Справа № 460/4094/24
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

за результатами вирішення заяви про відвід

03 липня 2024 року Р і в н е №460/4094/24

Рівненський окружний адміністративний суд в складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши в письмовому провадженні письмову заяву ОСОБА_1 про відвід судді Недашківській К.М. в адміністративній справі за позовом

Комунального некомерційного підприємства "Здолбунівська центральна міська лікарня" Здолбунівської міської ради Рівненської області
доУправління інспекційної діяльності у Рівненській області Західного міжрегіонального Управління Державної служби з питань праці, Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1
про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Комунального некомерційного підприємства "Здолбунівська центральна міська лікарня" Здолбунівської міської ради Рівненської області (далі - позивач) до Управління інспекційної діяльності у Рівненській області Західного міжрегіонального Управління Державної служби з питань праці (далі - відповідач 1), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати Припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №3Х/РВ/7621/127/П від 22.03.2024.

Ухвалою суду від 03.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 27.05.2024 клопотання Західного міжрегіонального Управління Державної служби з питань праці про його залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - залишено без задоволення; водночас залучено Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (далі - відповідач 2) (пл. Міцкевича А., 8, м. Львів, 79005; ) до участі у справі №460/4094/24 як другого відповідача.

Розгляд адміністративної справи №460/4094/24 розпочато спочатку відповідно до частини шостої статті 48 КАС України з 27.05.2024.

Ухвалою суду від 27.05.2024 заяву ОСОБА_1 про залучення до участі у справі третьої особи - задоволено; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) (далі - третя особа).

Ухвалою суду від 31.05.2024 клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено.

07.06.2024 року через відділ документального забезпечення суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Недашківській К.М.

Ухвалою суду від 01.07.2024 суддею Недашківською К.М. визнано поданий відвід необґрунтованим, вирішення заяви про відвід в порядку частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України передано судді Дуляницькій С.М.

02.07.2024 через відділ документального забезпечення суду від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій ОСОБА_1 вказує, що основним доводом заяви третьої особи про відвід судді Недашківської К.М. від розгляду справи №460/4094/24 є не вчинення суддею з 27.05.2024 і до 03.06.2024 процесуальної дії по відношенню до Ухвали від 27.05.2024, якою ОСОБА_1 залучено до участі у справі як третю особу на стороні відповідача, а саме не направлення з 27.05.2024 і до 03.06.2024 суддею Рівненського окружного адміністративного суду Недашківською К.М. на адресу місця проживання ОСОБА_1 по поштовому зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії ухвали суду від 27.05.2024 та копії позовної заяви. Вказане, на переконання ОСОБА_1 , свідчить про наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини восьмої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді Недашківської К.М. в порядку письмового провадження.

За приписами частини четвертої статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зі змісту заяви про відвід судді (а.с.47-62 том 3), заяви про "роз`яснення" доводів заяви про відвід судді (яка надійшла 02.07.2024) вбачається, що ОСОБА_1 заперечує доводи позивача, викладені в позовній заяві; а також вказує, що оскільки в період з 27.05.2024 по 03.06.2024 не отримав ухвали суду від 27.05.2024 про залучення його до участі у справі як третьої особи, він не міг реалізувати своє право надання доказів для підтвердження обставин, на які він посилається. Вказане призвело до того, що ОСОБА_1 у своїх заявах Рівненському окружному адміністративному суду діяв навпомацки, як сліпе цуценя, оскільки не знав, ухвалено чи не ухвалено Рівненським окружним адміністративним судом рішення про залучення ОСОБА_1 у справу в якості третьої особи на стороні відповідача. Заявник також висловлює зауваження щодо ухвали суду від 31.05.2024 про витребування доказів. А відтак зазначає, що вищевикладене викликає сумнів в неупередженості судді Рівненського окружного адміністративного суду Недашківської К.М. під час розгляду справи №460/4094/24, що є підставою для відведення судді від розгляду справи.

Надаючи оцінку доводам заявника щодо наявності підстав для відводу судді, варто зазначити таке.

