Справа № 569/7658/24
Суддя: Ковальов І. М.
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/7658/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.,

при секретарі Фурдись В.О.

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради про поновлення процесуального строку на звернення до суду, скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради про поновлення процесуального строку на звернення до суду, скасування постанови про адміністративне правопорушення звернувся ОСОБА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Гожий М.С. позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задоволити, а саме: скасувати постанову інспектора з паркування Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради серії RVN №035958 від 05 квітня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн.

В судовому засіданні представники відповідача Кученець О.М. та Колесник Л.С. заперечували проти задоволення позову, просили в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Пункт 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за позовом. Справа «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom) від 21 лютого 1975 року серія А, №18, сс17-18, пп.35-36.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Судом встановлено, такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради серії RVN №035958 від 05 квітня 2024 року інспектором з паркування Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради Кошелюк В.А. 04 квітня 2024 року о 10 годині 04 хвилин за адресою: вулиця Симона Петлюри, 14А, м.Рівне особа, яка керувала автомобілем (водій) Skoda Fabia д.н.з НОМЕР_1 порушив правила зупинки, а саме здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від місця виїзду з прилеглої території та створив перешкоду дорожньому руху, чим порушив п. 15.9 «и» Правил дорожнього руху, та ч.3 ст.122 КУпАП. Вимір здійснено ручним лазерним світловіддалеміром Bosch GLM 500. Фотозйомка (відеозапис) проводився спецзасобом марки Samsung SM-F235F/DSN.

05 квітня 2024 року інспектором Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради, за даними інформації Національної автоматизованої інформаційної системи (НАІС) Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо транспортних засобів та їх власників, встановлено відповідальну особу, зазначену у ч.1 ст. 14-2 КУпАП, якою виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому належить транспортний засіб Skoda Fabia д.н.з НОМЕР_1 . Постановою серії НОМЕР_2 від 05 квітня 2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч. 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 гривень.

Ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачено, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 219 КУпАП від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьої і сьомої ст. 122, частинами першою, другою та восьмої статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Департамент муніципальної варти Рівненської міської ради здійснює свою діяльність на підставі Кодексу України про адміністративні правопорушення, закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування сфери паркування транспортних засобів» № 2262-VІІІ від 21.12.2017, Положення про Департамент муніципальної варти Рівненської міської ради, затвердженого Рішенням Рівненської міської ради від 29.04.2021 року № 620, із змінами, затвердженими Рішенням Рівненської міської ради від 22.07.2021 року № 1059. Відповідно до рішення Рівненської міської ради від 18.10.2022 року № 139 «Про уповноваження працівників відділу контролю за паркуванням Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради на здійснення функцій інспекторів з паркування» працівників відділу контролю за паркуванням Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради було наділено повноваженнями на виконання функцій інспекторів з паркування.

П. 2 рішення Рівненської міської ради від 18.10.2022 року № 139 уповноважено осіб, зазначених в п.1 цього рішення, у випадках, визначених законодавством, розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122 (y частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксовані у режимі фотозйомки (відеозапису), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення, здійснювати тимчасове затримання транспортних засобів у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП встановлено, що особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Аналогічні положення містить і стаття 268 КУпАП, згідно якої особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення

безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на

автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до статті 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення

розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих за допомогою засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу та, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Ч. 3 ст. 279-1 КУпАП передбачено, якщо адміністративне правопорушення, передбачене ч. ч. 1, 3 та 7 ст. 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), ч.ч.1, 2, 8 ст. 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у ч.1 статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у ч.1 статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Як видно з фотознімку, зробленого 04.04.2024 о 10:05:05 інспектором з паркування було розміщено на лобовому склі транспортного засобу повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 5 ст. 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), розглядаються уповноваженою особою невідкладно після виявлення правопорушення та отримання відомостей про суб`єкта цього правопорушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення, що не була виконана шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня її винесення, надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Згідно ч. 9 ст. 285 КУпАП особливості вручення постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), визначаються статтями 279-1, 279-2, 279-5, 279-6 цього Кодексу.

Тому твердження позивача про порушення вимог ст. 285 КУпАП не відповідає чинному законодавству.

Як вбачається із копії адміністративних матеріалів розташованих на сайті Рівненської міської ради (далі - фотознімки), які досліджені в судовому засіданні, особа, яка керувала транспортним засобом здійснила зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від місця виїзду з прилеглої території, чим порушила п. 15.9 «и» ПДР України та ч.3 ст. 122 КУпАП. На фотознімках зроблених 04.04.2024 року о 10:01:50, 10:02:46 годині зображено виїзд з прилеглої території та припаркований транспортний засіб позивача, а на фотознімку зробленому 04.04.2024 року о 10:02:58 годині зафіксовано замір відстані від місця виїзду з прилеглої території до транспортного засобу Skoda Fabia д.н.з НОМЕР_1 , зроблений інспектором з паркування, який становить 2.663 m. Отже, факт зупинки транспортного засобу ближче 10 метрів від місця виїзду з прилеглої території можна підтвердити оглянувши фотознімок, зроблений інспектором 04 квітня 2024 року о 10:01:50 з географічними координатами 50.6217794, 26.2484554. На цьому фотознімку чітко видно, що транспортний засіб позивача зупинений з мінімальною відстанню до виїзду з прилеглої території, що відповідає заміру, зображеному на фотознімку зробленому 04.04.2024 року о 10:02:58 з географічними координатами 50.6217853, 26.2482595.

Так, з матеріалів фотофіксації правопорушення, чітко вбачається, що транспортний засіб Skoda Fabia д.н.з НОМЕР_1 розташовано ближче 10 метрів від місця виїзду з прилеглої території. Фотознімок, зроблений 04.04.2024 року о 10:02:58 з географічними координатами 50.6217853, 26.2482595 містить фотофіксацію заміру відстані від місця виїзду з прилеглої території до транспортного засобу Skoda Fabia д.н.з НОМЕР_1 , а саме 2.663 m. Доказів того, що вказана територія призначена та використовується для паркування транспортних засобів позивачем не надано та матеріали справи не містять.

Замір відстані від місця виїзду з прилеглої території до транспортного засобу Skoda Fabia д.н.з НОМЕР_1 було здійснено за допомогою лазерного світловіддалеміру Bosch GLM 500, який пройшов повірку Державним підприємством «Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», що підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12А/203 від 04 вересня 2023 року.

Факт зупинки транспортного засобу Skoda Fabia д.н.з BK1306HP ближче 10 метрів від місця виїзду з прилеглої території також підтверджується фотознімком, доданим позивачем до позовної заяви, а саме фото з місця зупинки ТЗ.

Разом з тим, вказані фотознімки відповідають приміткам ст.14-2 КУпАП, які визначають, що режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

З огляду на вище зазначені норми, матеріали справи та фотознімки, які додані до відзиву, слідує, що розташування транспортного засобу Skoda Fabia д.н.з НОМЕР_1 , створювало перешкоду дорожньому руху, а також транспортний засіб Skoda Fabia д.н.з НОМЕР_1 було зупинено всупереч Правилам дорожнього руху, а саме ближче 10 метрів від місця виїзду з прилеглої території.

До такого ж висновку прийшов Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 07 лютого 2024 року по справі № 569/13486/23, а саме: «Як видно із змісту оспорюваної постанови про накладення адміністративного стягнення серії RVN №017894 від 23.06.2023р. фотозйомка (відеозапис) проводилась спецзасобом марки SAMSUNG SM A325F/DS, вимір здійснено ручним лазерним світловіддалеміром ВOSCH GLM - 500. Одночасно, суд апеляційної інстанції зазначає, що до матеріалів справи відповідач долучив свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12А/842, яке видане 12.09.2022р. щодо світловіддалеміру лазерного ручного ВOSCH GLM - 500, Німеччина. До матеріалів справи відповідач також долучив фотознімки, якими підтверджено зупинку транспортного засобу Skoda Superb, д.н.з., НОМЕР_3 , у місці, де відстань між виїздом з прилеглої території та транспортним засобом, що зупинився, менше 10 м. До того ж на фотознімках зазначені географічні координати, відповідно до яких визначено місце розташування транспортного засобу. Необхідно зазначити, що розміщення вказаного транспортного засобу на відстані менше ніж 10 метрів від місця виїзду з прилеглої території чітко підтверджується матеріалами фотофіксації. Зокрема, на фотознімку який зроблений інспектором поліції в порядку ст.14-2 КУпАП 22.06.2023р. в 14:53:28 з географічними координатами 50.6222553,26,246698 чітко видно, що транспортний засіб позивача зупинений з мінімальною відстанню до виїзду з прилеглої території, що відповідає заміру, зображеному на фотознімку зробленому 22.06.2023р. в 14:52:58 з географічними координатами 50.622224.26.2467867. Тобто, підтверджено зупинку транспортного засобу позивача у місці, де відстань між виїздом з прилеглої території та транспортним засобом, менше 10м. На фотознімках зазначені географічні координати, відповідно до яких визначено місце розташування транспортного засобу. В п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Отже, висновки суду першої інстанції, що в оспорюваній постанові не зазначено відомості про результати проведених замірів колегія суддів вважає помилковими, оскільки фотозйомка (відеозапис) проводилась спецзасобом марки SAMSUNG SM A325F/DS, вимір здійснено ручним лазерним світловіддалеміром ВOSCH GLM - 500.»

Щодо твердження позивача про відсутність жодного доказу на підтвердження факту порушення позивачем правил зупинки, то відповідно до ч. 4 ст. 283 КУпАП повідомлення та постанова має містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, які і є доказами підтвердження вчинення правопорушення, відповідальність за яке несе позивач як власник транспортного засобу відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП.

У пункті 6 повідомлення та в постанові зазначено, що з матеріалами справи можна ознайомитись за посиланням https://rivnerada.gov.ua/inspector/.

Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження своєї позиції, лише висловлено суб`єктивну думку, що не має жодного нормативного та доказового підґрунтя. Відсутність факту правопорушення, позивач доводить своїми ж поясненнями.

Департамент муніципальної варти Рівненської міської ради надав фотознімки, створені 04.04.2024 року, які відображають транспортний засіб Skoda Fabia д.н.з НОМЕР_1 з різних ракурсів. Вказані знімки містять дату, час, а також географічні координати, які відповідають місцю вчинення адміністративного правопорушення, що вказане і в повідомленні, і в постанові. А тому, висновок позивача про відсутність порушення ПДР не відповідає фактичним обставинам справи та чинному законодавству.

Щодо наявності чи відсутності вини позивача як власника транспортного засобу суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото -, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото -, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

З аналізу вищенаведеного положення процесуального закону слідує, що особа, яка була притягнута до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може бути звільнена від адміністративної відповідальності лише у двох випадках: 1) у випадку, якщо вона доведе, що транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або були протиправно використані її номерні знаки; 2) у випадку, якщо особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

У другому випадку особа, яка вчинила адміністративне правопорушення повинна звернутися особисто до Департаменту муніципальної варти із заявою в якій зобов`язана одночасно: 1) визнати факт вчинення правопорушення; 2) надати згоду на її притягнення до адміністративної відповідальності; 3) надати документ про сплату штрафу.

Проте, позивач до Департаменту не звертався. Отже, доводи позивача про те, що в його діях як власника транспортного засобу відсутній склад адміністративного правопорушення, не відповідають чинному законодавству, матеріалам справи та є необґрунтованими.

Твердження позивача про наявність 3 групи інвалідності жодним чином не звільняє його від обов`язку дотримання ПДР.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.3 ПДР, в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Разом з тим, розділ 15 ПДР «ЗУПИНКА І СТОЯНКА» не містить виключень для осіб з інвалідністю.

Згідно п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Аналогічного висновку дійшов Восьмий апеляційний адміністративний суд у постановах від 10.05.2023 року справа № 161/17824/22, від 29 червня 2023 року справа № 569/3902/23, 04 квітня 2024 року справа № 569/19787/23.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови, встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з пунктом 1.10 Правил дорожнього руху зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Відповідно до пунктів 15.1-15.3 Правил дорожнього руху зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху). У населених пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяються на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою 1.1, а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом.

Згідно з пунктом 15.9 (и) Правил дорожнього руху зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини 3 статті 122 КУпАП порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, статтею 265-4 КУпАП наведений перелік розміщення транспортного засобу, які є такими, що суттєво перешкоджають дорожньому руху або створюють загрозу безпеці руху, серед яких є розміщення транспортного засобу ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 268 КУпАП законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із змісту пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вказані попередньо обставини, такі аргументи скаржника суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, а ймовірне порушення правил дорожнього руху іншими учасниками не звільняє позивача від персональної відповідальності за їх недотримання.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вище зазначене, надаючи правову оцінку вказаним аргументам, можна прийти до висновку, що приймаючи оскаржувану постанову відповідачем належними та допустимими доказами підтверджено порушення частини 3 статті 122 КУпАП, така винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для винесення такої, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 6, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради про поновлення процесуального строку на звернення до суду, скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4

Відповідач: Департамент муніципальної варти Рівненської міської ради: 33000, м.Рівне, вул.Степана Бандери, буд.44,

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов