Справа № 420/891/24
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/891/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Вовченко О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 08.01.2024 надійшов позов ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової академії (м. Одеса) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 різниці між сумою індексації грошового забезпечення, що склалась у місяці підвищення доходу та розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року, з урахуванням вимог абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, за період з 01.03.2018 р. до 05.04.2019 р.;

- зобов`язати Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 різницю між сумою індексації грошового забезпечення, що склалась у місяці підвищення доходу та розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року в сумі 4022,71 грн. щомісячно, починаючи з 01.03.2018 р. до 05.04.2019 р., в загальному розмірі 52965,68 грн., з урахуванням вимог абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Ухвалою від 12.01.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

До суду 18.01.2024 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою від 31 січня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 . Відкрити провадження у адміністративній та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 у період з 14.07.2011 р. по 05.04.2019 р. проходила військову службу у Військовій академії (м. Одеса).

Наказом начальника Військової академії (м. Одеса) від 05.04.2019 р. № 37 позивач була звільнена з військової служби в запас за підпунктом к пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу. На підставі наказу начальника Військової академії (м. Одеса) від 05.04.2019 р. № 78 позивач виключена зі списків особового складу Військової академії (м. Одеса) з 05.04.2019 р. Під час проходження військової служби, нарахування Військовою академією (м. Одеса) грошового забезпечення здійснювалося не в повному обсязі. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2020 р. по справі № 420/4630/20, визнано протиправною бездіяльність Військової академії (м. Одеса) щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2008 р. по 28.02.2018 р. На виконання рішення суду по справі № 420/4630/20 Військовою академією (м. Одеса) нараховано позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2008 року по 28 лютого 2018 року в розмірі 4 717,68 грн. Відповідачем при нарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року визначено базовий місяць січень 2016 року. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 р. у справі №420/1185/22 зобов`язано Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації його грошового забезпечення (базовий місяць) - січень 2008 року, з урахуванням виплаченої індексації грошового забезпечення. 22.12.2023 р. Військовою академією (м. Одеса) було виплачено індексацію грошового забезпечення згідно рішення суду у справі № 420/1185/22 у розмірі 81 199,58 грн. за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року. В порушення вимог абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, в період з 01.03.2018 р. до 05.04.2019 р. позивачу не було виплачено різницю між сумою індексації належної до виплати в місяці підвищення доходу (березні 2018 року) і розміром підвищення грошового забезпечення в березні 2018 року. Загальна сума невиплаченої позивачу індексації-різниці за період з 01.03.2018 р. до 05.04.2019 р. становить 52 965,68 грн.

12 лютого 2024 року до суду від представника Військової академії (м. Одеса), надійшов відзив на позовну заяву де зазначено, що Військова академія не погоджується з необґрунтованим позовом, вважає що пред`явлений позов є таким що не підлягає задоволенню. Посилаючись на Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 у відзиві зазначено, що аналіз пункту 10-2 Порядку №1078 свідчить про те, що після 01.12.2015 - для новоприйнятих та переведених працівників обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник тобто після прийняття на службу або переміщення по службі має визначатися новий базовий місяць для обрахування індексації після підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення здійснюється індивідуально для кожного працівника (військовослужбовця) та залежить, в тому числі, від його просування по службі. Розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення. Повноваження щодо визначення базового місяця для такого нарахування, у відповідності до положень Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабміну України від 17.07.2003 року № 1078 та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-XII також покладаються на відповідача, а тому, підстави для зобов`язання останнього здійснити розрахунок індексації позивача з урахуванням базового місяця січень 2008 року відсутні. Відповідно до вимог п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указу Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання…. Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини. Позовна заява не містять доказів оскарження звільнення позивача та/або наказу про виключення зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, а відтак станом на момент видання наказу начальника Військової академії (по стройовій частині) від 05.04.2019 року № 78, позивачем погоджено проведення усіх необхідних розрахунків. Позовна заява та додані докази не підтверджують факт того, що виникла необхідність у застосуванні 4 абзацу пункту 5 Порядку №1078, так як розмір підвищення грошового доходу у березні 2018 року перевищує суму індексації.