Підстави для відводу судді встановлені статтями 36, 37 КАС України.

За правилами частин першої та другої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, а саме обставин щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Слід зазначити, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно із законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного закону не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість (безсторонність) судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості необхідно керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Так ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

При цьому, згідно з частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд також зазначає, що звернення позивача до суду з позовом є його правом, та не може свідчити про будь-яке зловживання правами.

Відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Для відведення судді в разі наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Тому, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

В даному випадку фактично третьою особою заявлений відвід судді через те, що в період з 27.05.2024 і до 03.06.2024 суддя не направила на адресу місця проживання ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії ухвали суду від 27.05.2024 та копії позовної заяви.

З приводу вказаного варто зазначити, що в заяві про вирішення питання залучення ОСОБА_1 до участі у справі як третьої особи (а.с.36-65 том1), ОСОБА_1 просив: "7. Інформацію щодо вирішення Рівненським окружним адміністративним судом питань по цій заяві надіслати на електронну пошту ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Вказана заява на адресу суду надійшла 24.05.2024 (п`ятниця). Наступного робочого дня - понеділок 27.05.2024, суд постановив ухвалу про залучення ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

29.05.2024, 30.05.2024 ОСОБА_1 подав до суду клопотання про витребування доказів, за результатами розгляду якого судом 31.05.2024 постановлено ухвалу про витребування доказів.

Ухвала про залучення ОСОБА_1 до участі у справі як третьої особи разом з позовною заявою та ухвалою про відкриття провадження у справі та ухвала про витребування доказів направлені на електронну пошту ОСОБА_1 (а.с.177, 178 том 1).

В заяві про надання суду доказів по справі з залученням їх судом у справу, яка подана до суду 03.04.2024 (а.с.194-204 том 1), ОСОБА_1 зазначає, що станом на 31.05.2024 йому стало відомо про залучення його до участі у справі як третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Водночас, 03.06.2024 від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просить надіслати 03.06.2024 на електронну пошту копію ухвали суду від 27.05.2024.

Порядок вручення судового рішення (до яких згідно п. 12 ч. 1 ст. 4 КАС України відносяться рішення, постанова, ухвала сулу будь-якої інстанції) визначено ст.251 КАС України.

Оскільки ОСОБА_1 просив направити інформацію щодо вирішення Рівненським окружним адміністративним судом питань по заяві щодо залучення його до участі у справі як третьої особи на його електронну пошту, що в подальшому і було зроблено судом, а тому вказане не може свідчити про наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Водночас суд зазначає, що відповідно до ст. 3, ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Суд зазначає, що в Реєстрі наявна ухвала суду від 27.05.2024 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/119301986). З Реєстру вбачається, що вказану ухвалу надіслано для оприлюднення: 27.05.2024. Зареєстровано: 28.05.2024. Забезпечено надання загального доступу: 29.05.2024.

Крім того, варто зазначити, що суддя безпосередньо не займається направленням копій судових рішень сторонам у справі та іншим учасникам справи.

Отже, аргументи, якими заявник мотивує свою заяву, не викликають обґрунтованих сумнівів в об`єктивності судді, оскільки відсутні докази, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді як з погляду на "суб`єктивний критерій", так і з погляду на "об`єктивний критерій", сформульовані Європейським судом з прав людини.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій в ухвалі від 17.07.2020 у справі №826/11409/17.

Суд не встановив наявність обставин, вказаних пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 КАС України, що могли б стати підставою для відводу судді Недашківської К.М. Крім того, суд зазначає, що заявником не надано доказів упередженості або необ`єктивності судді у вирішенні даної справи для цілей відводу на підставі пункту 4 частини першої статті 36 КАС України.

Зазначені в заяві обставини є необґрунтованими та не можуть свідчити про наявність підстав для відводу судді у справі №460/4094/24. Водночас, незгода позивача з процесуальними рішеннями, які приймаються головуючим суддею, не є підставою для відводу.

Тому, заява про відвід судді Недашківської К.М. задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Недашківській К.М. у адміністративній справі №460/4094/24 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.М. Дуляницька