Справа № 420/2190/22
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2190/22
УХВАЛА

02 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду

ВСТАНОВИВ:

У проваджені Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.04.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи у розмірі передбаченому статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551 (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 №367-ХІV), у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи у розмірі передбаченому статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551 (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 №367-ХІУ), у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми.

До Одеського окружного адміністративного суд від представника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, а саме:

змінити спосіб виконання рішення суду Одеського окружного адміністративного суду № 420/2190/22, від 15.06.2022, в частині зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи у розмірі передбаченому статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551 (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 №367-ХІУ), у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми;

встановити в цій частині наступний спосіб виконання постанови суду стягнути з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 05 травня за 2021 рік у розмірі 10246,00 грн.

В обґрунтування заяви представник заявника зазначив, що станом на 22.05.2024 рішення суду не виконано, відповідь на постанову державного виконавця про накладення штрафу до відділу не надходила, що дає підстави для висновку про безпідставне повторне невиконання рішення суду без поважних причин. Отже, судове рішення в частині виплати нарахованої доплати пенсії безпідставно не виконується протягом тривалого часу, понад два роки.

З урахуванням зазначеного, для повного та фактичного виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду необхідно встановити або змінити порядок та спосіб виконання рішення суду, тобто прийняти нові заходи для реалізації рішення.

Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради не скористався своїм правом надати пояснення стосовно зміну способу і порядку виконання рішення суду.

До судового засідання 01.07.2024 року учасники справи до суду не з`явились, про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином повідомлені.

Представником заявника в заяві від 24.05.2024 року заявлено про розгляд справи без участі представника Відділу.

Згідно ч. 2 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

У відповідності ч.9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести судове засідання без участі учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для встанволення способу та порядку виконання, суд виходить з наступного.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Приписами ч.1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно із ч. 3 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Водночас, єдиною правовою підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення можуть бути виняткові обставини, які ускладнюють його виконання.

Факт наявності таких обставин має підтверджуватись певними доказами, відповідно до положень статей 72-77 КАС України. При цьому, обов`язок доказування покладається на сторони, а тому кожна сторона повинна довести наявність тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

З наданої заяви вбачається, що підставами для її заявлення слугувало те, що відповідачем по справі не виконано рішення суду.

Належних доказів, які би підтверджували наявність визначених приписами ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України обставин, заявником не надано.

Суд зазначає, що дана заява стосується не зміни способу і порядку виконання судового рішення, а фактично стосується зміни суті резолютивної частини зазначеного рішення суду.

Тобто, з заяви випливає наявність нових позовних вимог, які не заявлялись при розгляді адміністративної справи, що в свою чергу є порушенням норм процесуального права.

Між тим, суд, аналізуючи норми статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, дійшов висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, позаяк обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Враховуючи наведене, оскільки зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права позивача, підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення відсутні, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання по виконавчому провадженню №69510305.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 248, 256, 295-297, 378 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання виконавчого листа №420/2190/22 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскаржується в порядку та строки ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.П. Марин