Справа № 320/37519/23
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року № 320/37519/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі також ФОП ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (далі також Головне управління, відповідач) про визнання протиправними та скасування:

- наказу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 20 березня 2023 року № 342 про проведення позапланового заходу (інспектування);

- рішення Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про відбір зразків продукції від 22 березня 2023 року № 15/342-83;

- постанови Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про накладення штрафу, передбаченого статтею 65 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» від 07 червня 2023 року № 7;

- постанови Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про накладення штрафу, передбаченого статтею 65 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» від 07 червня 2023 року № 8.

Ухвалою від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням порядку проведення перевірки закладу громадського харчування.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві, наголошує на обґрунтованості прийнятих ним оскаржуваних рішень з огляду на їх відповідність вимогам чинного законодавства.

Такі доводи заперечені позивачем у наданій суду відповіді на відзив.

Відповідачем надані заперечення на відповідь на відзив.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві звернувся громадянин ОСОБА_2 щодо дотримання вимог законодавства у сфері безпечності та якості харчових продуктів у ресторані «PAPA DI PASTA» (звернення від 17 березня 2023 року № Д-710).

На підставі такого звернення відповідачем створено наказ від 20 березня 2023 року №342 про проведення позапланового заходу (інспектування) та посвідчення (направлення) на проведення планового (позапланового) заходу державного контролю стосовно дотримання оператором ринку вимог законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин.

На підставі рішення про відбір зразків продукції № 15/342-83 від 22 березня 2023 року та акта відбору зразків № 15/83-15 від 22 березня 2023 року посадовими особами відповідача було відібрано для проведення експертизи (випробувань):

1. Салат «Цезарь з креветками», потужність виробника ФОП ОСОБА_1 , дата виробництва 22 березня 2023 року, вжити до - 22 березня 2023 року, мінімальний термін придатності 2 год., номер, серія партії - під замовлення.

2. Салат «Цезар з лососем» потужність виробника ФОП ОСОБА_1 , дата виробництва 22 березня 2023 року, вжити до - 22 березня 2023 року, мінімальний термін придатності 2 год., номер, серія партії - під замовлення;

3. Гарбузовий суп з лососем потужність виробника ФОП ОСОБА_1 , дата виробництва 22 березня 2023 року, вжити до - 22 березня 2023 року, мінімальний термін придатності 2 год., номер, серія партії - під замовлення;

4. Суп «Качуко з морепродуктами» потужність виробника ФОП ОСОБА_1 , дата виробництва 22 березня 2023 року, вжити до - 22 березня 2023 року, мінімальний термін придатності 2 год., номер, серія партії - під замовлення;

5. Соус «Цезар» потужність виробника ФОП ОСОБА_1 , дата виробництва 22 березня 2023 року, вжити до - 22 березня 2023 року, мінімальний термін придатності 48 год., номер, серія партії - під замовлення;

6. Лосось слабосолений потужність виробника ФОП ОСОБА_1 , дата виробництва 22 березня 2023 року, вжити до - 22 березня 2023 року, мінімальний термін придатності 48 год.;

7. Креветка чищена потужність виробника ФОП ОСОБА_1 , дата виробництва 22 березня 2023 року, вжити до - 22 березня 2023 року, мінімальний термін придатності 24 год.;

8. Яйце куряче вищої категорії потужність виробника ТО В «Ясенсвіт»., дата виробництва 20 березня 2023 року, мінімальний термін придатності 25 днів.

22 березня 2023 року посадовими особами відповідача складено акт № 342-25 за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного контролю (інспектування) стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин щодо потужності ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

В ході перевірки було виявлено наступні фактичні обставини та докази, що підтверджують наявність порушень вимог законодавства, відповідно до акта № 342-25 від 22 березня 2023 року:

1. Стаття 22 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» - систему простежуваності не забезпечено, а саме: оператор ринку на стадіях виробництва та обігу харчових продуктів не надав підтвердження щодо можливості ідентифікувати інших операторів ринку, що постачають йому всі харчові продукти, зокрема креветки, лосось;

2. Частина 8 статті 20 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» - оператор ринку використовує харчові продукти зокрема, креветки, лосось у виробництві інших харчових продуктів, отриманих з потужностей, щодо яких відсутня інформація щодо їх державної реєстрації або отримання експлуатаційного дозволу;

3. Частини 1, 2 статті 37 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» - вимоги до обігу об`єктів санітарних заходів не дотримуються, а саме: обіг харчових продуктів здійснюється на потужності, повідомлення про реєстрацію якої не було зроблено оператором ринку відповідно до вимог цього Закону, та яка не відповідає вимогам санітарних заходів;

