Справа № 380/25463/23
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/25463/23 пров. № А/857/2718/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року (головуючий суддя Гулкевич І.З., м. Львів) по справі за адміністративним ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність, яка полягає у відмові скласти на підставі заяви від 29.08.2023, акт обстеження фактичних обставин здійснення ОСОБА_1 догляду за особою з інвалідністю І групи ОСОБА_2 та зобов`язати відповідача скласти акт обстеження фактичних обставин здійснення ОСОБА_1 догляду за особою з інвалідністю І групи ОСОБА_2 в період з 01.02.2015 по 30.04.2021.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не складення акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду ОСОБА_1 за особою з інвалідністю І групи ОСОБА_2 за період з 01.02.2015 по 30.04.2021.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області скласти акт обстеження за період з 01.02.2015 по 30.04.2021 фактичних обставин здійснення догляду ОСОБА_1 за особою з інвалідністю І групи ОСОБА_2 .

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що згідно статті 26 Закону № 1058, пенсійний вік для позивача становить 60 років.

На момент звернення до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком, вік позивача становив 60 років 2 місяці 29 днів.

За результатами розгляду заяви про призначення пенсії за віком від 18.04.2023 та доданих документів, страховий стаж станом на день звернення ОСОБА_1 , становив 20 років 11 місяців 3 дні.

Відповідно до ст. 26 Закону № 1058 страховий стаж, що дає право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років, становить 30 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого ч. 1 цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу, зокрема, з 01.01.2026 по 31.12.2026 від 23 до 33 років, після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу починаючи з 01.01.2028 - від 15 до 25 років.

Однак, згідно документів долучених ОСОБА_1 до заяви про призначення пенсії за віком від 18.04.2023, документально підтверджений період роботи, що зараховується до страхового стажу становить лише 20 років 11 місяців 3 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління, скласти акт обстеження фактичних обставин здійснення ОСОБА_1 догляду за особою з інвалідністю І групи ОСОБА_2 в період з 01.02.2015 по 30.04.2021, апелянт зазначає, що така вимога є протиправною та не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

Як вже згадувалось вище, порядок та умови призначення пенсії за віком визначено Законом № 1058. Розмір пенсії за віком, визначений за нормами цього Закону залежить від тривалості страхового стажу особи, величини заробітку особи, з якого було сплачено страхові внески та часу виходу на пенсію.

Обов`язковою умовою для призначення такої пенсії за нормами Закону № 1058 є наявність необхідного страхового стажу та досягнення особою визначеного законодавством пенсійного віку.

Статтею 24 Закону № 1058 визначено порядок обчислення страхового стажу. Страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону 1058 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувались до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01,01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що було чинним раніше, крім випадків, передбачених Законом 1058.

Відповідно до пункту «є» статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується час догляду за інвалідом І групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 (далі - Порядок 22-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, для підтвердження страхового стажу до 1 січня 2004 р. подаються документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 (далі - Порядок 637), за період роботи починаючи з 1 січня 2004 р. - за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Порядком 637 передбачені особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників. Зокрема, в п. 10 зазначено, що час догляду за особою з інвалідністю І групи, дитиною з інвалідністю віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, встановлюється на підставі інформації про отримання допомоги, компенсації за догляд за такою особою, одержаної органами Пенсійного фонду України від органів соціального захисту населення або акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду та документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для осіб з інвалідністю І групи і дітей з інвалідністю) і вік (осіб похилого віку і дітей з інвалідністю).

Враховуючи вищезазначене, акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду за особою з інвалідністю І групи не може бути підставою для врахування до страхового стажу періоду догляду з 01.02.2015, оскільки, страховий стаж починаючи з 01.01.2004 обчислюється із врахуванням законодавчих норм, визначених Законом №1058 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Форма ОК-5 за період з лютого 2015 року по квітень 2021 року включно, має місце відсутність даних про сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тому відсутні підстави для зарахування цього періоду до страхового стажу позивача.

Несплата страхових внесків за спірний період, підтверджується також доданим позивачем листом Управління соціального захисту населення від 03.07.2023 № 01-31/1025, де зазначено, що «Згідно інформації отриманої з архівних відомостей електронної бази даних АСОПД/КОМТЕХ, компенсаційна виплата непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за інвалідом І групи, а також за особою, яка досягла 80-річного віку (Постанова КМУ № 832) була призначена гр. ОСОБА_1 з 02 квітня 2014 року до 30 червня 2014 року включно та припинена у зв`язку із зверненням заявника за призначенням виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги (Постанова КМУ № 558). Виплата компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги гр. ОСОБА_3 здійснювалася з 01.06.2014 року по 31.01.2015».

Отже з огляду на вище означене, апелянт вважає, що з лютого 2015 року вищевказана компенсація позивачу не виплачувалась, відповідно за період з лютого 2015 по квітень 2021 включно відсутня сплата страхових внесків, а отже зарахувати цей період до страхового стажу позивача не вбачається можливим.

Відтак, з викладеного випливає, що з-за наведених вище обставин, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області скласти акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду за особою з інвалідністю І групи не може бути підставою для врахування до страхового стажу спірного періоду, адже згідно наведених норм законодавства, страховий стаж в системі загальнообов`язкового держаного пенсійного страхування зараховується на підставі відомостей про сплату страхових внесків за період трудової діяльності застрахованої особи, а не на підставі акту обстеження фактичних обставин здійснення догляду за особою з інвалідністю.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.04.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Водночас, заява позивача від 18.04.2023 за принципом екстериторіальності (відповідно до п.п. 4.1 та 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1) була передана для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області №48 від 25.04.2023 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком та зазначено, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідний страховий стаж становить 30 років. Страховий стаж ОСОБА_1 становить 20 років 11 місяців 3 дні.

Згідно розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 , останнім встановлено що до страхового стажу не зараховано період здійснення догляду за особою з інвалідністю І групи ОСОБА_2 в період з 01.02.2015 по 30.04.2021.

29.08.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про складення акту обстеження фактичних обставин здійснення ним догляду за особою з інвалідністю І групи ОСОБА_2 .

Листом від 14.09.2023 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області відмовило у складанні акту, оскільки акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду за особою з інвалідністю І групи не може бути підставою для врахування до страхового стажу періоду догляду з 01.12.2015, оскільки страховий стаж починаючи з 01.01.2004 обчислюється із врахуванням законодавчих норм, визначених Законом №1058 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що частиною 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (від 09.07.2003 №1058-IV) визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів, та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію, визначено статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, зокрема відповідно до п. «є» частини 3 встановлено, що до стажу роботи зараховується час догляду за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Відповідно до пункту 10 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, час догляду за інвалідом I групи, дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, встановлюється на підставі: акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду; документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для інвалідів I групи і дітей-інвалідів) і вік (для престарілих і дітей-інвалідів).

Акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду складається органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації), сільських, селищних рад, опитування осіб, за якими здійснюється догляд, та їх сусідів, інших даних.

Документами, що підтверджують перебування на інвалідності, можуть бути виписка із акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідка органів праці та соціального захисту населення або Пенсійного фонду та інші документи.

Документами, що підтверджують вік, можуть бути свідоцтво про народження або паспорт чи довідка житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації) та інші.

Відтак, складення акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду є безпосереднім обов`язком органу Пенсійного фонду України.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 05 вересня 2018 року в справі № 197/1013/16-а.

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації від 02.02.2023 №240 ОСОБА_1 призначено компенсацію за догляд за особою з інвалідністю І групи по зору з дитинства ОСОБА_2 з 01.05.2021 по 30.04.2023.

Відповідно до листа Управління соціального захисту населення Самбірської районної державної адміністрації від 03.07.2023 №01-31/1025 ОСОБА_1 з 02.04.2014 до 30.06.2014 була призначена компенсаційна виплата непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за інвалідом І групи, а також за особою, яка досягла 80-річного віку. З 01.06.2014 по 31.01.2015 ОСОБА_1 здійснювалась виплата компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги.

Таким чином, ОСОБА_1 здійснює догляд за особою з інвалідністю І групи по зору ОСОБА_2 , відповідно факт догляду позивача за дружиною, яка має інвалідність І групи, за спірний період має бути доведеним та підтверджуватися актом обстеження фактичних обставин здійснення догляду складеного посадовими особами Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Ураховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, відтак рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1, ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року по справі №380/25463/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула