Справа № 580/10684/23
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Грибан І. О., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Державної екологічної інспекції України про стягнення на його користь 183941,17грн середнього заробітку за час затримки у виконанні рішення суду щодо поновлення його на роботі за період з 06.10.2022 до 10.11.2023.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою позов залишити без задоволення.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставина справи, рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що з метою виконання судового рішення по справі №580/1/19 відповідачем винесено відповідні накази та виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу, що вказує на виконання судового рішення у повному обсязі.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 у справі №580/1/19 поновлено позивача на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Черкаській області Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Черкаської області із 11.12.2018 та допущено до негайного виконання рішення суду у цій частині.

На виконання рішення суду від 26.06.2019 у справі №580/1/19 винесено: наказ Державної екологічної інспекції України від 16 серпня 2019 року № 275-О про поновлення позивача на посаді; наказ Державної екологічної інспекції України від 16 серпня 2019 року № 276-О про припинення державної служби та звільнення позивача з посади; наказ Державної екологічної інспекції у Черкаській області від 16 серпня 2019 року № 4-О про поновлення позивача на посаді; наказ Державної екологічної інспекції у Черкаській області від 21 серпня 2019 року № 5-О про припинення державної служби та оголошення наказу про звільнення позивача з посади.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 у справі №580/2849/19, яке набрало законної сили 19.02.2020, визнано протиправними та скасовано: наказ Державної екологічної інспекції України від 16 серпня 2019 року № 275-О про поновлення позивача на посаді; наказ Державної екологічної інспекції України від 16 серпня 2019 року № 276-О про припинення державної служби та звільнення позивача з посади; наказ Державної екологічної інспекції у Черкаській області від 16 серпня 2019 року № 4-О про поновлення позивача на посаді; наказ Державної екологічної інспекції у Черкаській області від 21 серпня 2019 року № 5-О про припинення державної служби та оголошення наказу про звільнення позивача з посади.

Позивач, вважаючи невиконаним рішення по справі №580/1/19, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Черкаського окружного адміністративного суду 26.06.2019 у справі №580/1/19 в частині поновлення позивача на посаді не виконано у період з 27.06.2019 по 12.10.2020, тому згідно ст. 236 КЗпП України позивач має право на виплату середнього заробітку за вказаний час затримки виконання судового рішення про поновлення на посаді.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Вказана норма передбачає обов`язок власника, а у сфері публічно-правових правовідносин - суб`єкта владних повноважень, виплатити працівникові середній заробіток або різницю в заробітку за весь час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. В цьому випадку орган, який розглядав спір, виносить ухвалу про виплату вказаного відшкодування.

Суд першої інстанції вірно вказав, що зазначена норма не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії, що вказують на його бажання поновитися на роботі. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Отже, підставою для виплати незаконно звільненому працівнику середнього заробітку є затримка власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення на роботі.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч. 2 ст. 65 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження»).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачами рішення суду від 26.06.2019 у справі №580/1/19 у частині поновлення позивача на посаді не виконано, а винесені накази Державної екологічної інспекції України від 16 серпня 2019 року №275-О та Державної екологічної інспекції у Черкаській області від 16 серпня 2019 року № 4-О про поновлення позивача на посаді скасовані рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 у справі №580/2849/19, яке набрало законної сили 19.02.2020.

Суд апеляційної інстанції вказує, що дії та рішення, які були вчиненні (винесені) відповідачами з метою виконання рішення суду від 26.06.2019 у справі №580/1/19 визнані протиправними та скасовані рішенням суду у справі №580/2849/19, тобто обраний суб`єктом владних повноважень спосіб поновлення порушених прав позивача був неправомірним, тому підстав вважати, що судове рішення у справі №580/1/19 є виконаним незважаючи на неправомірність дій та рішень щодо його виконання немає.

З огляду на те, що рішення Черкаського окружного адміністративного суду 26.06.2019 у справі №580/1/19 в частині поновлення позивача на посаді не виконано у період з 27.06.2019 по 12.10.2020, суд першої інстанції вірно вказав, що згідно ст. 236 КЗпП України позивач має право на виплату середнього заробітку за вказаний час затримки виконання судового рішення про поновлення на посаді.

Доводи апеляційної скарги зводять до незгоди відповідача із судовими рішенням по справах №580/1/19 та №580/2849/19, однак вони підлягають дослідженню в межах апеляційного чи касаційного перегляду даних рішень. Разом із тим, відповідач наділений імперативним обов`язком з виконання судового рішення, підстави для його невиконання чи звільнення від виконання відсутні. Крім того, відповідач наділений правом звернення до суду із заявами про роз`яснення судового рішення чи встановлення способу його виконання, подання яких не звільняє його від виконання судового рішення.

Виконання судового рішення як завершальна стадія судового процесу є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого ст. 1 Протоколу № 1 (п. 53 рішення ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» від 29.06.2004).

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі Порядок №100).

За змістом пункту 2 Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно пункту 10 Порядку №100 у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей. Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати у розрахунковому періоді, за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу ІV порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках, коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів).

Згідно з довідкою від 22.05.2019 №01/146, розмір середньої заробітної плати за два останні календарні місяці (жовтень-листопад 2018 року) складав 14100,00грн. Середньоденне грошове забезпечення позивача становило 640,91грн (28200,00грн /44 робочі дні).

Розрахунок середнього заробітку за час затримки у виконанні рішення суду щодо поновлення позивача на роботі за період з 06.10.2022 до 10.11.2023 становить: 640,91грн (середньоденне грошове забезпечення позивача) * 287 робочих днів (кількість днів прострочення) = 183941,17грн.

Отже, стягненню на користь позивача підлягає 183941,17 грн середнього заробітку за час затримки у виконанні рішення суду щодо поновлення його на роботі за період з 06.10.2022 до 10.11.2023.

Суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Крім того, справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.02.2019 у справі №826/6583/14.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну Державної екологічної інспекції України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України про стягнення коштів залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов

Суддя І. О. Грибан

Суддя В. Ю. Ключкович

(Повний текст постанови складено 27.06.2024)