Справа № 420/30424/23
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2024-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/30424/23

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Восток» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВОСТОК» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, а саме: від 19 жовтня 2023 року № 710, від 19 жовтня 2023 року № 710, від 19 жовтня 2023 року № 710.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи безпідставно не допитано у якості свідків податкових інспекторів, які здійснювали документальну позапланову виїзну перевірку товариства, не зупинено розгляд даної справи до набрання законної сили судовими рішеннями у пов`язаних адміністративних справах, а також безпідставно залишено без задоволення інші клопотання податкового органу.

Крім того, вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи, так як за наслідком проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства податковим органом встановлено допущенні товариством порушення вимог податкового законодавства у перевіряємому періоді.

В даному випадку, податковим органом зазначається, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки встановленому у ході перевірки факту неможливості документального підтвердження товарних залишків, які обліковуються у товариства, а як наслідок встановленому факту нестачі товарів у товариства.

Також, на переконання апелянта, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки встановленому у ході перевірки факту помилкового віднесення товариством вартості природного убитку товару до складу витрат на збут, а не до складу собівартості реалізованого товару.

Крім того, апелянт зазначає, що у межах спірних правовідносин товариством задокументовано господарські операції з контрагентами ФГ «АГРОМАРКЕТ», ПОСГП «РОЯКІВКА», ТОВ «ГРЕЙН ТРАК», ТОВ «ДМД СИДС», ТОВ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ КООПЕРАТИВ», ТОВ «АГРОФОРС ТРЕЙД», ТОВ «ФЕДОРІВСЬКЕ», ПП «ЧОРНОГІРСЬКЕ», ПП АГРОФІРМА «ВІКТОРІЯ», СТОВ АФ «ОЛЬГОПІЛЬ», ТОВ «ЗГУРТРАНС», СФГ «КРАСНЯНСЬКЕ», ТОВ «АГРОФІРМА «КОЗАЦЬКА», які не мали реального характеру.

При цьому, на переконання податкового органу, вказані контрагенти не мали можливості виконати зазначені господарські операції, а надані товариством документи до суду складено формально та з недоліками, а тому вони не підтверджують реальність проведених операцій.

Також, податковий орган вважає, що ТОВ «ТК «ВОСТОК» допущено порушення під час складання актів звірок взаємних розрахунків з контрагентами ТОВ «ЗГУРТРАНС», ФГ «ДРИБАС АНАТОЛІЙ СТЕПАНОВИЧ», ТОВ «КІПЕР АГРО».

В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, без порушення норм процесуального та матеріального права.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 25.08.2023 року по 13.09.2023 року, на підставі направлень від 24.08.2023 року, виданих Головним управлінням ДПС в Одеській області, а також наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 18.07.2023 року № 6480-п, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВОСТОК» (), щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки, за результатами якої складений акт від 14.09.2023 року № 24823/15-32-07-10/41301451 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТК «ВОСТОК», , щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету» (а.с. 37-175 том 1).

Згідно з висновком акту від 14.09.2023 року № 24823/15-32-07-10/41301451, проведеною документальною позаплановою виїзною перевіркою ТОВ «ТК «ВОСТОК» податкового законодавства при декларуванні за червень 2023 року від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого відшкодування з бюджету встановлено наступні порушення:

- п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.3, ст.198, абзацу б) п.200.4 ст.200 ПК України, оскільки підприємством завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, заявленого на рахунок платника у банку (відображеного у рядку 20.2.1 декларації з ПДВ за червень 2023 року), на суму 4 203 835 грн.;

- пп. «б» п. 200.4 ст. 200 ПК України, а саме ТОВ «Торгівельна компанія «Восток» при заповненні додатку 3 допущено перевищення над сумою податку на додану вартість, фактично сплаченого у попередньому та звітному періодах постачальникам сільськогосподарських культур на 136 096 грн.;

- п. 44.1 ст.44, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, абзацу б) пп.192.1.1. п.192.1, п.192.3. ст.192, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, з урахуванням пп.14.1.36, пп.14.1.178, пп.14.1.191, п.14.1 ст.14 цього Кодексу, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.02.2017 №276, від 23 березня 2018 року №381 та від 20.11.2019 року №488), частини першої ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-ХІУ (зі змінами) та п.п.2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704 (зі змінами), в результаті чого завищено показник від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 Декларації з ПДВ за травень 2023 року) у сумі 7 635 356 грн.

На підставі акту від 14.09.2023 року №24823/15-32-07-10/41301451, ГУ ДПС в Одеській області 19.10.2023 року прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 19.10.2023 року № 710, згідно якого ТОВ «ТК «ВОСТОК» зменшено суми бюджетного відшкодування ПДВ, розміром 4 203 835,00 грн, а також та застосовані штрафні санкції у розмірі з цього податку, розміром 2 101 918,00 грн.;

- від 19.10.2023 року № 710, згідно якого ТОВ «ТК «ВОСТОК» відмовлено у наданні суми бюджетного відшкодування ПДВ, розміром 136 096,00 грн.;

- від 19.10.2023 року № 710, згідно якого ТОВ «ТК «ВОСТОК» зменшено суму від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, розміром 7 635 356,00 грн.

Не погоджуючись з правомірністю отриманих податкових повідомлень-рішень, товариство звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як податковим органом не доведено факту вчинення товариством спірних порушень податкового законодавства, а як наслідок не доведено правомірності оскаржуваних податкових-повідомлень-рішень, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно пп. «б» п. 200.4 ст. 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Між тим, Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Згідно ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Крім того, згідно п. 86.1 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності отриманих Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ВОСТОК» податкових повідомлень-рішень Головного управлінню ДПС в Одеській області, а саме: від 19 жовтня 2023 року № 710, від 19 жовтня 2023 року № 710, від 19 жовтня 2023 року № 710.

Між тим, згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, щодо доводів апеляційної скарги податкового органу про те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи безпідставно не допитано у якості свідків усіх податкових інспекторів, які здійснювали документальну позапланову виїзну перевірку товариства, колегія суддів зазначає наступне.

В даному випадку, згідно ч. 2 ст. 76 КАС України, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тобто, судом першої інстанції, на власний розсуд вирішено питання щодо необхідності допиту зазначених податковим органом свідків, що не суперечить вищевикладеним вимогам процесуального закону.

З іншого боку, колегія суддів враховує, що згідно ч. 3 ст. 73 КАС України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Між тим, вирішуючи питання необхідності допиту у якості свідків усіх податкових інспекторів, які здійснювали документальну позапланову виїзну перевірку товариства, колегія суддів зазначає, що результати документальної перевірки товариства, проведеної відповідними інспекторами, вже оформлено у формі акта, який безпосередньо підтверджує факт проведення такої перевірки та відображає її результати.

При цьому, саме висновки складеного акта перевіри від 14 вересня 2023 року стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що будь-яка додаткова інформація, відома інспекторам податкового органу, яка не викладена в акті перевірки, фактично не покладалась в основу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Тому, за умови наявності в матеріалах справи акта податкової перевірки, колегія суддів не вбачає доцільності у допитуванні всіх інспекторів податкового органу, які приймали участь в перевірці, для встановлення обставин даної справи.

Щодо доводів податкового органу про те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи безпідставно не зупинено провадження у справі до набрання законної сили 10 судовими рішеннями в інших адміністративних справах, за позовами податкового органу про визнання укладених з позивачем господарських договорів недійсними, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Тобто як зазначено у відповідній нормі, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

В даному випадку, за умови наявності в матеріалах справи акта податкової перевірки, в якому зафіксовано зміст спірних господарських операцій позивача та обставини їх проведення, колегія суддів вважає, що подальше оскарження у судовому порядку укладених позивачем договорів, не створює об`єктивної неможливості розгляду цієї справи.

Крім того, колегія суддів враховує, що однією із основних засад (принципом) адміністративного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

При цьому, згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 29 лютого 2024 року (справа № 580/4531/23), спори за позовом податкового органу про визнання недійсним господарського договору, укладеного між суб`єктами господарювання, віднесено до юрисдикції господарських судів.

Враховуючи викладене, зокрема зміну судової практики Верховного Суду, колегія суддів вважає, що зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили 10 судовими рішеннями в інших адміністративних справах, за позовами податкового органу про визнання укладених з позивачем господарських договорів недійсними, враховуючи можливу передачу відповідних справ на розгляд господарським судам, унеможливило б розгляд даної справи у розумні строки.

Щодо доводів податкового органу про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права під час розгляду клопотання про забезпечення доказів, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 294 КАС України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову в забезпеченні доказів.

В свою чергу, податковим органом не оскаржено ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року, а як наслідок колегія суддів не вбачає підстав для перевірки законності та обґрунтованості відповідної ухвали.

Між тим, щодо протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, встановленої судом першої інстанції, відповідно до доводів апеляційної скарги податкового органу, колегія суддів зазначає наступне.

В даному випадку, на формування спірних податкових зобов`язань ТОВ «ТК «ВОСТОК» у перевіряємому періоді, зокрема, вплинули його господарські операції з придбання товару у контрагентів ТОВ ФГ «АГРОМАРКЕТ», ПОСГП «РОЯКІВКА», ТОВ «ГРЕЙН ТРАК», ТОВ «ДМД СИДС», ТОВ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ КООПЕРАТИВ», ТОВ «АГРОФОРС ТРЕЙД», ТОВ «ФЕДОРІВСЬКЕ», ПП «ЧОРНОГІРСЬКЕ», ПП АГРОФІРМА «ВІКТОРІЯ», СТОВ АФ «ОЛЬГОПІЛЬ», ТОВ «ЗГУРТРАНС», СФГ «КРАСНЯНСЬКЕ», ТОВ «АГРОФІРМА «КОЗАЦЬКА»

Податковий орган вважає, що проведені товариством господарські операції з його контрагентами не мали реального характеру, а надані до перевірки первинні бухгалтерські документи є неповними, складені формально та не підтверджують реальності проведених господарських операцій.

Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, а також надаючи правову оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, колегія суддів вважає зазначити наступне.

Так, необхідною умовою для визнання реальними проведені господарські операції є встановлення факту придбання товарів (отримання послуг) з метою їх використання в господарській діяльності, який має бути підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають зміст господарської операції та є підставою для формування податкового обліку платника податків.

В свою чергу, на підтвердження реальності проведення спірних господарських операцій в матеріалах справи зібрано первинні бухгалтерські документи у яких відображено господарські операції з вищевказаними контрагентами.

Так, щодо господарських операцій з ТОВ «ДМД СИДС», в матеріалах справи наявні наступні докази: Договір поставки сільськогосподарських культур № 21/03-23-4 від 21.03.2023 р. та додаток до договору (а.с. 106-118 том 6); видаткові накладні (а.с.119-127 том 6); податкові накладні (а.с.80-93, 214-249 том 6); платіжні інструкції (отримувач за договором ТОВ «ДМД СИДС») (а.с. 94-102 том 6), товарно-транспортні накладні та свідоцтва про розвантаженні ТОВ «КРАНШИП» (а.с.103-119,137-141 том 6) (перевізник: ТОВ «Ідеал-Агрогруп» , ТОВ «ДАЛЕКС АГРО» , перевезення - червень 2023).

Щодо господарських операцій з ТОВ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ КООПЕРАТИВ», в матеріалах справи наявні наступні докази: Договір поставки сільськогосподарських культур №14/10/22-1 від 14.10.2022 р. та додаток до договору поставки, рахунки (а.с.20-45 том 6); податкові накладні (а.с.80-107, 228-250 том 5, 1-18 том 6); видаткові накладні (а.с.108-106, 181 том 5, 45-76 том 6); товарно-транспортні накладні та свідоцтва про розвантаженні ТОВ «КРАНШИП» (а.с.110-180,187-198 том 5,77-79 том 6) (перевізник: ТОВ АПК «Саврань» , ТОВ «УСТЯ» , ТОВ «Агротех» , ФОП Головань РНОКПП НОМЕР_1 , ТОВ «ДЕРЕМЕЗНА-АГРО» , ПСП «Глорія» , ТОВ «Васильківське» , перевезення: червень 2023); договір посередником ТОВ «УСТЯ», додаткова угода, видаткові накладні, податкові накладні, квитанції, товарно-транспортні накладні (а.с.126-141 том 10); договір з посередником ФГ «СІЧ 1», додаткова угода, видаткові накладні, податкові накладні, квитанції та товарно-транспортні накладні (а.с.142-154 том 10); договір з посередником ТОВ АПК «САВРАНЬ» додаткова угода, видаткові накладні, податкові накладні, квитанції, товарно-транспортні накладні та свідоцтва про розвантаження ТОВ «КРАНШИП» (а.с.142-154 том 10); договір з посередником ТОВ «ДЕРЕМЕЗНА-АГРО» додаткова угода, видаткові накладні, податкові накладні, квитанції, товарно-транспортні накладні та свідоцтва про розвантаження ТОВ «КРАНШИП» (а.с.155-189 том10).

Щодо господарських операцій з ТОВ «АГРОФОРС ТРЕЙД», в матеріалах справи наявні наступні докази: Договір поставки сільськогосподарських культур №31/10/22-2 від 31.10.2022 р. та додатки до договору поставки (а.с. 1-11 том 7); видаткові накладні (а.с. 12-32 том 7); ТТН та свідоцтва про розвантаженні ТОВ «КРАНШИП» (а.с. 39-122 том 7) (перевізник: ТОВ «Агрофорс трейд» 8, ТОВ «Меценат» , «ТОВ «Укрзерноімпекс» , ФОП «Бугай» РНОКПП НОМЕР_2 , ФОП « ОСОБА_1 » РНОКПП НОМЕР_3 , ТОВ «Берегіня» , ТОВ «ТЕХТРАНС» , ФОП «Кобенко» РНОКПП НОМЕР_4 , ФОП « ОСОБА_2 » РНОКПП НОМЕР_5 , ФОП « ОСОБА_3 » РНОКПП НОМЕР_6 , ФОП « ОСОБА_1 » РНОКПП НОМЕР_3 , перевезення: червень 2023); платіжні інструкції отримувач за договором ТОВ «АГРОФОРС ТРЕЙД»« (а.с. 123-1154 том 7); податкові накладні (а.с.155-175 том 7); договір з посередником ТОВ «БЕРЕЗА РУДКА АГРО», податкові накладні, видаткові накладні (а.с. 46-61 т.10); договір з посередником ТОВ «ДАВИД ПЛЮС», податкові накладні, видаткові накладні (а.с. 62-72 т.10); договір з посередником ТОВ «СВК ДРУЖБА», додаткові угоди, податкові накладні, видаткові накладні (а.с. 73-84 т.10); договір з посередником ТОВ «ОДИНЦІВСЬКЕ» - ТОВ «ГРЕЙН ТРАК», додаткові угоди, податкові накладні, видаткові накладні (а.с.85-92 т.10); договір з посередником ТОВ «УДАЧА», додаткові угоди, податкові накладні, видаткові накладні (а.с.93-116 т.10); договір з посередником ТОВ «АГРОСИЛА-ПОЛІССЯ», додаткові угоди, податкові накладні, видаткові накладні (а.с.117-125 т.10).

Щодо господарських операцій з ТОВ «Федорівське», в матеріалах справи наявні наступні докази: Договір поставки сільськогосподарських культур №25/05/23-2 від 25.05.2023 р. та додатки до договору поставки (а.с. 176-186 т.7); видаткові накладні (а.с. 187-198 т.7); ТТН та свідоцтва про розвантаженні ТОВ «КРАНШИП» (а.с. 199-243 т.7, 1-9 т. 8) (перевізник: ТОВ «Федорівське» , перевезення: червень 2023); платіжні інструкції (отримувач за договором ТОВ «ФЕДОРІВСЬКЕ») (а.с.11-25 т.8); податкові накладні та витяги з Єдиного реєстру податкових накладних (а.с.26-55 т.8).

Щодо господарських операцій з ПП «ЧОРНОГІРСЬКЕ», в матеріалах справи наявні наступні докази: Договір поставки сільськогосподарських культур №25/10/22-2 від 25.10.2022 р. та додатки до договору поставки (а.с.56-72 т.8); видаткові накладні (а.с.73-87 т.8);ТТН та свідоцтва про розвантаженні ТОВ «КРАНШИП» (а.с.88-160 т.8) (перевізник: ТОВ «Трансшип-тракс» , перевезення: червень 2023); платіжні інструкції (отримувач за договором ПП «Чорногірське») (а.с.161-180 т.8); податкові накладні та квитанції №1 (а.с.181-214 т.8).

Щодо господарських операцій з ПП АГРОФІРМА «ВІКТОРІЯ», в матеріалах справи наявні наступні докази: Договір поставки сільськогосподарських культур №16/05/23-4 від 16.05.2023 р. та додатки до договору поставки (а.с.215-223 т.8); видаткові накладні (а.с.224-226 т.8), ТТН та свідоцтва про розвантаженні ТОВ «КРАНШИП» (а.с.227-231 т.8) (перевізник: ПП Агрофірма «Вікторія» , перевезення: червень 2023); платіжні інструкції (отримувач за договором ТОВ «ВІКТОРІЯ») (а.с.232-250 т.8); податкові накладні та квитанції №1 (а.с.1-12 т.9).

Щодо господарських операцій з СТОВ АФ «Олькопіль», в матеріалах справи наявні наступні докази: Договір поставки сільськогосподарських культур №27/01/23-4 від 27.01.2023 р. та додатки до договору поставки (а.с.13-22 т.9); видаткові накладні (а.с.23-32 т.9); ТТН та свідоцтва про розвантаженні ТОВ «КРАНШИП» (а.с.33-78 т.9) (перевізник: СТОВ АФ «Ольгопіль» , ФГ Роксана-К2 , перевезення: червень 2023); платіжні інструкції (отримувач за договором ТОВ «ВІКТОРІЯ») (а.с.79-98 т.9); податкові накладні та витяги з Єдиного реєстру податкових накладних (а.с.99-128 т.9).

Щодо господарських операцій з ТОВ «ЗГУРТРАНС», в матеріалах справи наявні наступні докази: Договір поставки сільськогосподарських культур №13/03/23-1 від 13.03.2023 р. та додатки до договору поставки, рахунки на оплату (а.с. 243- 250 т.2, 1-60 т.3); видаткові накладні (а.с.111-151 т.3); ТТН та свідоцтва про розвантаженні ТОВ «КРАНШИП» (а.с.152-250 т.3, 1-71 т.4) (перевізник: ТОВ «ЗГУРТРАНС» , ФОП Кліменко Гуменюк РНОКПП НОМЕР_7 , ОСОБА_4 , ТОВЛ «ЛПГ «ТРЕЙД», ТОВ «Савітар» , ФОП ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_8 , ТОВ «Трансервіслогістік» РНОКПП НОМЕР_9 , ФОП ОСОБА_6 РНОКПП НОМЕР_10 , ТОВ «Райдо Транс Логістік» , ФОП ОСОБА_7 РНОКПП НОМЕР_11 , ТОВ «Буряченко» код ЄДРПОУ 4364777, ТОВ «Стемпарк» , ТОВ «Евейлгруп» , ТОВ «Експрес тех буд», ФОП ОСОБА_8 РНОКПП НОМЕР_12 , ТОВ «ЕА логістік» , ФОП Савченко РНОКПП НОМЕР_13 , перевезення: травень червень 2023 р.); платіжні інструкції (отримувач за договором ТОВ «АФ «Кіпер агро») (а.с. 72-126 т.4); податкові накладні (а.с. 126-166 т.4); акт звірки розрахунків за період 01.05.2023 р. 01.09.2023 р. (а.с.167 т.4).

Щодо господарських операцій з СФГ «КРАСНЯНСЬКЕ», в матеріалах справи наявні наступні докази: Договір поставки сільськогосподарських культур №25/05/23-3 від 25.05.2023 р. та додатки до договору поставки, рахунки на оплату, довіренності (а.с. 168-197 т.4); ТТН та свідоцтва про розвантаженні ТОВ «КРАНШИП» (а.с.198-240 т.4) (перевізник: ТОВ «Федорівське , ФОП Косар РНОКПП НОМЕР_14 , ФОП Горбатюк РНОКПП НОМЕР_15 , ФОП Захаров РНОКПП НОМЕР_16 , СФГ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » код ЄДРПОУ НОМЕР_17 , перевезення: червень 2023); видаткові накладні (а.с.241-250 т.4, 1-4 т.5); платіжні інструкції (отримувач за договором СФГ «КРАСНЯНЬКЕ») (а.с.5-26 т.5); податкові накладні (а.с.27-42 т.5).

Щодо господарських операцій з ТОВ «АГРОФІРМА «КОЗАЦЬКА», в матеріалах справи наявні наступні докази: Договір поставки сільськогосподарських культур №30/05/23-130.05.2023 р. та додатки до договору поставки (а.с. 234- 244 т.1); видаткові накладні (а.с.245-250 т.1); ТТН та свідоцтва про розвантаженні ТОВ «КРАНШИП» (а.с.1-38 т.2) (перевізники: ФОП Старіш РНОКПП НОМЕР_18 , ФОП ОСОБА_9 РНОКПП НОМЕР_19 , ФОП Мержвинский РНОКПП НОМЕР_20 , ФОП ОСОБА_10 РНОКПП НОМЕР_21 , ФОП Терзі РНОКПП НОМЕР_22 , ФОП ОСОБА_11 РНОКПП НОМЕР_23 , ФОП Чімбійський РНОКПП НОМЕР_24 , ФОП ОСОБА_12 РНОКПП НОМЕР_25 , перевезення: червень 2023 року); платіжні інструкції (отримувач за договором ТОВ «АФ «КОЗАЦЬКА»); податкові накладні та витяг з Єдиного реєстру податкових накладних (а.с.39-56 т.2); акт звірки розрахунків за період 01.01.2023 01.09.2023 р (а.с.42 т.2).

Щодо господарських операцій з ТОВ «ГРЕЙН ТРАК» в матеріалах справи зібрано наступні докази: Договір поставки сільськогосподарських культур № 22/03/23-3 від 22.03.2022 року, додатки до нього (а.с.146-147 том 6); видаткові накладні (а.с.148-149 том 6); товарно-транспортні накладні та свідоцтва про розвантаженні ТОВ «КРАНШИП» (а.с. 150-155 том 6) (перевізник: ФОП ОСОБА_12 , перевезення: червень 2023 року); платіжні інструкції (а.с. 145,156 том 6); податкові накладні (а.с. 144,157 том 6), докази придбання товару контрагентом (а.с. 10-45 т. 10).

Щодо господарських операцій з ПОСП «РОЯКІВКА», в матеріалах справи зібрано наступні докази: договір поставки сільськогосподарських культур №21/03-23-4 від 21.03.2023 р. (а.с.196-201 том 6); додаток до договору (а.с.196-201 том 6); видаткові накладні (а.с.202-211 том 6), податкові накладні (а.с.167-189 том 6); платіжні інструкції (отримувач за договором ПОСП «РОЯКІВКА») (а.с.158-166, 231-240 том 6); товарно-транспортні накладні та свідоцтва про розвантаженні ТОВ «КРАНШИП» (а.с. 212-230 том 6).

Щодо господарських операцій з ФГ «АГРОМАРКЕТ» в матеріалах справи зібрано наступні докази: Договір поставки сільськогосподарських культур № 15/12/22-13 від 15.12.2022 р. та додаток до договору поставки (а.с.43-53 том 5); видаткові накладні (а.с.54-81 том 5); товарно-транспортні накладні та свідоцтва про розвантаженні ТОВ «КРАНШИП» (а.с. 82-107 том 5) (перевізник: ТОВ АПК «Саврань», , ПСП «Глорія» , перевезення: червень 2023 року); платіжні інструкції (отримувач за договором ФГ «Агромаркет») (а.с.64-72 том 5); податкові накладні (а.с.78-79 том 5).

Щодо господарських операцій з ФГ «АГРОМАРКЕТ» в матеріалах справи зібрано наступні докази: Договір поставки сільськогосподарських культур № 15/12/22-13 від 15.12.2022 р. та додаток до договору поставки (а.с.43-53 том 5); видаткові накладні (а.с.54-81 том 5); товарно-транспортні накладні та свідоцтва про розвантаженні ТОВ «КРАНШИП» (а.с. 82-107 том 5) (перевізник: ТОВ АПК «Саврань», , ПСП «Глорія» , перевезення: червень 2023 року); платіжні інструкції (отримувач за договором ФГ «Агромаркет») (а.с.64-72 том 5); податкові накладні (а.с.78-79 том 5).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що зібрані у матеріалах справи первинні бухгалтерські документи підтверджують реальність проведених господарських операцій, які узгоджуються з господарською діяльністю позивача та мають ділову мету.

При цьому, колегія суддів зазначає, що податковим органом у межах доводів його апеляційної скарги не заперечується факт подальшого використання придбаних товариством товарів та послуг у своїй господарській діяльності.

Між тим, колегія суддів зазначає, що у справах з приводу оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до юридичної відповідальності, а перевіряється виключно законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати протиправним і скасувати оскаржуване рішення або відмовити у цьому.

В даному випадку, обов`язок щодо доказування правомірності оскаржуваних податкових-повідомлень рішень покладається на податковий орган, як на суб`єкта владних повноважень, що заперечує проти задоволення адміністративного позову.

Між тим, доводи податкового органу про безтоварність проведених позивачем господарських операцій з контрагентами ФГ «АГРОМАРКЕТ» та ПОСП «РОЯКІВКА» ґрунтуються на тому, що у зв`язку з проведенням активних бойових у 2022 році відповідні контрагенти не мали можливості виготовити поставлену на користь позивача сільськогосподарську продукцію, так як вони здійснюють свою господарську діяльність у Кегичівському районі Харківської області.

В свою чергу, враховуючи географічну віддаленість Кегичівського району Харківської області від території де велись бойові дії в Харківській області, а також факт віднесення відповідного району до переліку території на яких лише можливе ведення бойових дій, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що географічне розташування відповідних контрагентів не вплинуло на можливість виконання спірних операцій.

При цьому, доводи податкового органу про те, що територія Кегичівського району Харківської області, а саме земель, належних ФГ «АГРОМАРКЕТ» та ПОСП «РОЯКІВКА», могла бути обстріляна у ході ведення активних бойових дій в іншій частині Харківської області, на переконання колегії суддів є лише припущенням, яке не підтверджене зібраними в матеріалах справи доказами.

З іншого боку, як вірно враховано судом першої інстанції, згідно довідки Кегичівської селищної ради Харківської області від 27 червня 2023 року № 04-08/1841, яка складена стосовно ПОСП «РОЯКІВКА», а також довідки від 27 червня 2023 року № 04-08/1840, яка складена стосовно ФГ «АГРОМАРКЕТ», вбачається, що територія на якій проводять господарську діяльність відповідні контрагенти не знаходилась під обстрілами та окупацією, що дозволило безперешкодно здійснити посівну компанію, виростити, зібрати, зберігати та переміщувати продукцію врожаю 2022 року (а.с. 4, 9 т. 10).

Крім того, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що спроможність відповідних контрагентів вирощувати, збирати, зберігати та транспортувати врожай підтверджується у повідомленнях, згідно форми № 20-ОПП, щодо наявності об`єктів оподаткування (сторінка 12 відзиву на позов).

Також, в матеріалах справи зібрано листи-підтвердження від контрагентів ФГ «АГРОМАРКЕТ», ПОСП «РОЯКІВКА» про наявність трудових та матеріальних ресурсів для здійснення посівної компанії, вирощення, збору, зберігати та переміщення продукції врожаю 2022 року (а.с. 5, 7 том 10).

Вказані висновки та докази спростовують доводи податкового органу про те, що діяльність контрагентів ФГ «АГРОМАРКЕТ» та ПОСП «РОЯКІВКА» спрямована виключно на створення документообігу та надання податкової вигоди іншим підприємствам.

З іншого боку, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість висновків проведеного податковим органом дослідження середньої врожайності в Україні та врожайності у ФГ «АГРОМАРКЕТ» та ПОСП «РОЯКІВКА», так як такі висновки теж є лише припущенням податкового органу, оскільки податковим органом не надано до суду жодного документу, який підтверджує факт завищення врожайності безпосередньо зазначеними контрагентами позивача.

При цьому, навіть за умови наявності у податкового органу переконання про те, що ФГ «АГРОМАРКЕТ», ПОСП «РОЯКІВКА» могли зібрати та поставити позивачу менший обсяг сільськогосподарської продукції (середній по Україні чи Харківській області), ніж задекларовано, залишаються незрозумілими висновки про те, що проведенні господарські операції визнаються податковим органом безтоварними у повному обсязі, а не лише частково.

Щодо доводів податкового органу про те, що господарські операції з ТОВ «АГРОФІРМА «КОЗАЦЬКА», СФГ «КРАСНЯНСЬКЕ», ТОВ «ГРЕЙН ТРАК», ТОВ «ЗГУРТРАНС» не мали реального характеру у зв`язку з відсутністю доказів сплати деякими перевізниками товару, як податковими агентами, податкових зобов`язань щодо своїх водіїв, як найманих працівників, колегія суддів зазначає, що можливе недотримання податкової дисципліни перевізниками товару, а також можливе невиконання останніми обов`язку з офіційного працевлаштування своїх водіїв, не може створювати негативних наслідків виключно для позивача.

В свою чергу, варто повторно наголосити, що відповідні обставини податковим органом встановлено лише відносно частини товарно-транспортних накладних, тоді як операції з відповідними контрагентами визнано податковим органом безтоварними у повному обсязі.

Крім того, з аналогічних підстав, наявність технічних помилок в окремих товарно-транспортних накладних, які складено при перевезенні товару СФГ «КРАСНЯНСЬКЕ», ТОВ «ДМД СИДС», ТОВ «ЗГУРТРАНС», ТОВ «АГРОФОРС ТРЕЙД», на переконання колегії суддів, не може підтверджувати висновки податкового органу про безтоварність усіх проведених позивачем операцій з відповідними контрагентами.

Також, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги податкового органу не містять спростувань висновків суду першої інстанції про те, що судом визнано протиправним нарахування спірних зобов`язань по контрагентам: ПП «АНДРІЇВКА», ФГ «АГРОМАРКЕТ», ПОСГП «РОЯКІВКА», ТОВ «ГРЕЙН ТРАК», ТОВ «ДМД СИДС», ТОВ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ КООПЕРАТИВ», ТОВ «АГРОФОРС ТРЕЙД», ДП «ДОСЛІДНЕ ГОСПОДАРСТВО «НИВА» ІНСТИТУТУ РОЗВЕДЕНЯ І ГЕНЕТИКИ ТВАРИН ІМЕНІ М. В. ЗУБЦЯ НАЦІОНЛЬНОЇ АКАДЕМІЇ АГРАРНИХ НАУК УКРАЇНИ», ФГ «МП «ГОРИЗОНТ», на підставі висновків акта перевірки від 17 серпня 2023 року, складеного за наслідком проведення попередньої перевірки за травень 2023 року у зв`язку з окремим оскарженням відповідних висновків позивачем в адміністративному порядку.

Крім того, в акті перевірки по контрагентам ТОВ «ЗГУРТРАНС», ФГ «ДРИБАС АНАТОЛІЙ СТЕПАНОВИЧ», ТОВ «КІПЕР АГРО» зроблений висновок про те, що на дату складання декларації за червень 2023 року (додатку 3 до декларації) не підтверджено факт сплати за сільськогосподарську продукцію по податковим накладним та не прийняті до уваги акти звірок взаємних розрахунків за період січень 2023- серпень 2023 року.

Між тим, як встановлено судом першої інстанції, при оплаті за сільськогосподарську продукцію по податковим накладним від зазначених контрагентів з ТОВ «ТК «ВОСТОК» допущено помилки у призначенні платежу. Згодом помилки виправлені та між позивачем та вказаними контрагентами складено акти звірок взаємних розрахунків, за період січень 2023 - серпень 2023 року, про те, що станом на 01 вересня 2023 року у ТОВ «ТК «ВОСТОК» відсутня заборгованість по оплаті за придбану продукцію, у тому числі придбану у періоді червень 2023 року.

