Справа № 520/20309/23
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

01 липня 2024 року №520/20309/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №520/20309/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій та стягнення суми,

В С Т А Н О В И В :

Від представника ОСОБА_1 до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №520/20309/23, в якій заявник просить суд:

- змінити спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 року по справі № 520/20309/23, встановивши такий спосіб і порядок виконання судового рішення зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 шляхом стягнення з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів», відкритої на рівні Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області нараховану та невиплачену суддівську винагороду з 01.01.2021 по 31.12.2021 у розмірі 129669,30 грн, з 01.01.2022 по 31.12.2022 268632,03 грн, з 01.01.2023 по 30.06.2023 194924,34 грн;

- встановити судовий контроль та зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області подати протягом 15 днів звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 року по справі № 520/20309/23.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що рішенням суду у справі №520/20309/23, яке набрало законної сили, зокрема, зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду та допомогу на оздоровлення за періоди з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2021 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270,00 грн.; з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2022 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481,00 грн., та з 01 січня 2023 року по 30 червня 2023 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684,00 грн., врахувавши при цьому виплачені суми та із проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів. При цьому представником заявника вказано, що боржником у листі від 30.04.2024 року № 06-15/1802/2024 повідомлено про те, що останнє не має правових підстав самостійно виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/20309/23 з огляд у на норми діючого законодавства. Водночас повідомлено про те, що виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/20309/23 в повному обсязі можливе лише після зміни способу i порядку виконання судового рішення шляхом стягнення з бюджетної програми 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів», відкритої на рівні територіального управління. До листа додано розрахунок належної суддівської винагороди позивача, з якого вбачається, що на користь позивача є невиплаченими суми суддівської винагороди: з 01.01.2021 по 31.12.2021 129669,30 грн, з 01.01.2022 по 31.12.2022 268632,03 грн, з 01.01.2023 по 30.06.2023 194924,34 грн. Таким чином, представником заявника вказано, що з тексту листа боржника вбачається факт невиконання рішення у повному обсязі та наявності обставин, що істотно ускладнюють своєчасне виконання рішення або роблять його неможливим. За таких обставин, з метою усунення обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, недопущення порушення строків здійснення виконавчого провадження й забезпечення належного виконання рішення, є необхідність у зміні та встановленні способу і порядку виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі № 520/20309/23.

Представник відповідача правом подання до суду пояснень або заперечень на заяву не скористався.

Заявник або представник заявника в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Заявником у поданій до суду заяві викладено клопотання про розгляд заяви у судовому засіданні без його участі.

Представники відповідачів та третьої особи в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно із положеннями п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду заяви про встановлення способу виконання рішення в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи заяви та заперечень проти неї, суд встановив наступне.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної судової адміністрації України (вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ, 01601), Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корпус 2, м. Харків, 61050), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Державна казначейська служба України (вул. Бастіонна, буд. 6, м. Київ, 01601) про визнання протиправними дій та стягнення суми задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо незабезпечення Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 за періоди з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2021 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270,00 грн.; з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2022 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481,00 грн., та з 01 січня 2023 року по 30 червня 2023 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684,00 грн; зобов`язано Державну судову адміністрацію України забезпечити Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 за періоди з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2021 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270,00 грн.; з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2022 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481,00 грн., та з 01 січня 2023 року по 30 червня 2023 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684,00 грн; визнано протиправними дій Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення за періоди з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2021 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270,00 грн.; з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2022 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481,00 грн., та з 01 січня 2023 року по 30 червня 2023 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684,00 грн; зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду та допомогу на оздоровлення за періоди з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2021 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270,00 грн.; з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2022 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481,00 грн., та з 01 січня 2023 року по 30 червня 2023 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684,00 грн., врахувавши при цьому виплачені суми та із проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.01.2024 року апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 року по справі № 520/20309/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області, Державної судової адміністрації України, третя особа Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій та стягнення суми повернуто скаржнику.

У зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням по справі №520/20309/23 Харківським окружним адміністративним судом 05.04.2024 року було видано позивачу виконавчі листи, зокрема, про зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду та допомогу на оздоровлення за періоди з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2021 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270,00 грн.; з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2022 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481,00 грн., та з 01 січня 2023 року по 30 червня 2023 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684,00 грн., врахувавши при цьому виплачені суми та із проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів.

При цьому, як вказано представником заявника, до неї надійшов лист від 30.04.2024 за вих. № 06-15/1802/2024 Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, яким повідомлено, що територіальне управління здійснило розрахунок суддівської винагороди ОСОБА_1 за періоди: з 01 січня 2021 року по 30 червня 2023 року виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року по 31 грудні 2021 року складає 2270 гривень, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків i обов`язкових платежів; з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2022 року складає 2481 гривень, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків i обов`язкових платежів; з 01 січня 2023 року по 30 червня 2023 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2023 року складає 2684 гривні, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків i обов`язкових платежів.