4. Пункт 2 частини 1 статті 41 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» - потужність спланована, сконструйована та розміщена так, що не забезпечується її належне утримання, чищення та/або дезінфекція, запобігання або мінімізація будь-якого забруднення, а також здійснення заходів, необхідних для забезпечення гігієнічних вимог, у тому числі заходів із боротьби зі шкідниками, запобіганню накопиченню бруду, контакту з токсичними речовинами та матеріалами, забрудненню харчових продуктів, підтримання необхідних температурних режимів, а саме:

- харчові продукти на потужності до місць їх зберігання надходять повз відкритий стелаж для зберігання чистого кухонного посуду;

- відсутній набір приміщень або відокремлені ділянки для обробки овочів, м`ясної та рибної сировини, яєць;

- відсутні технологічні мийні ванни для обробки овочів, м`ясної та рибної сировини (обробка їх здійснюється в одній мийній ванні);

- обробка сировини та готової продукції проводиться на загальних виробничих столах;

- у кімнаті для персоналу відсутні умови для окремого зберігання верхнього та власного одягу від робочого та спеціального одягу.

5. Пункт 3 частини 1 статті 41 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» - не надано підтвердження, що система вентиляції сконструйована так, що механічний потік повітря із забрудненої зони не потрапляє до чистої зони (в мийній столового посуду установка фільтрів вентиляції не зашита в короб);

6. Пункт 2 частина 1, частина 2 статті 42 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» - стеля та верхні кріплення побудовано так, що не запобігають накопиченню бруду, утворенню небажаної плісняви і відпаданню часток конструкції, зменшенню конденсату, а саме: у зоні поводження з харчовими продуктами частково поверхня стелі із місцями відпадіння часток шарів штукатурки;

7. Частина 2 статті Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» - не надано підтвердження, що обладнання калібровано відповідно до законодавства;

8. Пункт 2 частини 1 статті 46 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» - харчові відходи розміщуються у не закритих контейнерах (відсутні кришки), сконструйованих так, що не забезпечують максимальний рівень захисту;

9. Пункт 3 частини 1 статті 46 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» - оператором ринку не дотримуються відповідні положення законодавства щодо зберігання і утилізації (знищення) харчових та інших відходів та немає договорів щодо їх утилізації (знищення);

10. Пункт 4 частини 1 статті 47 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» - не надано підтвердження що вода, яка використовується у виробництві харчових продуктів (у технологічному процесі та/або є інгредієнтом), відповідає вимогам, установленим доводи питної;

11. Пункт 1 частини 1 статті 48 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» - на потужність допускається персонал, який не пройшов у цього оператора ринку навчання з питань гігієни персоналу, що підтверджено відповідними записами оператора ринку;

12. Пункт 2 частини 1 статті 48 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» - персонал потужностей не походить періодичне навчання щодо гігієнічних вимог до виробництва та обігу харчових продуктів у цього оператора ринку;

13. Пункт 3 частини 1 статті 49 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» - харчові продукти не захищено від будь- якого забруднення на всіх стадіях виробництва, переробки та/або обігу, а саме:

- відповідно до інформації, наданої оператором ринку щодо технологічного процесу посолу лосося охолодженого - останній здійснюється в приміщенні кухні, де здійснюються обробка, миття та зачищення сировини тваринного та рослинного походження, миття та обробка сирих яєць, приготування м`ясних , рибних напівфабрикатів та морепродуктів при невстановлених технологічних режимах (концентрація солі, час та температура посолу тощо);

- в одній холодильній камері здійснюється зберігання сировини тваринного та рослинного походження, необроблених сирих яєць, м`ясних, рибних напівфабрикатів та готової продукції.

14. Пункт 4 частини 1 статті 49 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» - не надано підтвердження проведення результативної боротьби зі шкідниками та гризунами (відсутні засоби профілактики та боротьби зі шкідниками (пастки) по зовнішньому периметру, який вказани в документах по проведенню боротьби зі шкідниками);

15. Пункт 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» - розморожування харчових продуктів здійснюється у такий спосіб, що не мінімізує ризик розмноження патогенних мікроорганізмів або формування токсинів у харчових продуктах, а саме: процес дефростації відбувається у мийній ванні в зоні приготування холодних страв;

16. Частина 1 статті 21 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» (далі також Закон № 771) - постійно діючі процедури, засновані на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках, не розроблено та не запроваджено.

