Справа № 333/913/24
Суддя: Наумова І. Й.
Дата ухвалення: 2024-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/913/24
Провадження № 2-а/333/47/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді: Наумової І.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Доценко В.В. неправомірно винесено відносно нього постанову про адміністративне правопорушення від 23.01.2024 року серії ЕНА № 1300529 за ч.1 ст.122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. В гр.5 оскаржуваної постанови зазначено, що начебто він «здійснив зупинку ТЗ ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних ТЗ, чим порушив п.15.9.Е ПДР». При цьому в постанові інспектором зроблено висновок, що зазначеними діями він скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАп -«порушення правил зупинки, стоянки», яке передбачає накладення штрафу у розмірі 340 грн.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення.

23.01.2024 він їхав з дівчиною на транспортному засобі в м Запоріжжя.

Під час руху почав відключатися двигун, внаслідок зменшення тиску надходження пального. Тому здійснив вимушену зупинку на дозволеному, на його думку, для зупинки місці без жодних порушень ПДР та увімкнув аварійну світлову сигналізацію.

Жодних дорожніх знаків, які б позначали заборону зупинки чи стоянки на видному місці не було. Він візуально оцінив, шо відстань є більшою, ніж 30 метрів від зупинки маршрутних транспортних засобів, та здійснив зупинку.

Він почав повторно пробувати завести двигун і в цей час до автомобіля підійшов працівник поліції і сказав, що начебто він здійснив зупинку на відстані ближче 30 метрів від зупинки автобуса.

У відповідь він висловив незгоду із звинуваченнями інспектора, повідомив, що він зупинився на відстані більш як 30 метрів до зупинки, що не є порушенням Правил.

Зазначає, що у даному випадку облаштування зупинки візуально не відповідало поняттю «посадковий майданчик». Проте у даному випадку перед місцем, яке інспектори назвали зупинкою, були відсутні дорожні знаки, які б позначали зупинку автобусів. Такий знак було встановлено аж після даного місця.

На місці події інспектори не повідомляли його про розгляд адміністративної справи, не сповіщали про дату, про час розгляду, про особу, яка буде розглядати, не повідомляли про його права, тощо. Його права йому зачитали при врученні вже складеної постанови, тобто коли він ними вже не зміг би скористатись. Замість процедурного розгляду справи відбулося формальне вручення мені складеної за невідомих обставин постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Просить суд скасувати постанову від 23.01.2024 серії ЕНА №1300529 про накладення адміністративного стягнення, винесену Поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Доценко Валерією Валеріївною, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП і накладене на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.02.2024 року прийнято позовну заяву та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву і всі докази, які підтверджують обставини на яких ґрунтуються заперечення відповідача. Копію ухвали від 08.02.2024 року, копію позовної заяви з матеріалами позову, направлено відповідачу за місцем його реєстрації, відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України.

У встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження строк, представник відповідача надав відзив на позов. В обґрунтування відзиву зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

23.01.2024 року під час несення служби, інспектором управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП було виявлено, що водій не виконав вимоги ПДР України.

Оскільки правопорушення мало місце, а відповідно до ст. 19 Конституції України - Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ПДР України, а саме пунктів:

1.3 .Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

1.9. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Керуючись п.3., ч.1 ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію" Зупинення транспортного засобу: Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі - якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Під час несення служби, інспектором управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП було виявлено транспортний засіб, під керуванням водія ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30тм від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9.е ПДР України.

В ході розгляду справи, було роз`яснено та дотримано права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, згідно статті 63 Конституції України та статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач, будь яких клопотань не заявляв.

Додатково зазначив, що надає до суду DVD-r диск з відеозаписом, який є беззаперечним доказом вчинення Позивачем інкримінованого йому правопорушення, а також спростовує усі доводи Позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Таким чином обставини, на які вказує Позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях.

Враховуючи вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, відносно нього була винесена постанова серії ЕНА № 1300529 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги на підставах, викладених в позові, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС) передбачає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з ч.1 ст.2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕНА №1300529 від 23.01.2024 року 23.01.2024 року, складеної поліцейською взводу №2 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Доценко В.В. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340 грн. у зв`язку з тим, що 23.01.2024 року о 22:40:07 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Ланос НОМЕР_1 , в м. Запоріжжя пр. Соборний, 6, здійснив зупинку ТЗ ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних тз, чим порушив п.15.9.е ПДР - порушення зупинок ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних ТЗ (а.с.12).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, частини першої, другої і третьої статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Таким чином працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення правил дорожнього руху, зокрема ст. 122 КУпАП, на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення ст.ст. 278, 279 КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

По суті зафіксованого в оскаржуваній постанові правопорушення суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, (із змінами і доповненнями) відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із чинним законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувались вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Положеннями п. 15.9. Правил дорожнього руху передбачено, що зупинка забороняється, зокрема, ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Судом встановлено та вбачається із доказів відеозапису, на місці винесення постанови, позивачу не було надано доказів скоєння правопорушення, оскільки відеозапис містить лише відеозапис автомобіля, на якому увімкнена аварійна світлова сигналізація, запис відбувається протягом 30 сек.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановлено законом. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, дослідивши долучений відповідачем запис та матеріали даної адміністративної справи зазначає, що відповідачем не представлено суду належних та допустимих доказів, які б стверджували про недотримання позивачем п.15.9 «е» ПДР України щодо зупинки ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знаку такої зупинки з обох боків.

Належним доказом доведення даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 30 метрів від виїздів з прилеглої території, проте жодних даних замірів відповідач не надав.

При цьому, як вбачається з оскаржуваної постанови, в ній не зазначено, яким чином відповідачем здійснено замір відстані від посадкового майданчику маршрутних транспортних засобів до транспортного засобу позивач, якими приладами тощо.

Таким чином, не знайшов підтвердження факт зупинки позивачем при керуванні транспортним засобом 23.01.2024 року о 22:40:07 в районі пр. Соборний, 6 в м. Запоріжжя ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знаку такої зупинки з обох боків, що є порушенням вимог п.15.9 е ПДР.

Проте, на виконання вимог чинного законодавства, зокрема, вищезазначених правових положень та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року, в матеріалах справи не міститься жодного належного доказу вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова серії ЕНА №1300529 від 23.01.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною та підлягає скасуванню, а тому доводи відповідача не заслуговують на увагу суду.

Керуючись ст. 6, 8, 9, 19, 77, 122, 241-246, 286 КАС України, ст.9, 222, 245, 247, 251, 258, 268, 276, 278, 279,280, 283, 287, 288, КУпАП, ПДР України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА №1300529 від 23.01.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у виді штрафу в розмірі 340 грн., відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП, та закрити провадження по справі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судові витрати в розмірі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Третього адміністративного апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова