Справа № 160/6860/24
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2024 рокуСправа №160/6860/24
14 березня 2024 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яка виразилась у відмові у виплаті позивачу одноразової допомоги сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату відповідно до ч.5 ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з загибеллю його матері, ОСОБА_2 , що загинула ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату позивачу, одноразової допомоги сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату відповідно до ч.5 ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з загибеллю його матері, ОСОБА_2 , що загинула ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення страхової виплати у зв`язку зі смертю його мати внаслідок нещасного випадку на виробництві. Відповідач листом повідомив про те, що досягнувши повноліття, особа втрачає статус дитини, а отже він перестає бути належною до сім`ї своїх батьків. Позивач вважає таку відмову протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2024 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2024р. призначено питання про виправлення описки в ухвалі суду у справі №160/6860/24 в порядку письмового провадження на 12.04.2024р. у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул.Академіка Янгеля, 4, зала №10.
Відповідно до довідки складеною секретарем судового засідання від 11.04.2024р. справа №160/6860/24 знята з розгляду 12.04.2024 р. у зв`язку із перебуванням судді ОСОБА_3 з 11.04.2024 р. по 15.04.2024 р. включно, на лікарняному.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2024р. призначено питання про виправлення описки в ухвалі суду у справі №160/6860/24 в порядку письмового провадження з 25.04.2024р. у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул.Академіка Янгеля, 4, зала №10.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2024р. виправлено по всьому тексту ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2024 р. в адміністративній справі №160/6860/24 описку, а саме: зазначивши правильно прізвище позивача ОСОБА_4 .
Відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 25.03.2024 р., але відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, що стосуються цього предмету спору, до теперішнього часу на адресу суду не надіслав.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить з такого.
Відповідно до Свідоцтва про народження № НОМЕР_2 , ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 .
Згідно з довідками від 19.10.2023 р. № 8093 та від 20.02.2024 р. №1688 "Про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб", громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали разом як сім`я за адресою: АДРЕСА_2 .
Як встановлено з акта спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався 26 травня 2023р. о 10:30 год., працівники Центра психіатричної допомоги дорослому та дитячому населенню, а саме: ОСОБА_5 лікар-психіатр, ОСОБА_6 лікар-психотерапевт, ОСОБА_7 сестра медична старша, ОСОБА_8 сестра медична фізіо-терапевтичного відділення, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 сестри медичні, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 молодші медичні сестри, ОСОБА_2 оператор комп?ютерного набору, прибули о 08 годині 00 хвилин до приміщення центра, згідно графіку роботи, затвердженого наказом генерального директора КНП КЛІМД ДМР №270 від 01.11.2022 та приступили до виконання своїх функціональних обов?язків.
З 08 години до 10 годині 30 хвилин, до моменту ракетного обстрілу, вони виконували свої посадові обов??язки, а саме: оператор комп`ютерного набору ОСОБА_2 знаходилась в кабінеті на третьому поверсі, вносила медичну документацію в комп`ютер.
Зі слів свідка, лікаря - психіатра ОСОБА_13 . стало відомо, що до ракетного обстрілу з 8 год. 00 хв. до 10 год. 30 хв. 26.05.2023 співробітники Центру психіатричної допомоги лорослому та дитячому населенню, виконували свої функціональні обов?язки: лікарі вели прийом хворих, працював фізіотерапевтичний кабінет на третьому поверсі, хворим проводили фізпроцедури, сестри медичні у маніпуляційному кабінеті робили ін?єкції хворим, молодші медичні сестри прибирали кабінети на першому поверсі, оператор комп?ютерного набору працювала за комп?ютером у статкабінеті. О 10 год. 30 хв. стався вибух, повітряної тривоги оголошено не було. В перші хвилини після вибуху в примішенні нічого не було видно, сходи на третій поверх були завалені. З першого по третій поверх в центрі будівлі де знаходився статкабінет - з?явилась вирва, там нічого не залишилось, тіло ОСОБА_2 на місті події не знайдено, а рештки тіла, які були виявлені після розбирання уламків будівлі, передані для ідентифікації постраждалої особи до Комунального закладу Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи ДОР.
В результаті ракетного обстрілу збройними силами рф були травмовані працівники центру та зруйновано і знищено дах лікарні, перекриття, оздоблення стін, внутрішні перегородки, вікна, шибки, медичне устаткування, оргтехніка, документація, архів на площі 1000 кв/м.
В листі Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області №218463 від 04.09.2023 зазначено, що 26.05.2023 за фактом ракетного обстрілу збройними силами та іншими військовими формуваннями рф цивільної інфраструктури м. Дніпра, внаслідок якого пошкоджено будівлі, отримали травми та загинули цивільні особи, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено слідчим Дніпропетровській області.