23 березня 2023 року відповідачем винесено припис про усунення порушень вимог законодавства № 21, рішення про тимчасове припинення виробництва та обігу харчових продуктів № 4.

Також, 23 березня 2023 року відносно ФОП ОСОБА_1 було складено протокол про порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин», законодавства про харчові продукти та корми № 4, в якому зафіксовано порушення: порушення встановлених законодавством гігієнічних вимог до виробництва та/або обігу харчових продуктів або кормів, що створюють загрозу для життя та/або здоров`я людини.

30 березня 2023 року за вх. 4670/06-04 від Центральної випробувальної лабораторії Держпродспоживслужби в Київській області надійшла копія експертного висновку щодо проведених досліджень зразків.

Відповідно до Експертного висновку від 29 березня 2023 року:

№ 000514 д.к./1/23 - Салат «Цезар з креветками» за мікробіологічними показниками (КМАФАнМ КУО в 1,0г; БГКП (коліформи) Staph aureus в 0,1 г не відповідає Постанова №139 від 07 листопада 2001 року;

№ 000514д.к./2/23 Салат «Цезар з лососем» за мікробіологічними показниками (КМАФАнМ КУО в 1,0г; БГКП (коліформи) Staph aureus в 0,1 г не відповідає Постанова №139 від 07 листопада 2001 року;

№ 000514д.к./3/23 Суп гарбузовий з лососем за мікробіологічними показниками (КМАФАнМ КУО в 1,0г; не відповідає Постанова № 139 від 07 листопада 2001 року;

N° 000514д.к./4/23 Суп «Качуко» з морепродуктами за мікробіологічними показниками (КМАФАнМ КУО в 1,0г) не відповідає Постанова № 139 від 07 листопада 2001 року;

№ 000514д.к./5/23 Соус «Цезар» за мікробіологічними показниками (КМАФАнМ КУО в 1,0г) не відповідає Постанова № 139 від 07 листопада 2001 року;

№ 000514д.к./6/23 Лосось с/сол. за мікробіологічними показниками (КМАФАнМ КУО в 1,0г; не відповідає MB 15.2-5.3-001-2006;

№ 000514д.к./7/23 Креветки чищені за мікробіологічними показниками (КМАФАнМ КУО в 1,0г; БГКП (коліформи) в 0,001 г не відповідає ДСТУ 4440:2005;

03 квітня 2023 року відносно ФОП ОСОБА_1 було складено протокол про порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, ветеринарну медицину та благополуччя тварин», законодавства про харчові продукти та корми № 5, в якому зафіксовано порушення: порушення значень параметрів безпечності об`єктів санітарних заходів або кормів, встановлених законодавством про харчові продукти.

Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві було прийнято постанову № 7 від 07 червня 2023 року, якою на ФОП ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 33 500, 00 грн та постанову № 8 від 07 червня 2023 року, якою на ФОП ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 40 200, 00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з такого.

Відповідно до частини 8 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі також Закону № 877-V) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, його територіальні органи зобов`язані забезпечити дотримання з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", виключно вимог частин першої, четвертої, шостої - сьомої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частин першої (крім вимоги щодо отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення позапланового заходу) та третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої, восьмої - десятої статті 7, частин першої та другої статті 12, статей 13-18, 20, 21 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України Головне управління, як орган державної влади, зобов`язане діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, при здійсненні державного нагляду (контролю) у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів повноваження Головного управління обмежуються вичерпним переліком статей Закону України № 877-V, передбачених частиною шостою статті 2 цього Закону.

Отже, у відповідача відсутні законні підстави для застосування при здійсненні ним контрольно-наглядових функцій у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів:

частини 11 статті 4 Закону України № 877-V, відповідно до якої плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником, та

частини 5 статті 7 Закону України № 877-V, відповідно до якої перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Оператор ринку під час здійснення заходів державного контролю має права визначені статтею 15 Закону № 771.

Коментована норма не встановлює такої вимоги (обов`язку), як отримання копії направлення на проведення інспектування, присутність під час здійснення заходів державного контролю саме керівника(ом) або уповноваженої(ою) ним особи(ою).

Тобто, законодавець встановив певні особливості щодо порядку здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, згідно яких плановий чи позаплановий захід щодо оператора ринку не повинен здійснюватися у присутності керівника або уповноваженої ним особи.

Участь керівника або уповноваженої ним особи під час здійснення заходів державного контролю є власним волевиявленням, а не обов`язковою вимогою здійснення контролю, яка визначена нормою законом.

Особливості у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів корелюються з засадничим положенням статті 3 Конституції України, відповідно до якого людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Оскільки норми Конституції України є нормами прямої дії, їх реалізація не може бути поставлена в залежність від присутності керівника суб`єкта господарювання чи уповноваженої ним на підставі довіреності особи, адже обіг харчових продуктів, безпечність яких безпосередньо впливає на життя та здоров`я людей, здійснюється незалежно від присутності керівника чи уповноваженої ним на підставі довіреності особи.

У даному контексті суд звертає увагу на те, що перед початком інспектування ОСОБА_3 наголосила на тому, що вона являється уповноваженою особою. Зазначені обставини зафіксовані у відеоматеріалі Головного управління, додані до матеріалів справи.

Згідно особливостей здійснення державного нагляду (контролю) у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів. Уповноважена особа ОСОБА_3 є представниками оператора ринку - ФОП Сергієнко І.П.. оскільки є найманими працівниками позивача, що підтверджується відеофіксацією Головного управління. ОСОБА_3 має доступ до потужності ФОП ОСОБА_1 , безпосередньо контактує з харчовими продуктами позивача та працює у зоні поводження з харчовими продуктами.

При цьому, відсутність офіційно оформлених трудових відносин між роботодавцем і працівником не свідчить про відсутність трудових відносин, а означає, що працівник не матиме гарантій відповідно до трудового законодавства у разі порушення його прав, а саме: якщо роботодавець затримує виплату заробітної плати, відмовляється оплатити виконану роботу, не додержується інших своїх зобов`язань.

Натомість, позиція позивача щодо обов`язкової участі у перевірці керівника або уповноваженої ним особи є хибною та ґрунтується на невірному трактуванні норм законодавства, оскільки абсолютно не враховує вимог частини 6 статті 2 Закону № 877-V, яка для сфери безпечності та якості харчових продуктів встановлює особливі вимоги.

Враховуючи вищезазначене, порушенням прав оператора ринку можна було б вважати недопуск керівника або уповноваженої особи до участі в заході державного контролю. Між тим, матеріали справи не містять жодного свідчення такого не допуску.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону № 877-V підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Закон № 771 визначає порядок забезпечення безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, що виробляються, перебувають в обігу, ввозяться (пересилаються) на митну територію України та/або вивозяться (пересилаються) з неї.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 771 законодавство України про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів базується на Конституції України цього Закону, законів України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», «Про безпечність та гігієну кормів», «Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів», «Про матеріали і предмети, призначені для контакту з харчовими продуктами», а також виданих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Кожному гарантується право вільного доступу до інформації про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її поширення. Така інформація ніким не може бути засекречена.

Відповідно до статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Тобто, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, передбачає у той же час зобов`язання ФОП ОСОБА_1 , як суб`єкта господарювання, дотримуватись вимог та правил встановлених державою у відповідній сфері, вести свою діяльність не порушуючи права, інтереси та свободи інших людей. Адже, свобода підприємницької діяльності зовсім не означає «вседозволеність». Така діяльність підлягає регулювання державою в рамках існуючого законодавства.

Суд звертає увагу на те, що звернення громадянина ОСОБА_2 від 17 березня 2023 року відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян» та, відповідно, є обов`язковим для розгляду у встановленому Законом порядку.

Звернення громадян, що містять відомості про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави є підставами для проведення позапланових заходів державного контролю.

Також, відповідно до частини 1 статті 6 Закону № 877-V підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

При цьому законом не покладено на громадянина в обов`язковому порядку додавати до заяви докази що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, а лише за наявності що підтверджують такі порушення.

При цьому, до свого звернення ОСОБА_2 додав:

- гостьовий рахунок, в якому зазначено «За юридичними особами: ФОП ОСОБА_1 »;

- виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, і фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ОСОБА_4 ;

- копію Ліцензії на право Роздрібної торгівлі алкогольними напоями суб`єкту господарювання ТОВ «АМБАСАДОР СЕРВІС».

Отже, з вище викладеного вбачається, що ОСОБА_2 було надано достатньо доказів, для здійснення Головним управлінням позапланового заходу (інспектування).

На громадянина не покладено законодавчого обов`язку звертатися за допомогою до медичних закладів, у разі погіршення самопочуття, ознобу, підняття температури, блювання, діареї тощо.

