Справа № 160/7623/24
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2024 рокуСправа №160/7623/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській област про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в якій позивач просить:
визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального трудового (страхового) стажу для призначення пенсії за віком періоду трудової діяльності за записом у трудовій книжці від 01.06.1987 р. Серії НОМЕР_1 з 01.06.1990 р. по 18.02.1991 р. протиправними;
зобов`язати Головне управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до загального трудового (страхового) стажу ОСОБА_1 період роботи, відповідно до трудової книжки від 01.06.1987 р. Серії НОМЕР_1 , а саме: з 01.06.1990 р. по 18.02.1991 р.;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 06.03.2024 року та призначити пенсію за зниженим пенсійним віком, у відповідності до ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV.
В обґрунтування позову, позивач посилається на протиправну відмову у зарахуванні спірного періоду, оскільки у позивача наявні всі документи, що підтверджують стаж роботи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
Відповідачі, не погоджуючись із позовними вимогами, подали до суду відзив на позовну заяву, у якому просять відмовити у їх задоволенні та зазначають, що позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з тим, що у позивачки відсутній необхідний страховий стаж.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 06.03.2024 р. звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо призначення пенсії за зниженим пенсійним віком, у відповідності до ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, як член сім`ї (дружина) загиблого (померлого) ветерана війни ІІ групи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджую наступними копіями документами (оригінали документів знаходяться у заявниці):
-Посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерану війни серії НОМЕР_2 , виданий 23 березня 2020 року Правобережним управлінням Дніпровської міської ради на ОСОБА_1 ;
-Свідоцтво про одруження від 06.06.2023 серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;
-Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 21.03.2020 ОСОБА_2 ;
-Посвідчення інваліда війни ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 , виданий 24.11.2016 року;
-Довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №633114 видана ОСОБА_2 комунальним закладом обласного клінічного центру медико-соціальної експертизи ДОР 16.11.2016 року, група інвалідності ІІ с 01.12.2013 року поранення, контузія пов`язані з виконанням військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку;
-Довідка управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Дніпропетровську Ради, виданої безстроково 19.09.2015 року ОСОБА_2 , який перебуває Інвалідом війни ІІ групи;
-Виписка з історії хвороби ОСОБА_2 ;
-Трудова книжка ОСОБА_1 від 01.06.1987 р. Серії НОМЕР_1 ;
-Заява на призначення пенсії.
Рішенням від 14.03.2024 року за №43 Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відмовлено у призначенні пенсії з причини відсутності необхідних документів, що давали б право на призначення пенсії, відповідно до пункту 4 частини статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також, рішенням від 14.03.2024 року за №43 Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в тексті якого зазначено, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано період роботи 01.06.1990 р. по 18.02.1991 р., згідно записів в трудовій книжні від 01.06.1987 р. АТ-ІІІ №0707312, оскільки слабкий відтиск печатки, що засвідчує запис про звільнення, через що його неможливо ідентифікувати.

Не погодившись з відмовою позивач звернувся до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Нормами ч.1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV(надалі - Закон №1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно із ст.24 Закону України №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» трудова книжка є основним документом, що підтверджує загальний стаж роботи. Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Постановою Кабінету Міністрів України та пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року №637, передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду у постановах від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а сформулював висновок про те, що «формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист».

Таким чином, спірний період з 01.06.1990 р. по 18.02.1991 р. підлягає зарахуванню до страхового стажу.

При цьому, суд враховує ту обставину, що у силу абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

А відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивачки про призначення пенсії за віком визначено ГУ ПФУ в Черкаській області, то саме цей орган і має завершити процедуру призначення позивачу пенсії за віком.

Верховний Суд в постанові від 10.04.2018 року в справі № 348/2160/15-а (провадження № К/9901/32093/18) дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому, суд зазначає, що протиправні дії щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального трудового (страхового) стажу періоду з 01.06.1990 р. по 18.02.1991 р. є підставою для скасування спірного рішення, а тому належним способом захисту є саме скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 14.03.2024 року за №43 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати спірний період та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За викладених обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 484,48 грн., з огляду на те, що позовні вимоги задоволені лише до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Керуючись ст. ст.243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 14.03.2024 року за №43.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Черкаській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи, відповідно до трудової книжки від 01.06.1987 р. Серії НОМЕР_1 , а саме: з 01.06.1990 р. по 18.02.1991 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву від 06.03.2024 року, про призначення пенсії ОСОБА_1 .

В решті вимог позовної заяви відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова