Справа № 460/5688/24
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2024 року м. Рівне №460/5688/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплатити позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159; 2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159. Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що позивач проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 26.01.2016 по 27.11.2022 та перебував на фінансовому забезпеченні в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 27.11.2022 року № 38-РС позивача звільнено з військової служби, а наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.11.2022 року № 240 позивача виключено із списків особового складу та з усіх видів забезпечення. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 року у справі № 460/8298/23, залишеним без змін Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2023 позов позивача про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, задоволений повністю. На виконання вказаного рішення суду відповідачем 03.05.2024 виплачено повністю грошове забезпечення в сумі 156746,09грн. Проте, відповідач провів виплати без нарахування компенсації втрати частини доходів. Такі дії відповідача позивач уважає протиправними та просить позов задовольнити повністю.

Відповідач подав відзив на позовну заяв, в якому заперечує проти позову. Свої заперечення аргументує тим, що рішення суду було виконане, однак позивач не звертався до відповідача із заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів. В свою чергу, відповідач не відмовляв у такій виплаті. Отже, позовна заява є передчасною. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою від 30.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Розглянувши позовну заяву, відзив на неї, з`ясувавши обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 26.01.2016 по 27.11.2022 та перебував на фінансовому забезпеченні в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 27.11.2022 року № 38-РС позивача звільнено з військової служби.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.11.2022 року № 240 позивача виключено із списків особового складу та з усіх видів забезпечення.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 року у справі № 460/8298/23, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2023, позов задоволений частково, зокрема, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 31.12.2020 з врахуванням нових розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704 в редакції від 30.08.2017, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 цієї постанови та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищення) з урахуванням раніше виплачених сум. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2021 по 31.12.2021 з врахуванням нових розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704 в редакції від 30.08.2017, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 цієї постанови та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищення) з урахуванням раніше виплачених сум. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2022 по 27.11.2022 з врахуванням нових розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704 в редакції від 30.08.2017, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 цієї постанови та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищення) з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаного рішення суду відповідачем 03.056.2024 на картковий рахунок позивача виплачено індексацію грошового забезпечення в сумі 150809,20грн та 5936,89грн.

Однак, як стверджує позивач, відповідачем не нарахована і невиплачена компенсація втрати частини доходів на перераховану і виплачену суму грошового забезпечення згідно рішення суду.

Матеріали справи також не містять доказів того, що відповідач здійснив компенсацію втрати частини доходів на перераховану і виплачену суму грошового забезпечення згідно рішення суду. Більше того, відповідач у відзиві і не заперечує, що така компенсація ним не була здійснена.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон № 2050), Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159.

Відповідно до статті 1 цього Закону, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Стаття 2 Закону № 2050 визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до статті 3 Закону № 2050, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі статтею 4 зазначеного Закону, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону № 2050, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок № 159), положення якого фактично відтворюють положення Закону № 2050, конкретизують підстави та механізм виплати компенсації.

Отже, суд стверджує, що умовами для виплати суми компенсації у справі, що розглядається, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів - грошового забезпечення (у тому числі, за рішенням суду). А виплата компенсації втрати частини доходів повинна здійснюватися у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості.

При цьому норми Закону № 2050 і Порядку № 159 не покладають на позивача, якому несвоєчасно виплатили компенсацію втрати частини доходів, обов`язку додатково звертатися до ІНФОРМАЦІЯ_1 за виплатою такої компенсації.

Аналіз норм статей 1, 2, 4 Закону № 2050 та Порядку № 159 свідчить, що ними фактично встановлено (визначено) обов`язок відповідного підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання (у даному випадку - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у разі порушення встановлених строків виплати доходу (в тому числі грошового забезпечення) громадянам провести їх компенсацію (нарахувати та виплатити) у добровільному порядку в тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості з перерахованого грошового забезпечення.

Крім того, суд вважає, що відмова відповідача у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розумінні статті 7 Закону № 2050, не обов`язково має висловлюватися через ухвалення окремого акта індивідуальної дії, оскільки це не передбачено законодавством.

Зазначену норму варто тлумачити у її системному зв`язку з нормами статей 2-4 Закону № 2050, які визначають, що компенсація втрати частини доходів через порушення строку їх виплати повинна нараховуватись, у даному випадку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , у місяці, в якому проведено виплату заборгованості. Відповідно, невиплата компенсації у вказаний період свідчить про відмову виплатити таку згідно із Законом № 2050 і не потребує оформлення відмови окремим рішенням.

Якщо ж відповідачем вчинено активної дії, що проявляється, наприклад, у наданні листа-відповіді на звернення особи щодо виплати належних їй сум компенсації, то таке слід розглядати лише як додаткову форму повідомлення про відмову.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 02.04.2024 у справі № 560/8194/20.

За наведених обставин, твердження відповідача про те, що позивач не звертався до відповідача із заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів і, в свою чергу, відповідач не відмовляв у такій виплаті, тому позовна заява є передчасною, є безпідставними та необґрунтованими.

З матеріалів справи слідує, що фактична виплата частини грошового забезпечення позивача в належному розмірі за період з 29.01.2020 по 27.11.2022, відбулась лише 03.05.2024. При цьому, нарахування та виплата грошового забезпечення мала бути здійснена відповідачем саме з моменту набуття позивачем права на його отримання.

Доказів того, що відповідач здійснив компенсацію втрати частини доходів суду не надано. Більше того, відповідач у відзиві і не заперечує того, що така компенсація ним не була здійснена.

Таким чином, суд уважає, що позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати перерахованого грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 27.11.2022.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивача щодо визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій в частині нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів є обґрунтованими, тому належать до задоволення.

Правові підстави для відшкодування судових витрат у порядку ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплатити ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, відповідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 29.01.2020 по 27.11.2022 на суму перерахованого і виплаченого грошового забезпечення, відповідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 01 липня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Суддя Т.О. Комшелюк