Представником заявника вказано, що направленим на адресу заявника листом боржник повідомив, що територіальне управління не має правових підстав самостійно виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 по справі № 520/20309/23 з огляду на норми діючого законодавства.

Водночас боржником повідомлено про те, що виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі № 520/20309/23 можливе лише після зміни способу i порядку виконання судового рішення, на підставі частини третьої статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404 - VIII та статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року №2747-IV, шляхом стягнення з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів i працівників апаратів судів», відкритої на рівні територіального управління».

Представником заявника вказано, що з тексту листа відповідача вбачається факт невиконання рішення у повному обсязі та наявності обставин, що істотно ускладнюють своєчасне виконання рішення або роблять його неможливим. За таких обставин, з метою усунення обставин, що ускладнюють виконання рішення суду, недопущення порушення строків здійснення виконавчого провадження й забезпечення належного виконання рішення, є необхідність у зміні та встановленні способу і порядку виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі № 520/20309/23.

Доказів виконання відповідачем судового рішення у даній справі в частині виплати суми нарахованої на виконання такого рішення до суду не надано.

Розглядаючи заяву представника ОСОБА_1 , суд бере до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно приписів ч.3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Суд зазначає, що необхідною умовою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, є наявність виняткових обставин, які б ускладнювали його виконання або робили його виконання неможливим, адже в такий спосіб змінюються висновки вже прийнятого судового рішення. Разом із тим, зміна способу чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення повинна узгоджуватися з тими обґрунтуваннями судового рішення, на які спираються висновки суду, що містяться в резолютивній частині судового рішення. Здійснюючи зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права. Висновки судового рішення щодо способу і порядку його виконання чітко визначені та не можуть бути змінені іншим судовим рішенням без відповідного обґрунтування виняткової необхідності застосування такої зміни рішення.

Враховуючи викладене вище, суд зазначає, що лише за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Отже, приписи Кодексу адміністративного судочинства України визначають умови, виконання яких є обов`язковим для задоволення заяви про зміну способу або порядку виконання рішення.

Під час розгляду заяви встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 року у цій справі, зокрема, зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду та допомогу на оздоровлення за періоди з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2021 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270,00 грн.; з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2022 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481,00 грн., та з 01 січня 2023 року по 30 червня 2023 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684,00 грн., врахувавши при цьому виплачені суми та із проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів, а отже судове рішення для відповідача має зобов`язальний характер.

Водночас, заявник фактично просить змінити суть резолютивної частини зазначеного рішення суду, - з зобов`язати на стягнути з відповідача на його користь недоплачену суму суддівської винагороди.

В той же час, зміна на підставі ст. 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Суд зазначає, що встановлені обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до ст. 378 КАС України було б підставою для зміни способу і порядку його виконання.

Водночас, положеннями ч.1 ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання на всій території України, незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов`язання вчинити дії чи стягнення з нього коштів).

Приписами статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно із приписами ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 №4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган; державні підприємство, установа, організація.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Тобто, в будь-якому разі, судове рішення, ухвалене на користь позивача, має бути виконане.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11.11.2014 року у справі № 21-394а14, в постанові Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі № 279/7157/15-а та в постановах Верховного Суду від 30.07.2019 року у справі № 281/1618/14-а, від 24.07.2023 року у справі №420/6671/18.

Також, при розгляді заяви судом було враховано позицію Другого апеляційного адміністративного суду, викладену у постановах від 28.02.2023 року у справі №520/18269/21, від 10.04.2023 року у справі №480/11045/21, від 01 березня 2023 року у справі № 520/5937/19 та від 28.09.2023 року у справі №520/11453/21.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі №520/20309/23.

Стосовно частини вимог заяви про встановлення судового контролю та зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області подати протягом 15 днів звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 року по справі № 520/20309/23 суд зазначає таке.

Згідно ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду та вирішується на його розсуд.

Відтак, процесуальні дії, визначені ст. 382 КАС України, є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Використання у приписах вказаної статті словосполучення "суд, який ухвалив дає підстави для висновку, що для встановлення судового контролю після ухвалення судового рішення у справі повинен видаватись окремий процесуальний документ (ухвала) після ухвалення рішення у справі, якщо воно фактично не виконується, і саме судом, який виніс відповідне рішення.

Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 20.06.2018 у справі №800/592/17, та правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.04.2019 по справі № 286/766/17, які суд, з урахуванням вимог ч.5 ст.242 КАС України, враховує при вирішенні спірних правовідносин.

Судом зі змісту заяви ОСОБА_1 встановлено, що остання пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю із обставинами неможливості виконання рішення суду у цій справі та наявністю підстав для заміни способу та порядку виконання такого.

Натомість, суд, враховуючи наведені вище висновки стосовно відсутності підстав для зміни способу та порядку виконання судового рішення у цій справі, приходить до висновку і про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №520/20309/23.

Керуючись статтями 241, 243, 254, 255, 294, 295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №520/20309/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій та стягнення суми - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали в порядку письмового провадження виготовлено 02 липні 2024 року.

Суддя Мельников Р.В.