Відповідно до медичного висновку КЗ Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи ДОР, фрагменти тіла людини за даними молекулярно-генетичної експертизи №1918/2538 від 12.10.2023р., належать одній особі та ідентифіковані як гр. ОСОБА_2 . Причиною смерті ОСОБА_2 є вибухова травма з грубим порушенням анатомічної цілісності тіла та його фрагментацією. При судово-токсикологічному дослідженні м?язів з фрагментів тіла не виявлені: метиловий, тиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти. Видано ост. лік. св. про смерть №4044. Т 07 а/ Неуточнені множинні травми. в/ Вибухова травма. Y36.2 г/ Ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків.
Вид події та причини настання нещасного випадку, шкідливі або небезпечні фактори. Вид події: неоголошена війна.
Відповідно до висновку комісії, нещасний випадок, який стався з оператором комп`ютерного набору ОСОБА_2 вважати пов?язаним з виробництвом і таким, що підлягає обліку зі складанням акта за формою Н-111, а тимчасовий Акт на ОСОБА_2 затверджений 05.10.2023. скасувати. Члени комісії мали зустріч з сином потерпілої ОСОБА_1 з метою надання пояснень з питань, які виникли внаслідок нещасного випадку, проінформували його про права згідно чинного законодавства та про результати розслідування.
Відповідно до Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 від 17.10.2023р., ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 17 жовтня 2023 року складено відповідний актовий запис №4406. Місце смерті: Україна, Дніпропетровська область, м.Дніпро.
16 листопада 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення страхової виплати у зв`язку зі смертю годувальника, в якій просив виплатити одноразову виплату сім`ї загиблого у зв`язку зі смертю годувальника ОСОБА_2 .
До заяви позивач надав: акт Н-1 (акт розслідування нещасного випадку); довідку про відкритий рахунок в банку; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; довідку про середню заробітну плату; довідку про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником; заява; інший документ; паспорт або ID-картка або Посвідка; свідоцтво про народження; свідоцтво про смерть; трудова книжка або документи про стаж, що підтверджується розпискою повідомленням від 16.11.2023р.
Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області листом від 12.01.2024 р. №0400-010315-8/7642 повідомило позивача про те, що відповідно до Закону України від 21.09.2022 №2620-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01 січня 2023 року уповноваженим органом в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування є Пенсійний фонд України. Ваша мати, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок нещасного випадку на КНП "Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги" Дніпровської міської ради який стався 26.05.2023. Одночасно звертаємо увагу на те, що згідно пункту 2 статті 3 Сімейного кодексу України від 10.01.2002 №2947-1 передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно пункту 1 статті зазначеного кодексу правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, яке настає у вісімнадцять років. На момент нещасного випадку та складання акта розслідування нещасного випадку за встановленою формою Ваш вік складав 40 повних років 14.02.1987 року народження.
22 січня 2024 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не виплати одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом України від 23.09.1999 року №1105-XIV Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Закон №1105-XIV).
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 30 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин), страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про охорону праці".
Відповідно до п.2 ч.7 ст. 30 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхові виплати складаються із: страхової виплати у встановлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого).
Відповідно до частини 5 статті 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї виплачуються:
1) одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату;
2) одноразова страхова виплата кожній особі, яка мала право на одержання утримання від потерпілого, а також його дитині, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює восьми розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.
Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат затверджений Постановою правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року № 11 (далі - Порядок № 11).
Пунктами 1.3, 1.4 Порядку № 11 встановлено, що управління (відділення) Фонду розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або осіб, які мають право на страхові виплати, за наявності усіх необхідних документів, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон) та цим Порядком і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.
Рішення про страхові виплати приймається начальником управління Фонду або за його письмовим дорученням начальником підпорядкованого відділення Фонду та оформляється постановою (у тому числі в разі призначення страхової виплати за рішенням суду), у якій зазначаються дані про потерпілого та осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах.

Зі змісту вказаних норм можна зробити висновок, що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї має право на отримання одноразової допомоги у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати.

Призначення, перерахування та проведення страхових виплат вказаної допомоги на час спірних правовідносин (коли заявник подав заяву про страхову виплату) було регламентовано Порядком № 11.

Пунктами 1.3, 1.4 вказаного порядку передбачено, на підставі заяви осіб, які мають право на страхові виплати, управління Фонду розглядають справу про страхові виплати, за наслідками чого у строк 10 днів приймають рішення.

Як встановлено у цій справі, 16.11.2023 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення страхової виплати у зв`язку зі смертю годувальника, в якій просив виплатити одноразову виплату сім`ї загиблого у зв`язку зі смертю годувальника ОСОБА_2

На вказану заяву заявник отримав лист від ПФУ, в якому вказано, що відсутні підстави для призначення одноразової допомоги на сім`ю.

У подальшому ОСОБА_1 звернувся зі ще однією заявою, від 22.01.2024 р., в якій зазначив, що через неправильну консультацію працівника УПФ назву допомоги у попередній заяві він вказав неправильно та уточнив, що просить призначити та виплатити допомогу у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону 1105.

На вказану заяву заявник отримав лист від ПФУ, в якому вказано, що відсутні підстави для призначення одноразової допомоги на сім`ю.

Отже, ні за однією із заяв ПФУ не прийняв рішення, як це передбачено Порядком № 11, хоча у листах ПФУ містились висновки про відсутність права заявника для призначення одноразової допомоги на сім`ю. При цьому, претензій до форм заяв, комплектності документів тощо, у листах ПФУ не міститься. Отже, висновки про наявність, чи відсутність підстав для виплат має бути викладений у відповідному рішенні, а не у листі, який не є актом та не породжує правових наслідків.

Крім того, як зазначалось, заявник у першій заяві неправильно вказав назву виплати, а у другій заяві заявив про намір уточнити таку назву та зазначив про те, що просить призначити та виплатити допомогу у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону 1105 на підставі раніше поданих документів. Також у заяві вказано про готовність надати усі необхідні документи додатково.

Проте, з листів ПФУ не вбачається, питання щодо яких саме виплат розглядав ПФУ та на підставі якої норми заявнику відмовлено.

Більше того, обидва листи-відповіді ПФУ аналогічні за змістом, відтак з них не вбачається, чи відреагувало ПФУ на другу заяву ОСОБА_1 щодо уточнення назви допомоги.

Отже, питання щодо розгляду заяв позивача від 16.11.2023 р. та 22.01.2024 р. залишаються невирішеними у встановленому порядку з прийняттям відповідного рішення.

Таким чином залишається настановленим, в якій саме виплаті відмовлено заявнику з посиланням на те, що він вже досяг 18 років, отже дії відповідача є необґрунтованими.

У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з п. 4 ч. 2, ч. 4 ст. 245 КАС у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо, зокрема, для його прийняття виконано всі умови, визначені законом.

Оскільки відповідач у спірних правовідносинах не прийняв рішення за заявами позивача, не зазначив щодо якої саме виплати він розглядав питання та чи врахував заяву про уточнення виду виплати, у суду відсутні підстави для висновку, що для прийняття рішення про виплату виконано всі умови, визначені законом.

Отже, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду заяв та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяви позивача, з урахуванням висновків суду.

Беручи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову частково з викладених вище підстав.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., а тому вказана сума підлягає пропорційному стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо розгляду заяв ОСОБА_1 від 16.11.2023 р. з урахуванням заяви від 22.01.2024 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 16.11.2023 р. з урахуванням заяви від 22.01.2024 р. про виплату одноразової допомоги та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки та висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 908,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко