Справа № 420/10399/24
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у перерахунку пенсії позивача з 19.12.2022 р. з урахуванням заробітної плати за період з квітня 1993 року по березень 1998 року в повному обсязі;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити позивачу пенсію з 19.12.2022 р. з урахуванням заробітної плати за період з квітня 1993 року по березень 1998 року, яка визначена в архівних довідках № 216-11.1-33 від 23.03.2023 р. та № 1949-Г-11.1-21 від 02.09.2022 р., виданих Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради, в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є пенсіонером та отримує пенсію за віком та що при нарахуванні його пенсії не в повному обсязі була врахована заробітна плата за період з квітня 1993 року по березень 1998 року для обчислення коефіцієнтів заробітної плати за кожний місяць вказаного періоду, внаслідок чого моя пенсія нарахована в значно меншому розмірі, у зв`язку з чим я неодноразово звертався з заявами до органів Пенсійного фонду.

Позивач вказує, що на його останнє звернення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області у листі від 08.11.2023 № 36382-33381/Г-02/8-1500/23 зазначено, що в архівних довідках про заробітну плату від 02.09.2022 № 1949-Г-11.1-21 та від 23.03.2023 № 216-11.1-33 в більшості місяців суми заробітної плати складаються із декількох сум. При опрацюванні актів зустрічної перевірки від 23.03.2023 B заробіток для обчислення пенсії враховані лише суми заробітку, з яких сплачено страхові внески, відповідно до статті 41 Закону.

Позивач вважає дії відповідача щодо неврахування заробітної плати за період з квітня 1993 року по березень 1998 року в повному обсязі для обчислення коефіцієнтів заробітної плати протиправними.

Ухвалою суду від 08.04.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надано до суду відзив, в якому зазначено, що перевіркою обґрунтованості видачі та достовірності поданих відомостей встановлено розбіжності між первинними документами та довідкою від 02.09.2022 №1948-Г-11.1-21, яка видана Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради, в зв`язку з чим на підставі акту перевірки установою видано нову довідку про заробітну плату від 23.03.2023 № 216-11.1-33. В довідці від 02.09.2022 №1949-Г-11.1-21, яка видана Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради порушень не виявлено. В архівних довідках про заробітну плату в більшості місяців суми заробітної плати складаються із декількох сум. При опрацюванні актів зустрічної перевірки від 23.03.2023 № 1500-1002-1/2483 та № 1500-1002-1/2484 в заробіток для обчислення пенсії враховані лише суми заробітку, з яких сплачено страхові внески згідно статті 41 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Представник відповідача зазначає, що після отримання актів зустрічної перевірки проведено допризначення та врахована заробітна плата до 01.07.2000, при цьому оптимальний період заробітку визначено з 01.04.1993 по 31.03.1998. Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням при розгляді заяви про призначення пенсії та чисельних звернень Позивача про його пенсійне забезпечення було повністю дотримано норми чинного законодавства та підстав для задоволення позовної заяви немає.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

ОСОБА_1 є пенсіонером, якому з 19.12.2022 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивачу 02.09.2022 року Департаментом архівної справи та діловодства було видано архівні довідки:

- № 1948-Г-11.1-21 в тому, що ОСОБА_1 працював в Балтському ТВБВ банку "Україна" (Балтське відділення Акціонерно-комерційного Агропромбанка Україна Одеської області) та зазначено його заробітну плату за період з 06.1992 року по 12.1997 року;

- № 1949-Г-11.1-21 в тому, що ОСОБА_1 працював в Балтському ТВБВ банку "Україна" (Балтське відділення Акціонерно-комерційного Агропромбанка Україна Одеської області) та зазначено його заробітну плату за період з 01.1998 року по 09.2001 року.

При цьому:

- відповідно до акту від 23.03.2023 року №1500-1002-1/2483, складеного за результатами проведення перевірки достовірності обгрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії від 02.09.2022 № 1948-Г-11.1-21, на ім`я ОСОБА_1 , виданної Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради, за період роботи з 01.06.1992 по 31.12.1997 в Балтському ТВБВ банку "Україна" зроблено висновок: виявлено розбіжності по довідці від 02.09.2022 № 1948-Г-11.1-21 в червні 1992, рекомендовано замінити на нову. До відома: неможливо визначити з яких сум утримано внески до Пенсійного фонду;

- відповідно до акту від 23.03.2023 року №1500-1002-1/2484, складеного за результатами проведення перевірки достовірності обгрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії від 02.09.2022 № 1949-Г-11.1-21, на ім`я ОСОБА_1 , виданної Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради, за період роботи з 01.06.1998 по 30.06.2000 в Балтському ТВБВ банку "Україна." зроблено висновок: розбіжностей не встановлено.

Також, позивачу Департаментом архівної справи та діловодства у зв`язку з висновками акту від 23.03.2023 року №1500-1002-1/2483 було видано архівну довідку 216-11.1-33 від 23.03.2023 (за змістом індичку довідці від 02.09.2023 року № 1948-Г-11.1-21), відповідно до якої ОСОБА_1 працював в Балтському ТВБВ банку "Україна" (Балтське відділення Акціонерно-комерційного Агропромбанка Україна Одеської області) та зазначено його заробітну плату за період з 06.1992 року по 12.1997 року.

17.10.2023 рок позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області було подано заяву, в якій він просив здійснити перерахунок його пенсії з 19.12.2022 р., врахувавши заробітну плату за період з квітня 1993 року по березень 1998 року в повному обсязі з урахуванням сум авансу та інших виплат відповідно до актів від 23.03.2023 року №1500-1002-1/2483 та №1500-1002-1/2484.

У відповідь на зазначену заяву відповідачем надано лист від 08.11.2023 року № 36382-33381/Г-02/8-1500/23, в якому зазначено, що ...Ви отримуєте пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі- Закон), обчислену при страховому стажі 39 років 10 місяців (враховано по 31.12.2021), середньомісячній заробітній платі 23060,20 грн (коефіцієнт заробітку 1,88451), визначеній за періоди з 01.04.1993 по 31.03.1998 згідно довідок про заробітну плату та з 01.07.2000 по 31.12.2021 за даними персоніфікованого обліку, та її розмір з 01.06.2023 становить 9687,89 грн, де: розмір пенсії за віком 9185,57 грн; доплата за 4 роки понаднормового стажу 83,72 грн; пенсія за особливі заслуги перед Україною 418,60 грн.

В архівних довідках про заробітну плату від 02.09.2022 № 1949-Г-11.1-21 та від 23.03.2023 № 216-11.1-33 в більшості місяців суми заробітної плати складаються із декількох сум.

При опрацюванні актів зустрічної перевірки від 23.03.2023 в заробіток для обчислення. пенсії враховані лише суми заробітку, з яких сплачено страхові внески, відповідно до статті 41 Закону.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини 1статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Згідно зі статтею 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи для призначення пенсії зараховується, будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Отже, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

При цьому, як стверджує позивач, не заперечується відповідачем та вбачається з матеріалів справи, при призначенні позивачу пенсії не враховано його заробітну плату за період з квітня 1993 року по березень 1998 року у зв`язку з тим, що з особових рахунків неможливо встановити, з яких сум були сплачені внески до Пенсійного фонду.

В той же час, відповідачем не зазначено та доказів на підтвердження не надано, що з сум заробітку, які зазначені в особових картках та відображені у довідках від 02.09.2022 року № 1948-Г-11.1-21 та № 1949-Г-11.1-21 та від 23.03.2023 № 216-11.1-33 не було сплачено страхові внески.

Суд зазначає, що сплата страхувальником страхових внесків до Пенсійного фонду України є кінцевим етапом, якому передує нарахування страхового внеску.

Зважаючи на те, що обов`язок щодо сплати страхового внеску так і обов`язок по його нарахуванню покладено саме страхувальника (роботодавця), а отже і відповідальність за ненарахування страхового внеску покладено також на страхувальника.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо належного нарахування та сплати страхових внесків, а отже, ненарахування та несплата страхувальником страхових внесків за позивача у спірні періоди, не може бути підставою для неврахування при призначенні застрахованій особі пенсії, заробітної плати з якої не нараховані страхові внески.

Вказані висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 02.08.2022 у справі № 560/4616/20.

У зв`язку з викладеним, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов належить до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатив 1211,20 грн. судового збору, які мають бути стягнуті з відповідача на його користь.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 263, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача з 19.12.2022 року з урахуванням заробітної плати за період з квітня 1993 року по березень 1998 року, яка визначена в архівних довідках № 216-11.1-33 від 23.03.2023 року та № 1949-Г-11.1-21 від 02.09.2022 року, з в повному обсязі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити позивачу пенсію з 19.12.2022 року з урахуванням заробітної плати за період з квітня 1993 року по березень 1998 року, яка визначена в архівних довідках № 216-11.1-33 від 23.03.2023 року та № 1949-Г-11.1-21 від 02.09.2022 року, виданих Департаментом архівної справи та діловодства Одеської міської ради, в повному обсязі, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до ст.255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 01.07.2024 року.

Суддя Н.В. Бжассо