Тому, враховуючи, що у ТОВ «ТК «ВОСТОК» відсутня заборгованість по оплаті продукції на користь ТОВ «ЗГУРТРАНС», ФГ «ДРИБАС АНАТОЛІЙ СТЕПАНОВИЧ», ТОВ «КІПЕР АГРО», вимоги пп. «б» п. 200.4 ст. 200 ПК України позивачем дотримано

З іншого боку, щодо висновків в акта перевірки про порушення п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України, що у червні 2023 року позивачем при списанні товару безпідставно не визначено податкових зобов`язань з ПДВ, розміром 110 297,00 грн, а також не складено (не зареєстровано в ЄРПН) податкову накладну, колегія суддів зазначає наступне.

В даному випадку, задовольняючи позовні вимоги у цій частині, судом першої інстанції зроблено висновок, що податковим органом у межах спірних правовідносин помилково не прийнято до уваги фактичний акт розрахунку результатів операцій із зерном № 477 від 01 червня 2023 року, акт списання товарів № 38 від 16 червня 2023 року, акт списання товарів № 37 від 05 червня 2023 року, які підтверджують втрати зернових культур при їх перевезенні та перевалці на водні засоби у межах природного убутку.

Між тим, колегія суддів зазначає, згідно з обставинами справи, що встановлені судом першої інстанцій, позивач реалізовуючи на експорт сільськогосподарську продукцію, списав частину останньої у зв`язку із втратами зернових, що виникли при прийманні, розміщенні і зберіганні зернових під час навантаження на судна зерна, що знаходилось на терміналах та реалізоване на експорт.

При цьому, необхідно зазначити, що втрати товарів у процесі зберігання/транспортування та навантаження є об`єктивно існуючими природніми та невідворотними процесами, що знаходяться поза межами прямого контролю та впливу підприємства і є невід`ємною частиною звичайного технологічного процесу їх експорту.

Тому, відповідні втрати, в межах норм, слід вважати такими, що пов`язані із здійсненням господарської діяльності, що виключає застосування положень підпункту «г» пункту 198.5 ст. 198 ПК України.

Аналогічного підходу дотримувався Верховний Суд у постанові від 16 січня 2020 року (справа № 320/6241/18), у постанові від 02 липня 2020 року (справа № 560/711/19).

З іншого боку, контролюючим органом не спростовано доводи позивача про те, що втрати зерна виникли в межах норм природних втрат та пов`язані з веденням господарської діяльності, що підтверджується наданими до перевірки документами.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у цій частині.

В свою чергу, щодо висновків акта перевірки про заниження позивачем податкового зобов`язання по ПДВ, розміром 796 602,00 грн. внаслідок відсутності нарахування податкових зобов`язань з ПДВ та порушення вимог п. 44.1 ст. 44, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п. 201., п. 201.10 ст.201 ПК України, колегія суддів зазначає наступне.

В даному випадку, перевіркою встановлено неможливість документального підтвердження товарних залишків, кількістю 927,340 тон, балансовою вартістю 5 690 011,75 грн, що вказує на нестачу товарів.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги у цій частині, судом першої інстанції зроблено висновок, що нестача ТМЦ має бути підтверджена в результаті інвентаризації, здійсненої під час перевірки, у межах якої її призначено (ініційовано).

Судом враховано, що Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2020 року, у справі № 807/1556/17, сформулював позицію, що лише виявлення під час перевірки в ході інвентаризації або обстеження територій, приміщень нестачі ТМЦ - єдиний установлений законом засіб доказування їх нестачі чи наявності у платника і, відповідно, використання чи невикористання ним таких товарів в операціях, що не є його господарською діяльністю. Обставини мають підтверджуватися суто визначеними законодавством, а не якимись іншими, засобами доказування, як наприклад, співставлення первинних документів з бухгалтерськими регістрами.

Таким чином, у разі недотримання контролюючим органом встановленого законом порядку проведення інвентаризації або обстеження територій, приміщень та оформлення їх результатів наслідком буде неможливість використання отриманих результатів як підстави для висновку щодо нестачі ТМЦ та виникнення у платника обов`язку нарахування податкового зобов`язання на відповідну суму товарів.

В свою чергу, у межах спірних правовідносин податковим органом виявлено спірну нестачу лише за даними бухгалтерського обліку, без фактичного виїзду на місце перебування залишків ТМЦ в акваторії ДП «МТП УСТЬ-ДУНАЙСЬК» та ДП «ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МТП».

Між тим, як встановлено судом першої інстанції, під час перевірки, на огляд перевіряючим надавались докази передачі спірної сільськогосподарської продукції ТОВ «КРАНШИП» (коносаменти, здавальні акти, інвойси, листи-авторизації судновласників транспортних засобів) для завантаження товару на відповідні ліхтери.

Тому, за умови надання відповідних доказів податковому органу, а також за умови, що податковим органом не підтверджено фактичну відсутність спірних ТМЦ по місцю їхнього безпосереднього знаходження, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у цій частині.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено.

Тому, керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги - покласти на Головне управління ДПС в Одеській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян