Справа № 280/1435/24
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року ЛуцькСправа № 280/1435/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича с.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 , відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати премії за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 480% від посадового окладу та надбавку за особливості проходження військової служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 07.10.2022 по 01.03.2023 додаткової винагороди, згідно за Постановою Кабінету Мінісірів України від 28 лютого 2022 року № 168 в розмірі 30 000 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань з 07.10.2022 по 01.03.2023, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, що передбачена наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260; зобов`язання внести виправлення до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.03.2023 № 62 замість «за період з 01.03.2023 по 03.03.2023» зазначити «за період з 07.10.2022 по 03.03.2023» та виплатити премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 480% від посадового окладу та надбавку за особливості проходження військової служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 07.10.2022 по 01.03.2023, додаткову винагороду, згідно за Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 в розмірі 30 000 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань з 07.10.2022 по 01.03.2023, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, що передбачена наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.06.2018 №260.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 з 07.10.2022 по 03.03.2023 та наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.03.2023 № 62 його звільнено та виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Зазначив, що на момент виключення зі списків особового складу з ним не було проведено повного розрахунку, зокрема, перебуваючи на військовій служби за призовом під час мобілізації на особливий період 4 (чотири) повних календарних місяців, у витязі з наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) 03.03.2023 № 62 зазначено про виплату премії за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 480% від посадового окладу та надбавки за особливості проходження військової служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років тільки за період з 01.03.2023 по 03.03.2023, додаткову винагороду згідно ПКМУ від 28.02.2022 року № 168 в розмірі 30 000 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань тільки з 01.03.2023 по 03.03.2023, а також ним не отримано матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, що передбачена наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260.

Не погоджуючись із такою бездіяльністю, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено її до розгляду без виклику учасників справи.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги заперечили та зазначили, що відповідно до розділу XXIV «Виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань» Наказу №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення (пункт 1), проте позивачем рапорт про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік не подавався, що виключає визнання протиправним рішення в/ч НОМЕР_1 не виплачувати йому таку допомогу.

Крім того, вказали, що у зв`язку із змінами до Наказу №260, а саме: доповнення Порядку новим розділом XXXIV «Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану» згідно з Наказом Міністерства оборони № 44 від 25.01.2023, який застосовується з 01.02.2023, «гарантованість» додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн була виключена, натомість було встановлено (пункт 2 вказаного розділу), що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах: 30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань). Перелік таких бойових (спеціальних) завдань наведений у вказаному розділі Наказу №260.

Ствердили, що позивач у лютому 2023 року не брав безпосередньої участі у бойових діях та не виконував бойових (спеціальних) завдань, відтак право на додаткову винагороду ні в розмірі 100 000 грн, ні в розмірі 30 000 грн не набув.

Також зауважили, що згідно з відомостями довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення та інших додаткових виплат за період від 07.10.2022 по 03.03.2023 ОСОБА_1 було нараховано та виплачено:

- за жовтень 2022 року (25 днів): НОПС (65%) - 2 468,95 грн (рядок 004); премія (202%) - 5 603,87 грн (рядок 005); додаткова винагорода 100 000 грн (за 25 днів) - 71 171,91 грн (24 193,55 грн + 56 451,61 грн) (рядки 075 та 076);

- за листопад 2022 року (30 днів): НОПС (65%) - 3 061,50 грн (рядок 004); премія (202%) - 6 948,80 грн (рядок 005); додаткова винагорода 30 000грн (за 30 днів) - 30 000 грн (рядок 075); дод. винагорода +70тис.за УБД (за 22 дні) - 51 333,33 грн (рядок 076).

- за грудень 2022 року (31 день): НОПС (65%) - 2 370,19грн (за 24 дні) та 691,31грн (за 7 днів) (рядок 004); премія (202%) - 5 379,72 (за 24 дні) та 1 569,08 грн (за 7 днів) (рядок 005); додаткова винагорода 30 000грн (за 24 дні) - 23 225,81 грн (рядок 075); додаткова винагорода 30 000грн (за 7 днів) - 6 774,19 грн (рядок 075); дод. винагорода +70тис.за УБД (за 16 днів) - 36 129,03 грн (рядок 076).

- за січень 2023 року (31 день): НОПС (65%) - 864,13грн (за 10 місяць), 1 071,53грн (за 11 місяць), 829,57грн та 241,95грн (за 12 місяць),4 133,03грн (за 01 місяць) (рядок 004); премія (208%) - 7 155,20грн (рядок 005); додаткова винагорода 30 000грн (за 31 день) - 30 000грн (рядок 075).

- за лютий 2023 року (28 днів) та березень 2023 року (3 дні): НОПС (65%) - 4 133,03грн (за 28 днів), 399,97грн (за 3 дні) (рядок 004); премія (480%) - 16 512,00грн (за 28 днів) та 1 597,94грн (за 3 дні) (рядок 005); додаткова винагорода 30 000грн (за 3 дні) - 2 903,23грн (рядок 075).

У відповіді на відзив позивач підтвердив свої доводи, зазначені у позовній заяві та просив у задовольнити його позовні вимоги.

У запереченнях щодо відповіді на відзив відповідач заперечив позовні вимоги ОСОБА_1 з підстав викладених у відзиві, просив відмовити у задоволенні позову.

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 призваний у Збройні Сили України згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», проходив службу у в/ч НОМЕР_2 з 07.10.2022 по 03.03.2023.

03.03.2023 наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 62 ОСОБА_1 звільнено та виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

В наказі № 62 від 03.03.2023 зазначено:

03.03.2023 виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Виплатити премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 480% від посадового окладу та надбавку за особливості проходження військової служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 01.03.2023 по 03.03.2023.

Виплатити додаткову винагороду згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок з розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань з 01 по 03 березня 2023 року.

Виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року №460 у розмірі 26% місячного грошового забезпечення. Період служби за призовом під час мобілізації на особливий період - 4 (чотири) повних календарних місяців.

Щорічні основні відпустки за 2022 і 2023 роки не використані.

Виплатити грошову компенсацію за невикористану відпустку за 2022 рік у кількості 6 днів і за 2023 рік у кількості 6 днів.

Виплатити грошову допомогу на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2023 рік, передбачену наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018.

Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, передбачена наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, не виплачена (пункт 4).

Позивач, вважаючи, що з ним не було проведено повного розрахунку, зокрема, виплачено премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 480% від посадового окладу та надбавку за особливості проходження військової служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років тільки за період з 01.03.2023 по 03.03.2023, додаткову винагороду згідно ПКМУ від 28.02.2022 року № 168 в розмірі 30 000 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань тільки з 01.03.2023 по 03.03.2023 та не отримано матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, що передбачена наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби. Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова №168).

Відповідно до п. 1 Постанови №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану " (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Щодо вимоги позивача про внесення виправлення до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.03.2023 № 62, де замість «за період з 01.03.2023 по 03.03.2023» зазначити «за період з 07.10.2022 по 03.03.2023» та виплатити премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 480% від посадового окладу та надбавку за особливості проходження військової служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 07.10.2022 по 01.03.2023, додаткову винагороду, згідно за Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 в розмірі 30 000 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань з 07.10.2022 по 01.03.2023, суд зазначає наступне.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 з 07.10.2022 по 03.03.2023 та наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.03.2023 № 62 його звільнено та виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, де зазначено про виплату премії за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 480% від посадового окладу та надбавку за особливості проходження військової служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років тільки за період з 01.03.2023 по 03.03.2023 та про виплату додаткової винагороди згідно з ПКМУ від 28.02.2022 № 168 в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок з розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань лише з 01 по 03 березня 2023 року, тому просить зобов`язати в/ч НОМЕР_1 внести виправлення до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.03.2023 № 62 замість «за період з 01.03.2023 по 03.03.2023» зазначити «за період з 07.10.2022 по 03.03.2023».

Відповідно до пункту 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 №124, у Збройних Силах України створюються такі види документів (далі - документи): наказ, директива, розпорядження, бойовий наказ, бойове розпорядження, окреме доручення (доручення), рішення, протокол, положення, постанова, інструкція, історичний формуляр, формуляр, правила, план, звіт, доповідь, донесення, доручення, акт, звуко- та відеозаписи, програма, алгоритм, рапорт, заява, телеграма, телефонограма, факсограма, службовий лист, довідка, методичні рекомендації, доповідна та пояснювальна записки, протокол, припис, посвідчення про відрядження, відпускний квиток, графік відпусток, обхідний лист та інші документи, розроблені в установленому порядку.

Наказ командира (керівника) - основний розпорядчий документ командира (керівника) військової частини (установи), виданий на правах єдиноначальності. Наказ містить норми, обов`язкові для виконання підлеглими.

Згідно з пунктом 2.2.4 Інструкції у військових частинах (установах) Збройних Сил України видаються, серед інших, накази командира військової частини (по стройовій частині).

Відповідно до пункту 2.3.4 Інструкції накази по стройовій частині видаються з питань щодо: зарахування військовослужбовців до списків особового складу, на види забезпечення та виключення з них; зміни персональних облікових даних особового складу; перебування на лікуванні та повернення на службу з лікувального закладу; звільнення від виконання службових обов`язків за станом здоров`я і виходу на службу після хвороби; прийняття та здавання військовослужбовцями справ і посади; призначення, переміщення та звільнення працівників Збройних Сил України (крім державних службовців); вибуття у відрядження, відпустку, на навчання, прибуття з відрядження, відпустки, навчання (крім державних службовців); надання (скасування) особовому складу доступу до відомостей, що становлять державну таємницю; підтвердження нальоту та зарахування вислуги років на пільгових умовах льотному складу; переходу на нові штати та у зв`язку з цим призначення на нові посади особового складу; зарахування на харчування льотного складу та інженерно-технічного складу; встановлення тарифних ставок працівникам Збройних Сил України (крім державних службовців); зміни дійсного та умовного найменувань, переформування тощо; забезпечення (незабезпечення) жилими приміщеннями під час проходження військової служби в цій військовій частині (зазначається дата зарахування на квартирний облік військовослужбовців та членів їх сімей у разі переміщення по службі (звільнення з військової служби в запас або відставку) на підставі довідок (довідка про забезпечення житлом, довідка про перебування на обліку, викладені в додатках до Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.09.2018 № 1020/32472); інших питань, пов`язаних з переміщенням військовослужбовців та працівників (крім державних службовців) протягом доби.

Пунктом 2.9.1.6. Інструкції передбачено, що накази підписуються командиром (керівником) військової частини (установи), а в разі його відсутності посадовою особою, яка виконує його обов`язки згідно з письмовим наказом. Після підписання наказу (директиви, розпорядження) зміни до нього вносяться лише шляхом видання відповідного розпорядчого документа про внесення змін. Якщо наказом відміняється попередній розпорядчий документ, то в розпорядчій частині зазначається пункт, який має починатися зі слів: Визначити таким, що втратив чинність,…. Зміни, що вносяться до розпорядчого документа, оформляються окремим документом, у якого має бути такий заголовок: Про внесення змін до …, із зазначенням дати, номера, назви виду розпорядчого документа, до якого вносяться зміни.

Таким чином, законодавством України, чітко визначено порядок внесення змін та виправлень до трудової книжки.

Відтак, у разі виявлення неправильного запису внесеного в/ч НОМЕР_1 у наказ (по стройовій частині) від 03.03.2023 № 62, необхідні зміни на вимогу позивача має внести саме в/ч НОМЕР_1 . При цьому, позивачем не надано доказів того, що він звертався до відповідача з вимогою про внесення змін/виправлень у вищевказаний наказ, та відповідно позивачу було відмовлено у цьому.

Водночас, суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права звернутися до в/ч НОМЕР_1 про внесення змін/виправлень у наказ (по стройовій частині) від 03.03.2023 № 62 і звернення до суду в даному випадку є передчасним, оскільки між позивачем та відповідачем відсутній відповідний спір.

Схожі висновки про неможливість зобов`язання через рішення суду вносити виправлення до наказу в/ч без наявності спору, коли особа не зверталась з цього приводу до в/ч, викладені у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2023 у справі № 120/783/23.

Разом з тим, як слідує з довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення та інших додаткових виплат, яка додана до матеріалів відзиву та досліджена судом, вбачається, що за період від 07.10.2022 по 03.03.2023 ОСОБА_1 було нараховано та виплачено:

- за жовтень 2022 року (25 днів): НОПС (65%) - 2 468,95 грн (рядок 004); премія (202%) - 5 603,87 грн (рядок 005); додаткова винагорода 100 000 грн (за 25 днів) - 71 171,91 грн (24 193,55 грн + 56 451,61 грн) (рядки 075 та 076);

- за листопад 2022 року (30 днів): НОПС (65%) - 3 061,50 грн (рядок 004); премія (202%) - 6 948,80 грн (рядок 005); додаткова винагорода 30 000грн (за 30 днів) - 30 000 грн (рядок 075); дод. винагорода +70тис.за УБД (за 22 дні) - 51 333,33 грн (рядок 076).

- за грудень 2022 року (31 день): НОПС (65%) - 2 370,19грн (за 24 дні) та 691,31грн (за 7 днів) (рядок 004); премія (202%) - 5 379,72 (за 24 дні) та 1 569,08 грн (за 7 днів) (рядок 005); додаткова винагорода 30 000грн (за 24 дні) - 23 225,81 грн (рядок 075); додаткова винагорода 30 000грн (за 7 днів) - 6 774,19 грн (рядок 075); дод. винагорода +70тис.за УБД (за 16 днів) - 36 129,03 грн (рядок 076).

- за січень 2023 року (31 день): НОПС (65%) - 864,13грн (за 10 місяць), 1 071,53грн (за 11 місяць), 829,57грн та 241,95грн (за 12 місяць),4 133,03грн (за 01 місяць) (рядок 004); премія (208%) - 7 155,20грн (рядок 005); додаткова винагорода 30 000грн (за 31 день) - 30 000грн (рядок 075).

- за лютий 2023 року (28 днів) та березень 2023 року (3 дні): НОПС (65%) - 4 133,03грн (за 28 днів), 399,97грн (за 3 дні) (рядок 004); премія (480%) - 16 512,00грн (за 28 днів) та 1 597,94грн (за 3 дні) (рядок 005); додаткова винагорода 30 000грн (за 3 дні) - 2 903,23грн (рядок 075).

На підставі встановлених фактичних обставин справи, суті позовних вимог, суд дійшов висновку, що в даній адміністративній справі позивачем не доведено факту порушення його законних прав та інтересів, що є підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання в/ч в/ч НОМЕР_1 здійснення нарахування та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, що передбачена наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.06.2018 №260, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої-четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються КМУ, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704).

Пунктом 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання: надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок №260.

Відповідно до пункту 1 розділу ХХІV Порядку №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Згідно пунктом 7 розділу ХХІV Порядку №260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Відповідно до пункту 9 розділу XXIV Порядку №260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Таким чином, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців і входить до його складу. Цей вид грошового забезпечення надається військовослужбовцям у межах асигнувань, за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника).

Крім того, Законом №2011-ХІІ не визначено порядку та розміру виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, при цьому, згідно частиною четвертою статті 9 Закону №2011-ХІІ Міністру оборони України надано повноваження щодо визначення порядку виплати грошового забезпечення, в тому числі матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Також, Постановою №704 та Порядком №260 встановлено лише граничний розмір виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, який повинен не перевищувати місячного грошового забезпечення; право керівників державних органів надавати військовослужбовцям матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань обмежене розміром асигнувань, що виділяються на утримання таких державних органів.

Таким чином, Законом №2011-ХІІ делеговано Міністру оборони України повноваження щодо визначення порядку виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які обмежені лише граничним розміром такої виплати та розміром виділених асигнувань на утримання військовослужбовців.

Як слідує із матеріалів справи, зокрема, із дослідженого судом наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 62 від 03.03.2023, яким ОСОБА_1 звільнено та виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, вбачається, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, передбачена наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, не виплачена.

Водночас суд зазначає, що з огляду на положення пункту 9 розділу XXIV Порядку № 260 виплата військовослужбовцю матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється виключно за його рапортом. Проте в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача із рапортом на ім`я командира в/ч НОМЕР_1 про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік. За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для виплати позивачу вказаної матеріальної допомоги, а тому його поведінку у спірному випадку не можна вважати неправомірною.

01.02.2023 Міністром оборони України прийнято Окреме доручення №2683/з, відповідно до пункту 6 якого матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачувати військовослужбовцям в розмірі місячного грошового забезпечення, виключно за наявності таких підстав: смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків; поранення військовослужбовця, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану; у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини; порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання,постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія); захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит B, C; безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль) внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів; сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтернованим в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

Інші підстави для виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та її розміри будуть доведені окремим рішенням Міністра оборони України.

Суд звертає увагу на те, що станом на день виключення позивача зі списків особового складу частини (03.03.2023) та всіх видів забезпечення підстави для виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та її розмір були визначені лише окремим дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683/з. Окремим дорученням Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683/з передбачено виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного грошового забезпечення виключно за наявності підстав, передбачених у пункті 6 вказаного Доручення.

Оскільки позивачем не подано рапорту до в/ч НОМЕР_1 з наведенням будь-якої із підстав надання матеріальної допомоги визначених п. 6 окремого Доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683/з, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік не підлягає нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 .

Аналогічна позиція щодо відсутності підстав для виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік у випадку невстановлення визначених підстав за окремим дорученням №2683/з від 01.02.2023 МОУ викладена у постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі 140/8262/23, від 29.11.2023 у справі 380/8603/23.

За таких обставин суд дійшов висновку про безпідставність позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 14, 77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.Ф. Костюкевич