Справа № 340/3405/24
Суддя: Р.І. БРЕГЕЙ
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року справа № 340/3405/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі Управління) про визнання протиправним і скасування рішення й зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду зі заявою до Управління про визнання протиправним і скасування рішення від 15 травня 2024 року, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Водночас просив суд зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу 4 періоди праці і повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

Пояснив, що право на пенсію на пільгових умовах набув по досягненню 50 років.

Пільговий стаж перевищує 10 років, а страховий стаж 25 років.

Стверджує, що до пільгового стажу безпідставно не зарахували 4 періоди праці, які підтверджено документально.

Управління заперечило щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.50-51).

Пояснило, що відмовило у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, так як пільговий стаж не досяг 10 років.

До пільгового стажу не зарахували один період праці, так як відсутні накази про атестацію робочого місця за умовами праці і переліку посад, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

27 травня 2024 року суд відкрив спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.47-48).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживає на території Кіровоградської області (а.с.10-11).

13 березня 2024 року йому виповнилось 50 років.

08 травня 2024 року звернувся зі заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 (а.с.12).

Заяву за принципом екстериторіальності передали на розгляд Управління.

15 травня 2024 року відповідач відмовив у задоволенні заяви (а.с.12-13).

Підстава пільговий стаж не досяг 10 років.

Управління визнало, що пільговий стаж складає 06 років 03 місяці 01 день (3 періоди праці), а страховий стаж 38 років 01 місяць 07 днів (а.с.12-13).

У рішенні про відмову у призначенні пенсії зазначено, що до пільгового стажу не зараховано період праці з 27 червня 1994 року по 31 серпня 1999 року, так як відсутні накази про атестацію робочого місця за умовами праці і переліку посад, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Рішення відповідача не містить жодних пояснень стосовно незарахування до пільгового стажу таких періодів праці: з 01 по 31 травня 1992 року; з 01 по 31 грудня 2005 року; з 01 січня 2006 року по 21 червня 2007 року.

Таких пояснень не містить і відзив на позов (а.с.50-51).

Позов подано до суду 22 травня 2024 року (а.с.1-6).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, вирішуючи заяву про призначення пенсії, відповідач мав обов`язок обчислити пільговий стаж, зробивши висновок по кожному періоду праці, який міг бути віднесений до роботи за Списком №1.

У рішенні про відмову у призначенні пенсії мали бути зазначенні всі періоди, що не зараховані до пільгового стажу, з поясненням підстав.

У рішенні зазначено, що до пільгового стажу не зараховано лише один період праці (з 27 червня 1994 року по 31 серпня 1999 року).

Згідно з розрахунком відповідача (додаток до рішення) до пільгового стажу не зарахували такі періоди праці: з 01 по 31 травня 1992 року; з 01 по 31 грудня 2005 року; з 01 січня 2006 року по 21 червня 2007 року.

Таким чином Управління не навело жодних підстав незарахування цих періодів праці до пільгового стажу.

Тому не в повному обсязі розглянуло заяву про призначення пенсії.

Що стосується незарахування до пільгового стажу періоду праці з 27 червня 1994 року по 31 серпня 1999 року, то зазначає наступне.

Так, Управління визнає, що ОСОБА_1 у цей час працював на роботах, які віднесенні до робіт за Списком №1, однак відсутні накази про атестацію робочого місця за умовами праці і переліку посад, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Приймаючи рішення, відповідач проігнорував правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №520/15025/16-а, що міститься у постанові від 19 лютого 2020 року.

Справа за позовом пенсіонера до територіального органу Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах (відмова у зарахуванні до пільгового стажу періоду праці за відсутності атестації робочого місця).

Висновок Верховного Суду.

« 59. При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

60.Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.»

Проаналізувавши висновок суду касаційної інстанції, суд погоджується з ним.

Отже, суд зробив висновок, що відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу за Списком №1 період праці з 27 червня 1994 року по 31 серпня 1999 року (05 років 02 місяці 05 днів).

Підсумовуючи, суд зробив висновок про протиправність і скасування рішення про відмову у призначенні пенсію за віком на пільгових умовах, так як неправильно обчислено пільговий стаж (не зараховано один з періодів), а щодо 3 періодів праці відсутнє будь-яке пояснення незарахування до пільгового стажу.

Водночас суд має дати відповідь на питання: яким законом мав керуватись відповідач, розглядаючи заяву про призначення пенсії?

Так, приписами пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції до 01 квітня 2015 року) (далі Закон) встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

02 березня 2015 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі Закон 2), який набрав чинності з 01 квітня того ж року.

Законом 2 приписи пункту «а» частини 1 статті 13 Закону викладено у новій редакції.

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.»

Отже, законодавець для чоловіків збільшив загальний стаж праці.

03 жовтня 2017 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі Закон 3), який набрав чинності з 11 жовтня того ж року.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон 4) доповнено статтею 114.

Приписами пункту 1 частини 2 статті 114 Закону 4 передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином законодавець повторно закріпив збільшення загального стажу праці.

23 січня 2020 року Конституційний Суд України прийняв рішення №1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15).

Рішення Конституційного суду України.

«Визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII.

Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, а саме: «на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.»

Отже, за правовим висновком Конституційного Суду України ОСОБА_1 набуде право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 по досягненню 50 років за наявності 20 років стажу, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років, оскільки працював до 01 квітня 2015 року.

До спірних правовідносин не може бути застосований припис пункту 1 частини 2 статті 114 Закону 4, оскільки його зміст відтворює норму права, яка визнана неконституційною відносно осіб, котрі працювали до 01 квітня 2015 року.

На день звернення зі заявою про призначення пенсії позивач досяг віку 50 років, страховий стаж становить більше 20 років, а пільговий стаж за Списком №1 більше 10 років (06 років 03 місяці 01 день + період праці з 27 червня 1994 року по 31 серпня 1999 року (05 років 02 місяці 05 днів)).

Таким чином ОСОБА_1 набув право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до приписів пункту «а» частини 1 статті 13 Закону.

Захист порушеного права полягає у визнанні протиправним і скасуванні рішення про відмову у призначенні пенсії і зобов`язанні повторно розглянути заяву про призначення пенсії, врахувавши правові висновки суду.

Постає запитання: кого суд може зобов`язати повторно розглянути заяву?

Приписами пункту 4.2 Порядку подання і оформлення документів для визначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок), який затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Порядком не визначено, що після скасування судом рішення про відмову в призначенні пенсії і зобов`язанні повторно розглянути заяву мають повторно застосовувати приписи пункту 4.2 цього ж нормативно-правового акту.

Таке і неможливе, бо суд має визначити у рішенні кого зобов`язувати вчиняти дії.

Тому повторно розглянути заяву має той орган, який встановлено на підставі приписів пункту 4.2 Порядку.

Ним є Управління.

Вирішуючи повторно заяву, відповідач зобов`язаний встановити величину пільгового стажу, врахувавши правові висновки суду.

Отже, позов належить задовільнити частково.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн (а.с.45).

Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 15 травня 2024 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі заяви від 08 травня 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 08 травня 2024 року, керуючись приписами пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і правовими висновками суду.

Відмовити у задоволені позову в іншій частині вимог.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 2422,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