Справа № 420/11585/23
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд:

визнати дії військової частини НОМЕР_1 щодо встановлення, обчислення та виплати грошового забезпечення позивачу за період з 19 липня по 31 грудня 2018 року, виходячи з розміру надбавки за особливості проходження служби у розмірі 10% від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, проти правними;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , розрахувати та виплатити (з урахуванням раніше виплачених сум) позивачу грошове забезпечення за період з 19 липня по 31 грудня 2018 року, виходячи з розміру надбавки за особливості проходження служби у розмірі 68,3% від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виготовити та направити оновлену довідку про розміри додаткових видів забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії до ІНФОРМАЦІЯ_1 для перерахунку розміру пенсії позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 16.09.2016 року позивач повторно був призваний на військову службу та уклав контракт до закінчення особливого періоду, у військовій частині НОМЕР_2 . 19.07.2018 року позивач був переведений до нового місяця служби (наказ начальника Генерального штабу (по особовому складу) від № 435).

Представник позивача зазначає, що 01.03.2018 року була введена в дію постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб. Цією Постановою вводився зовсім інший механізм розрахунку грошового забезпечення військовослужбовців, при чому було передбачено декілька новел, серед яких і оспорювана надбавка про особливості проходження служби. Нової Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення Міністерством оборони України ще не було розроблено, і, тимчасово, за відсутності правового регулювання, Міністром оборони України було направлено телеграму від 26.03.2018 №248/1479. Наказ Міністра оборони України від 11.06.2008 року №260 серед іншого не містив правового регулювання оспорюваної надбавки (за особливості проходження служби), тому і не містив підходів щодо визначення її розміру.

Також представник відповідача вказує, що Міністр оборони України у зв`язку з введенням у дію Постанови №704, за відсутності правового регулювання на той час, тимчасово, з 01.03.2018 року і до затвердження нової Інструкції, цією телеграмою, встановив мінімальний розмір надбавки за особливості проходження служби на рівні 10%.

Разом з тим, представник позивача вважає, що телеграма Міністерства оборони України від 26.03.2018 №248/1479, про розмір додаткових видів грошового забезпечення, не є нормативно правовим актом, а відноситься до акту оперативно - розпорядчого характеру. Телеграма від 26.03.2018 №248/1479 не є наказом чи директивою, не реєструвалася в Міністерстві юстиції України та не оприлюднювалася, а отже, зазначена телеграма не може вважатись ані нормативним, ані розпорядчим актом керівника, яким встановлено сталий розмір надбавки.

На переконання представника відповідача, з 07.06.2018 року дію вищезазначеної телеграми було припинено. З 07.06.2018 року жодних правових підстав у відповідача щодо того, щоб керуватися вищевказаною телеграмою не було. Однак відповідач продовжував нею керуватися до кінця року, чим суттєво порушив право відповідача на належне грошове забезпечення.

Представник позивача стверджує, що новим наказом №260 було встановлено мінімальний розмір надбавки за особливості проходження служби встановлюється на рівні 65%.

Крім того, після того, як 15.10.2020 року позивач був виключений зі списків особового складу відповідача, йому було виписано документи по звільненню, (частково оскаржуваний період увійшов до Довідку про розміри додаткових видів забезпечення і підтверджується колонкою 7 додатку 6). На підставі цієї довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 було розраховано розмір пенсії позивача, що призвело до її суттєвого заниження. Яке триває і до цього часу.

Отже, позивач не погоджуюся із розміром нарахованого та виплаченого йому відповідачем грошового забезпечення з 19.07.2018 року по 31 грудня 2018 року включно, а також правильністю тих документів, які були оформлені при звільненні.

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що адміністративний позов вважає необґрунтованим.

Обґрунтовуючи правову позицію представник відповідача зазначив, що у відповідності до пункту 7 рішення Міністерства оборони України від 26.03.2018 року №248/1479 встановлено базовий (мінімальний) розмір надбавки за особливості проходження служби в розмірі 10,5 відсотків. Виходячи з вищезазначеного Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 (в редакції від 24.02.2018 року) та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністерства оборони України.

07.06.2018 року №260 (в редакції від 07.06.2018 року) визначає граничний розмір надбавки за особливості проходження служби (до 100 відсотків), мінімальний розмір надбавки (не може перевищувати 65 відсотків) та коефіцієнт збільшення надбавки за особливості проходження служби від 1 до 1,55 (у відповідності до додатку). З урахуванням рішення Міністерства оборони України від 26.03.2018 року №248/1479 військова Частина НОМЕР_1 правомірно встановлено надбавку за особливості проходження військової служби в розмірі 10,5 відсотків, ОСОБА_1 .

Станом на дату вирішення даної адміністративної справи інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Ухвалою суду від 29.05.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 29.05.2023 року витребувано у Головного управління ПФУ в Одеській області належним чином завірені копії матеріалів направлених ІНФОРМАЦІЯ_2 для призначення пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Ухвалою суду від 20.11.2023 року зупинено провадження у справі №420/11585/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у справі №420/1427/23.

Ухвалою суду від 01.07.2024 року поновлено провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №210 від 15.10.2020, підполковник ОСОБА_1 , заступник командира частини з морально - психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , в зв`язку зі звільненням з військової служби, наказом начальника Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 30 вересня 2020 року № 134 у запас за підпунктом б (за станом здоров`я) відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу з правом носіння військової форми одягу, наказано вважати таким, що з 15 жовтня 2020 року справи та посаду здав, виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 15 жовтня 2020 року і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається з довідки від 16.10.2020 №892/116 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та абзацу 8 пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. №393 (зі змінами), в період з жовтня 2018 по грудень 2018 позивачу виплачувалась надбавка за особливості проходження служби у розмірі 10,5% від посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років.

Разом з тим, з довідки про види грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_1 в період з 10 серпня 2018 по грудень 2018 позивачу виплачувалась надбавка за особливості проходження служби у розмірі 10,5% від посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років

Не погоджуючись із розміром нарахованого та виплаченого позивачу грошового забезпечення з 19.07.2018 року по 31 грудня 2018 року включно, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону №2011-ХІІ).

01 березня 2018 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704 (далі Постанова №704), якою було затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 5 Постанови №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання:

1) установлювати: посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, у розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами, згідно з додатками 1 - 11 за аналогічними посадами; посадові оклади заступникам керівників структурних підрозділів, посади яких не передбачені цією постановою, на 1 - 5 відсотків нижче від посадового окладу відповідного керівника; надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. Порядок та умови виплати такої надбавки визначати керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою.

Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок № 260), яким визначено механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Згідно положень пункту 3 вказаного Наказу від 07.06.2018 року № 260, цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку № 260, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Виплата надбавки за особливості проходження служби регулюється розділом VI Порядку №260.

Відповідно пунктів 1-2 розділу VI Порядку №260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків. Виходячи з наявного фонду грошового забезпечення на відповідний рік надбавка за особливості проходження служби окремим категоріям військовослужбовців збільшується на відповідний коефіцієнт згідно з Переліком окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до мінімального розміру залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків (додаток), або може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України у фіксованому розмірі до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років.

Розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби розраховується від мінімального розміру цієї надбавки, який встановлюється Міністром оборони України, у відсотках для осіб офіцерського складу та окремо для осіб рядового, сержантського та старшинського складу виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. Мінімальний розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65 відсотків. Залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби збільшується на відповідний коефіцієнт від 1 до 1,55. Розрахунковий розмір надбавки за особливості проходження служби, отриманий шляхом множення мінімального розміру щомісячної надбавки на відповідний коефіцієнт, округлюється в бік збільшення до одного знака після коми.

З системного аналізу зазначених норм права вбачається, що мінімальний розмір надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65% та такий розмір встановлюється Міністром оборони України, у відсотках для осіб офіцерського складу та окремо для осіб рядового, сержантського та старшинського складу виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Тобто, мінімальний розмір надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65% не означає, що мінімальний розмір надбавки за особливості проходження служби дорівнює 65%, а тому доводи представника позивача є необґрунтованими.

Міністром оборони України прийнято рішення №248/1479, доведене, зокрема до відповідача у вигляді телеграми, яким встановлено мінімальний розмір надбавки за особливості проходження служби 10%.

Так, відповідно п. 7 цього рішення №248/1479 установлено військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачувати надбавку за особливості проходження служби у відсотках до посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років у залежності від складності та важливості виконуваних обов`язків. Установлено базовий (мінімальний) розмір цієї надбавки для осіб офіцерського складу та осіб рядового, сержантського та старшинського складу 10%. Окремим категоріям військовослужбовців базовий розмір цієї надбавки збільшується на відповідний коефіцієнт (згідно з Додатком 2 до телеграми).

Суд зазначає, що посада, яку обіймав позивач у спірний період - заступник командира частини з морально - психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 відповідає п. 5 додатку 2 до рішення Міністра оборони України від 26.03.2018 № 248/1479 «Перелік окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до мінімального розміру залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків», а тому надбавка за особливості проходження служби позивача підлягала збільшенню на коефіцієнт 1,05 та становила 10,5%.

Як вже встановлено судом, позивачу у період з 10.08.2018 по грудень 2018 виплачувалась надбавка за особливості проходження служби у розмірі 10,5% від ПО, ОВЗ, НВР.

В свою чергу, представник позивача стверджує, що позивачу у спірний період встановлена надбавка за особливості проходження служби у розмірі 10% від ПО, ОВЗ, НВР, що спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Поряд з цим, суд зазначає, що рішення Міністра оборони України від 26.03.2018 за своєю правовою природою є його розпорядчим актом, виданим у відповідності до приписів пункту 5 Постанови №704, а тому не підлягає реєстрації відповідно до Положення №731, що регламентує процедуру державної реєстрації нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади.

З огляду на викладене, доводи представника позивача, що саме 65% є мінімальним розміром надбавки за особливості проходження служби ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм матеріального права та не свідчать про наявність у позивача права на щомісячну надбавку за особливості проходження служби у розмірі 68,3% грошового забезпечення у період з 19.07.2018 по 31.12.2018.

З урахуванням нормативного аналізу та матеріалів справи, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно нарахував та виплатив ОСОБА_1 надбавку за особливості проходження служби в розмірі 10,5% у спірний період, а тому дії відповідача є правомірними, а позов є таким, що не підлягає задоволенню в цій частині.

Як наслідок не підлягають задоволенню позовні вимоги зобов`язального характеру про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 виготовити та направити оновлену довідку про розміри додаткових видів забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії до ІНФОРМАЦІЯ_1 для перерахунку розміру пенсії позивача, як похідні.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 21,22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя П.П. Марин

.