20 лютого 2023 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив де зазначено, що наведені у відзиві на позов заперечення та доводи є безпідставними та необґрунтованими. Заявлена позовна вимога ґрунтується на нормі абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078. У відзиві на позов стороною відповідача зазначається, що розмір підвищення грошового доходу позивача у березні 2018 року перевищує суму індексації. При цьому, зазначені доводи представника відповідача не обґрунтовуються жодним доказом.

Розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року визначається як різниця між сумо грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року. В обидві ці суми враховані складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру. Відповідно до картки особового рахунку позивача за 2018 та 2019 роки нараховане грошове забезпечення позивача: за лютий 2018 року складає 8 810,88 грн; за березень 2018 року складає 9 251,32 грн. Розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року. Таким чином, розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року, дорівнює: 9 251,32 грн - 8 810,88 грн = 440,44 грн. Сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року = 4 463,15 грн. Розмір підвищення доходу 440,44 грн є меншим від суми можливої індексації в березні 2018 року = 4 463,15 грн. Різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу дорівнює: 4 463,15 грн 440,44 грн = 4 022,71 грн. Загальна сума невиплаченої позивачу індексації-різниці за період з 01.03.2018 р. до 05.04.2019 р. становить 52 965,68 грн.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, відзивом на позовну заяву, відповіддю на відзив, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, перевіривши їх наданими до справи доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходила військову службу у Військовій академії ( АДРЕСА_1 ).

В наказі начальника Військової академії (по стройовій частині) від 05.04.2019 року №78 зазначено, що прапорщика ОСОБА_1 наказом начальника Військової академії (м.Одеса) (по особовому складу) від 05 квітня 2019 року № 37-РС звільнено з військової служби у запас за підпунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу… 05 квітня 2019 року виключено зі списків особового складу академії, всіх видів забезпечення. (а.с. 20 зворот)

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.10.2020 року у справ № 420/4630/20, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової академії (м. Одеса) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2008 року по 28 лютого 2018 року. Зобов`язано Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2008 року по 28 лютого 2018 року включно. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням суду від 09.10.2020 року у справі № 420/4630/20 набрало законної сили 23.06.2021 року.

На виконання рішення суду у справі № 420/4630/20 Військовою академією (м. Одеса нараховано та виплачено ОСОБА_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2008 року по 28 лютого 2018 року в розмірі 4 717,68 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 20 вересня 2021 року № 2720 (а.с. 27).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2022 року у справ №420/1185/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до військової академії (м. Одеса) про визнання протиправними дії щодо встановлення при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації січень 2016 року та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії військової академії (м. Одеса) щодо встановлення при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації його грошового забезпечення (базовий місяць) - січень 2016 року. Зобов`язано військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації його грошового забезпечення (базовий місяць) - січень 2008 року, з урахуванням виплаченої індексації грошового забезпечення.

Рішенням суду від 31.03.2022 року у справі № 420/1185/22 набрало законної сили 05.09.2023 року.

На виконання рішення суду у справі № 420/1185/22 Військовою академією (м. Одеса) нараховано та виплачено 22.12.2023 року ОСОБА_1 , індексацію грошового забезпечення у розмірі 81199,58 грн. за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, що підтверджується випискою по рахунку ОСОБА_1 в АТКБ «ПРИВАТБАНК» від 29.12.2023 року (а.с. 20).

Позивач вважає, що відповідачем в порушення вимог абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, в період з 01.03.2018 р. до 05.04.2019 р. не виплачено їй різницю між сумою індексації належної до виплати в місяці підвищення доходу (березні 2018 року) і розміром підвищення грошового забезпечення в березні 2018 року та звернулася до суду з позовною заявою.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон України № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч.2). Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч.3).

Преамбулою Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон України № 1282-XII) встановлено, що вказаний Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Згідно ст. 1 Закону України № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ч.1). Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (ч.2).

В ст. 4 Закону України № 1282-XII зазначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (ч.1).

Відповідно до ст. 5 Закону України № 1282-XII підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів (ч.1). Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України (ч. 2). Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (ч. 6).

Згідно п. 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 (далі Порядок №1078), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 №491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення.

В п. 4 Порядку № 1078 вказано, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, грошове забезпечення.

Згідно з п. 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Суд при розгляді справи, у відповідності до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, що викладені у постанові від 19.07.2019 у справі № 240/4911/18.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абз 3). Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абз 4). У разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру (абз 5).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац шостий пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

У постанові від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21 Верховний Суд зазначив, що:

« 99. Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, поточної та індексації-різниці.

100. Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.

101. У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір».

Системний аналіз п. 1, абзаців 4, 6 п. 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає суду підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковим для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078, суд дійшов висновку, що повноваження військової частини щодо виплати цієї суми не є дискреційними. Своєю чергою, обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати такий вид індексації грошового забезпечення.

З урахуванням, що з 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила п. 5, п. 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Проаналізувавши положення абзаців 3, 4 Порядку № 1078 суд дійшов висновку, що у зв`язку із підвищенням у березні 2018 року доходу позивача, відповідачу належало вирішити питання, чи має право позивач на отримання суми індексації-різниці, а якщо так, то у якій сумі.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 30.11.2023 у справі № 420/5384/23.

На підставі картки особового рахунку ОСОБА_1 № 586 за 2018 - 2019 роки (а.с. 22) суд встановив, що у період з 01.03.2018 року по 05.04.2019 року відповідач не нараховував і не виплачував позивачу цей вид індексації (індексацію-різницю). Вказаних обставин відповідач не заперечив.

Позивач у період з 01.03.2018 року по 05.04.2019 року проходив службу, тобто був військовослужбовцем та у відповідності до абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

З метою застосування приписів положень Порядку № 1078 та встановлення наявності/відсутності у позивача права на індексацію-різницю, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у вищевказаних постановах, суд повинен встановити:

- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (абз. 5 п. 5 Порядку № 1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абз.5 п. 4 Порядку № 1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

З метою визначення у позивача права на індексацію-різницю, суд на підставі картки особового рахунку ОСОБА_1 № 586 за 2018 - 2019 роки встановив, що грошове забезпечення позивача, (складові, які не мають разового характеру) за лютий 2018 року склало 8546,80 грн,(посадовий оклад -760,00 грн, оклад за військовим званням- 60,00 грн, надбавка за вислугу років 328,00 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань 574,00 грн, надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 76,00 грн, премія 3708,80 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода 3040 грн.), а за березень 2018 року 9251,32 грн. (посадовий оклад -3260,00 грн, оклад за військовим званням- 950,00 грн, надбавка за вислугу років 2105,00 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань 631,50 грн, надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 326,00 грн, премія 1978,82 грн,)

Отже, розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року становить 704,52 грн.

Визначаючи суму можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків), позивач взяв за основу величину приросту індексу споживчих цін 253,3%, правильність чого підтверджується листом Мінсоцполітики від 28.09.2021 № 5211/0/290-21/51 (а.с. 22-23).

У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн.

Відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку № 1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножений на величину приросту індексу споживчих цін і поділена на 100%, тобто 1762,00 грн х 253,30% : 100% = 4463,15 грн.

Враховуючи зазначене суд дійшов висновку, що розмір підвищення доходу (А) 704,52 грн є меншим від суми можливої індексації в березні 2018 року (Б) = 4463,15 грн, а різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А) дорівнює: 3758,63 грн (4463,15 грн - 704,52 грн).

З розрахунку визначеного позивачем вбачається, що розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року дорівнює 440,44 грн. проте з досліджених матеріалів справи вбачається, що позивачем в розрахунку, що зазначений в позовній заяві невірно зазначено за лютий 2018 року нараховану щомісячну додаткову грошову винагороду, замість вірного нарахування 3040,00 грн, (згідно картки особового рахунку ОСОБА_1 № 586) позивачем вказано 3304,08 грн (без надання належного доказу), що привело в подальшому до невірного розрахунку різниці між сумою індексації грошового забезпечення, що склалась у місяці підвищення доходу та розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року, та відповідно загальної суми позовних вимог.

Отже за період з березня 2018 року до дати виключення зі списків військової частини 05.04.2019 року загальна сума невиплаченої позивачу індексації - різниці становить:

- з 01.03.2018 по 31.03.2019 - 13 місяців х 3758,63 = 48862,19 грн.;

- з 01.04.2019 по 05.04.2019 - 3758,63 : 30 днів х 5 днів = 626,44 грн.

З урахуванням зазначеного судом встановлено, що відповідач Військова академія (м. Одеса) повинна була нараховувати та виплачувати позивачу індексацію-різницю в розмірі 3758,63 грн щомісячно, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби, тобто в період з 01.03.2018 по 05.04.2019 року.

Отже, бездіяльність Військової академії (м. Одеса) щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації-різниці в період з 01.03.2018 по 05.04.2019 є протиправною.

Стосовно способу захисту права позивача на отримання невиплачених сум індексації грошового забезпечення, суд звертає увагу на таке.

Верховний Суд у пункті 62 постанови від 31.05.2021 у справі № 420/7110/19 зазначив, що обраний позивачем спосіб захисту повинен: а) відповідати змісту порушеного права (вимога повинна співвідноситися із обставинами порушення права чи законного інтересу); б) забезпечувати реальне поновлення прав у випадку задоволення позову (у результаті виконання рішення суду особа фактично повернеться в той стан, у якому перебувала до моменту порушення її права чи законного інтересу).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово, зокрема у постановах від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17, зазначала, що застосування конкретного способу захисту права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспореня. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспореня та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Суд зауважує, що у позовній заяві позивач просить суд зобов`язати Військову академію (м. Одеса) нарахувати й виплатити індексацію грошового забезпечення у розмірі 52965,68 грн.

Враховуючи характер спірних правовідносин, такий спонукаючий спосіб захисту є належним та ефективним, адже здатний забезпечити реальне поновлення прав особи у випадку задоволення позову.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21.

З огляду на приписи чинного законодавства, висновки Верховного Суду та проведенні судом розрахунки при вирішенні питання сум індексації-різниці, на які має право позивач, судом встановлено, що індексація-різниця за період з 01.03.2018 по 05.04.2019 становить 49488,63 грн.

З метою повного відновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити позивачу різницю між сумою індексації грошового забезпечення, що склалась у місяці підвищення доходу та розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року в сумі 3758,63 грн. щомісячно за період з 01.03.2018 року по 05.04.2019 року в загальному розмірі 49488,63 гривен з урахуванням вимог абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про часткову доведеність позивачем заявлених вимог та необхідності часткового задоволення адміністративного позову.

Оскільки спір вирішено на користь сторони, звільненої від сплати судового збору, а також за відсутності витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової академії (м. Одеса) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 різниці між сумою індексації грошового забезпечення, що склалась у місяці підвищення доходу та розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року, з урахуванням вимог абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, за період з 01.03.2018 року по 05.04.2019 року.

Зобов`язати Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю між сумою індексації грошового забезпечення, що склалась у місяці підвищення доходу та розміром підвищення грошового забезпечення у березні 2018 року в сумі 3758,63 грн. щомісячно за період з 01.03.2018 року по 05.04.2019 року в загальному розмірі 49488,63 гривен з урахуванням вимог абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Військової академії (м. Одеса) (вул. Фонтанська дорога, 10, м. Одеса, 65009, ).

Суддя O.A. Вовченко