Тому, з огляду на вищевикладене суд зазначає, що доводи позивача про не додання ОСОБА_2 до своєї скарги жодних доказів завдання йому шкоди є помилковими, оскільки нормами законодавства не передбачено обов`язку для фізичної особи додавати до своєї скарги документи чи їх копії, які надаються за наявності. Перевірка вказаних у такому зверненні обставин і є обов`язком Головного управління.

Як вбачається зі звернення ОСОБА_2 від 17 березня 2023 року № Д-710: « 15.03.2023 року я з другом пообідав у ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 . Ми замовили собі три фреша, салати цезар з креветками та цезар з лососем, гарбузовий суп з лососем та суп Качуко з морепродуктами, копія чеку додається.

Десь приблизно після 19:00 години вечора я та мій друг відчули погіршення самопочуття, озноб, піднялась температура, з`явилася нудота, блювота та діарея.

Просимо провести інспектування та аудит ТОВ «АМБАСАДОР СЕРВІС» (), ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 ».

Отже, громадянин ОСОБА_2 маючи право, визначене Законом України «Про звернення громадян» та Конституцією України подав до Головного управління скаргу від 16 березня 2023 року, в якій викладено суть порушеного питання, зауваження, прохання тощо та за результатами розгляду якої проведено інспектування у ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , про що складено акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного контролю (інспектування) стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти від 22 березня 2023 року № 342-25 та інші документи, в яких зазначено про порушення позивачем вимог законодавства про харчові продукти.

Позивач вказує на те, що рішення про відбір зразків продукції прийняте не під час здійснення заходу державного контролю.

Так, згідно з частиною 1 статті 13 Закону 877-V відбір зразків продукції здійснюється на підставі письмового вмотивованого рішення керівника органу державного нагляду (контролю) (голови державного колегіального органу) або його заступника (члена державного колегіального органу) згідно із законом.

Відповідно до частини 2 статті 14 877-V до початку відбору зразків продукції посадова особа органу державного нагляду (контролю) зобов`язана пред`явити рішення про відбір зразків продукції та роз`яснити суб`єкту господарювання порядок відбору зразків продукції. Суб`єкт господарювання має право бути присутнім при всіх діях посадової особи органу державного нагляду (контролю) під час відбору зразків продукції і заявляти клопотання з приводу цих дій, про що вноситься запис до акта відбору зразків продукції.

Отже, письмове рішення керівника органу державного нагляду або його заступника (голови та членів або уповноваженої особи державного колегіального органу) передує відбору зразків продукції, адже саме рішення про відбір зразків продукції є підставою для відбору зразків продукції.

Відповідно до частини 5 статті 21 Закону № 2042 відбір зразків здійснюється у порядку:

1) планового відбору - для виконання щорічного плану державного контролю та/або щорічного плану державного моніторингу;

2) позапланового відбору - якщо під час здійснення державного контролю виникла обґрунтована підозра щодо невідповідності або існують інші підстави для відбору зразків, встановлені цим Законом.

Отже, з огляду на вище викладене, у Головного управління були законні підстави для прийняття рішення про відбір зразків продукції від 22 березня 2023 року № 15/342-83.

При цьому, посилання позивача на Порядок відбору зразків продукції для визначення її якісних показників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року №1280, є безпідставними.

Так, відповідно до абзацу 2 частини 1 Порядку відбору зразків продукції для визначення її якісних показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року № 1280 (далі - Порядок № 1280), особливості відбору зразків окремих видів продукції визначаються іншими нормативно-правовими актами.

Отже, з урахуванням особливостей відбору зразків окремих видів продукції та спеціального законодавства, визначеного в пунктом 6 частини 5 статті 21 Закону 2042-VII, регламентованого Порядком відбору зразків та їх перевезення (пересилання) до уповноважених лабораторій для цілей державного контролю, затвердженим Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 11 жовтня 2018 року № 490, Головним управлінням у позивача відібрано лише по одному зразку продукції кожної одиниці, які було направлено до лабораторії без залишення оператору ринку іншого юридично та аналітично ідентичного зразка.

Відповідно до пункту 2 Порядку 490 цей порядок визначає механізм та процедуру здійснення відбору зразків харчових продуктів, кормів, сіна, соломи, біологічних продуктів та патологічних матеріалів, побічних продуктів тваринного походження або будь-яких речовин (у тому числі з довкілля), які пов`язані з виробництвом та/або обігом харчових продуктів, кормів, здоров`ям та благополуччям тварин, у тому числі, що вивозяться (пересилаються) з митної території України або ввозяться (пересилаються) на митну територію України з метою перевірки шляхом проведення простих або лабораторних досліджень (випробувань) відповідності законодавству про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин. Відповідно до п. З Порядку 490 цей Порядок є обов`язковим для: державних ветеринарних інспекторів (державних інспекторів) Держпродспоживслужби; операторів ринку.

Відповідно до Рішення про відбір зразків продукції від 22 березня 2023 року № 15/342-83 для визначення якісних показників та відповідності вимогам нормативних документів продукції, що реалізується (зберігаються) ФОП ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , необхідно здійснити відбір зразків продукції у загальній кількості 8 од.

У пункті 1 таблички рішення про відбір зразків продукції від 22 березня 2023 року № 15/342-83 зазначено вид, тип продукції, що відбирається: харчові продукти.

Відповідно до пункту 92 частини 1 статті 1 Закону № 2042 харчовий продукт - речовина або продукт (неперероблений, частково перероблений або перероблений), призначені для споживання людиною. До харчових продуктів належать напої (в тому числі вода питна), жувальна гумка та будь-яка інша речовина, що спеціально включена до харчового продукту під час виробництва, підготовки або обробки.

На сторінці 2 акту відбору зразків від 22 березня 2023 року № 15/83-15 наявний розділ «II. Для відбору зразків», в ньому зазначений конкретний перелік харчових продуктів із зазначенням дати виробництва 22 березня 2023 року. Як вбачається зі сторінки 6 акту відбору зразків від 22 березня 2023 року № 15/83-15, відібрані зразки були опломбовані у встановленому порядку.

При цьому, і рішення про відбір зразків продукції від 22 березня 2023 року, і акт відбору зразків продукції від 22 березня 2023 року № 15/83-15 підписала без заперечень та зауважень уповноважена особа ОСОБА_5 із зазначенням дати 22 березня 2023 року. Головним управлінням відбирались зразки продукції, які були зазначені в зверненні громадянина ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 1 Закону № 2042 відбір зразків - форма державного контролю, що полягає у здійсненні відбору зразків харчових продуктів, кормів, сіна, соломи, побічних продуктів тваринного походження або будь-яких речовин (у тому числі з довкілля), які пов`язані з виробництвом та/ або обігом харчових продуктів або кормів, здоров`ям та благополуччям тварин, з метою перевірки шляхом проведення простих або лабораторних досліджень (випробувань) відповідності законодавству про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин; «інспектування» - форма державного контролю, яка полягає у здійсненні перевірки стану здоров`я та благополуччя тварин, виробництва та обігу харчових продуктів та кормів з метою встановлення відповідності законодавству про харчові продукти, корми, здоров`я та благополуччя тварин;

Відповідно до пунктів 3, 8 частини 1 статті 11 Закону № 2042 під час здійснення заходів державного контролю державні інспектори та державні ветеринарні інспектори мають право:

здійснювати відбір зразків з метою перевірки відповідності законодавству про харчові продукти,

корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин;

збирати докази, що підтверджують порушення операторами ринку цього Закону, законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин, у тому числі здійснювати

Відповідно до посвідчення (направлення) на проведення заходу № 83-342, під час проведення позапланового інспектування потужності ФОП ОСОБА_1 відповідачем здійснювався відбір зразків продукції для проведення експертизи (випробувань) та проведення лабораторних досліджень.

Таким чином, Головним управлінням не було порушено норм чинного законодавства, оскільки «інспектування» і «відбір зразків» є формою державного контролю та, відповідно до норм чинного законодавства, можуть поєднуватись.

Суд звертає увагу на те, що позивачем не оскаржуються обставини встановлених відповідачем порушень ФОП ОСОБА_1 вимог у сфері безпечності та якості харчових продуктів.

Враховуючи встановлені судом обставини дотримання відповідачем порядку проведення перевірки позивача, та оскільки позивачем не було висловлено незгоду зі змістом визначених в акті від 22 березня 2023 року № 342-25 порушень, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Беручи до уваги зазначене суд вважає, що відповідачем, за час розгляду справи, на виконання вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) було доведено правомірність прийнятих ним оскаржуваних рішень.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд зазначає, що решта доводів та тверджень учасників справи, у контексті наведених правових вимог, не впливають на висновки суду за наслідком розгляду даної справи.

Відповідно до статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваних рішень на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки оскаржувані рішення відповідають наведеним у частині 2 статті 2 КАС України критеріям.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві (03151, місто Київ, вулиця Волинська, будинок 12; ) про визнання протиправними та скасування рішень відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.