних правил, копію пояснень копії інших документів, акти вилученого товару, інші додатки до протоколу, повідомити які інші пасажири разом з водієм перетинали кордон на автомобілі через пункт пропуску Краківець-Корчова'' митного поста Краковець Львівської митниці через смугу зелений коридор, повідомити куди і кому можна надати копії фактур/інвойсів та інших документів, пояснень/заперечень по факту складення вказаного вище протоколу.

23.02.2024 року Львівська митниця надала відповідь на адвокатський запит з копіями матеріалів справи про порушення митних правил від 05.02.24, а також повідомила про те, що оскільки запитується інформація, яка стосується громадян, які разом із водієм перетинали державний кордон України, зважаючи на частину 1-3 статті 11 Митного кодексу України, запитувана інформація не може бути надана.

13 березня 2024 року адвокатом Палія О.Л. скеровано лист начальнику Львівської митниці з проханням дозволити надати доступ до товару вилученого 05.02.2024 року на митний пост Краковець згідно з протоколом про порушення митних правил, дозволити його огляд, фотофіксацію захиснику та експерту Стецику Юрію Михайловичу, додано копії паспортів, свідоцтва адвоката та свідоцтва експерта Стецика Ю.М. 20 березня 2024 року отримано відповідь з Львівської митниці, що Львівська митниця не заперечує щодо огляду експертом товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил для проведення товарознавчої експертизи, товари можуть бути оглянуті в зручний час у робочі дні з 9:00 до 18:00 години, а також повідомлення про те, що нам додатково потрібно офіційно звернутись до керівництва ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання дозволу на перебування в пункті пропуску Краківець-Корчова.20.03.2024 року скеровано адвокатський запит у ІНФОРМАЦІЯ_2 з клопотанням надати дозвіл на перебування в пункті пропуску Краківець-Корчова захиснику та експерту ОСОБА_2 для проведення товарознавчої експертизи.

Листом від 26 березня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив про те, що адвокату та експерту Стецику Юрію надано дозвіл на тимчасове перебування у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення Краківець 26.03.2024. Після огляду товару отримано висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи у справі про порушення митних правил від 29.03.2024 року.

08.04.2024 на адресу Львівської митниці надійшов адвокатський запит адвоката Кость Я.Р. від 04.04.2024 №2/04, з проханням долучити до матеріалів справи про порушення митних правил №0154/20900/24 копії документів, а саме: лист до Державної прикордонної служби від №02.3/5763-24-Вих від 26.03.2024, лист Львівської митниці від 20.03.2024 № 7.4.1/21- 0418.1918216, квитанцію від 02.02.2024 № б/н від фірми «ОстТрансСервіс ОСОБА_4 » з доданим інвойсом № 72468, висновок експерта від 29.03.2024 № 1103/2 та врахувати визначену цим висновком вартість при винесенні постанови. Відповідно до цього висновку вартість товару становить 2 986,06 євро, що за курсом НБУ станом на 05.02.2024 еквівалентно сумі 122 069,24 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 статті 471 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами. Санкція даної статті передбачає накладення на правопорушника стягнення у виді штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.

Відповідно до ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з ч.1 ст.374 МК України, товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Нормами ч.4 ст.374 МК України визначено, що товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України).

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім цього, в рішенні "Надточій проти України" Європейський Суд з прав людини у справі зазначив, що "положення Митного кодексу безпосередньо поширюються на всіх громадян, які перетинають кордон та регулюють їх поведінку шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення. Таким чином, митні правопорушення, які розглядаються, мають ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції".

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Авшар проти Туреччини" в оцінці доказів суд встановив стандарт доказування "поза розумним сумнівом". Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, у справі про порушення митних правил винуватість особи має бути також доведена поза розумним сумнівом.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 КАС).

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В основу визначення розміру штрафу відповідачем покладено висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від 02.05.2024 року № -0273.

Згідно з висновком Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від 02.05.2024 року № -0273 загальна вартість товарів у справі про порушення митних правил №0154/20900/24 становить 1113929,80 грн.

Порядок та підстави призначення експертиз в Спеціалізованій лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України регулюється главою 50 Митного кодексу України (митні експертизи), яка передбачає, що взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами митного органу в рамках процедур митного контролю та митного оформлення, а також під час прийняття рішень щодо зобов`язуючої інформації з метою встановлення характеристик, визначальних для:1) класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД; 2) перевірки задекларованої митної вартості товарів;3) встановлення країни походження товарів;4) встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин; 5) встановлення належності товарів до предметів, що мають художню, історичну чи археологічну цінність; 6) встановлення належності товарів до таких, що виготовлені з використанням об`єктів права інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.

Згідно з частиною 17 ст. 356 МК України про взяття проб (зразків) товарів складається акт за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, який в матеріалах справи відсутній.

Частина 22 ст. 357 МК України чітко передбачає мету проведення досліджень, які проводяться Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень, а саме «встановлення характеристик товару, необхідних для його митного оформлення, митні органи можуть письмово, у тому числі з використанням засобів інформаційних технологій, затребувати з підприємств-виробників, суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та громадян наявну у них техніко-технологічну документацію про склад, фізико-хімічні властивості товарів, інформацію про основні технологічні стадії їх виробництва та призначення».

Відповідно до ч. 2 ст. 357 МКУ дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Згідно з витягом з ЄДРПОУ, видом основної економічної діяльності Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України є державне управління загального характеру, до якого, відповідно до Коду КВЕД 84.11, не відноситься діяльність щодо проведення експертиз.

Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998року №53/5, проведення експертиз (експертних досліджень) основним завданням товарознавчої експертизи є: визначення вартості товарної продукції; визначення належності товарів класифікаційних категорій, які прийняті у виробничо-торговельній сфері; визначення характеристик об`єктів дослідження відповідно до вимог Українського класифікатора товарів зовнішньої-економічної діяльності; визначення змін показників якості товарної продукції; установлення способу виробництва товарної продукції: промисловий чи саморобний, підприємства-виробника, країни-виробника; визначення відповідності упакування і транспортування, умов і термінів зберігання товарної продукції до вимог чинних правил. Згідно вказаної Інструкції, з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи(міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила).

При цьому, відповідач не зазначив, які саме стандарти та технічні умови до даного виду товару він використовував, не вказано код товару Українського класифікатора товарів зовнішньої економічної діяльності, не надані відомості з митних баз Держмитслужби щодо подібних (аналогічних) товарів, які імпортуються в Україну.

Судом також встановлено з матеріалів справи, що вилучений у справі товар ввозився з-за кордону в Україну, проте, яка інформація використовувалась для визначення вартості товару матеріали справи не містять, а саме відповідач не надав належного обґрунтування щодо того, що товар придбано на території іншої країни, тобто співставлення вартості з врахуванням даного критерію.

Аналізуючи норми законодавства вбачається, що Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України є органом уповноваженим на встановлення характеристик товару, необхідних для його митного оформлення, митного контролю, але відповідачем не доведено, що Спеціалізована лабораторія уповноважена на визначення митної вартості переміщуваних речей у справах про порушення митних правил, що в подальшому є підставою для визначення розміру штрафу, який зараховується на рахунок відповідача.

Судом також враховано, що згідно з рішенням Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №522/1029/18, висновок експерта не може бути належним і допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, і що такий висновок підготовлено для подання до суду.

Матеріали справи не містять доказів, що експерт був повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Таким чином, висновки Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи, яка є підрозділом митного органу, побудовані по суті на припущеннях, що виключає можливість їх застосування як належного та допустимого доказу у цій справі.

Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи висновок судової товарознавчої експертизи від 29.03.2024 № 1103/2, наданий експертом Стециком Ю., який був попередженим про кримінальну відповідальність, та який відповідає всім необхідним критеріям та є належним та допустимим доказом у справі. Згідно з даним висновком вартість товару становить 2 986,06 євро, що за курсом НБУ станом на 05.02.2024 еквівалентно сумі в розмірі 122 069,24 грн.

Відповідно до положень ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Як передбачено ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції).

Верховний Суд у постанові від 07.12.2022 у справі № 200/6156/20-а дійшов висновку, що право надавати заперечення щодо висновків органу державної фіскальної служби та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Зазначену правову позицію висловлено також Верховним Судом в постановах від 28.05.2019 у справі № 816/2023/15, від 26.03.2019 у справі № 812/8245/13-а, від 19.06.2018 у справі № 826/7704/16, яка згідно ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуванні до спірних правовідносин. Враховуючи зазначене, суд бере до уваги долучені позивачем квитанцію від 02.02.2024 № б/н від фірми «ОстТрансСервіс бай Тетяна Губенко» з доданим інвойсом № 72468, висновок експерта від 29.03.2024 № 1103/2 згідно з якими вартість товару, що є предметом порушення митних правил становить 2 986,06 євро, що за курсом НБУ станом на 05.02.2024 еквівалентно сумі в розмірі 122 069,24 грн.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права".

Рішенням ЄСПЛ "Краєва проти України" надано судам у справах про порушення митних правил застосовувати дискрецію щодо міри покарання в разі встановлення вини, з урахуванням ступеню вини, майнового стану правопорушника та знаходити справедливий баланс між публічним інтересом і ступенем втручання у право мирного володіння майном.

Враховуючи наведене, вартість переміщуваних через митний кордон речей становить 122 069,24 грн., а відтак розмір штрафу становить 36620,78 грн., який не буде надмірним тягарем для позивача та справедливим балансом між публічним інтересом і ступенем втручання у право мирного володіння майном.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено позові вимоги, у зв`язку з чим позов підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань з Львівської митниці Державної митної служби України.

Керуючись ст.ст.251, 288 КУпАП, ст.ст. 49, 51, 52, 257, 356, 357, 374, 471, 487, 491, 498, 531 МК України ст.ст. 2, 6, 73, 76, 77, 122, 139, 205, 229, 241-246, 250, 255, 286, 289 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про зміну постанови у справі про порушення митних правил - задовольнити повністю.

Змінити п.2 постанови в.о. заступника начальника начальника Управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Львівської митниці Хомутянського Віталія Володимировича від 28.05.2024 року у справі про порушення митних правил № 0154/20900/24, в частині стягнення штрафу, а саме накласти на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 471 МК України стягнення 36620,78 грн. штрафу в дохід держави.

Стягнути з Львівської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору за рахунок державних асигнувань.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.07.2024 року.

Суддя О.Р.Юрків.