Справа № 120/14870/23
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

Справа № 120/14870/23

01 липня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Білої Л.М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Гонтарука В. М.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам ст.296 КАС України, Сьомим апеляційним адміністративним судом відповідно до ухвали від 17 червня 2024 року залишено апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху. При цьому особі, яка подала апеляційну скаргу, запропоновано в строк в строк протягом п`яти днів з дня отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути недоліки апеляційної скарги.

18 червня 2024 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивача, в якій останній, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постановах від 22.01.2020 року у справі №440/207/19, від 14.02.2018 року у справі №2а/0470/2563/12, від 16.10.2018 року у справі №161/3466/16-а, заперечує наявність у нього обов`язку щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, оскільки при зверненні до суду першої інстанції із заявою в порядку ст. 383 КАС України судовий збір ним не сплачувався.

Надаючи оцінку доводам апелянта, суд відзначає наступне.

Зокрема, Великою Палатою Верховного Суду уже вирішувалося питання сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції. Так, у пунктах 5.1, 5.2 постанови від 28.05.2018 у справі № 915/955/15 зазначено, що підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу господарського суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

В силу приписів пункту першого частини другої статті 45 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» Велика Палата Верховного Суду здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Оскільки застосування положень Закону № 3674-VI у питанні сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу вже вирішено Великою Палатою Верховного Суду, то під час розгляду цієї справи підлягають врахуванню висновки Верховного Суду, висловлені саме у складі Великої Палати. Такі висновки Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила у господарській справі, однак Закон № 3674-VI в цій частині є універсальним і не розрізняє підходи до вирішення питання сплати судового збору залежно від юрисдикції. Відтак такі висновки повинні бути застосовані і під час вирішення цієї адміністративної справи.

Вказана правова позиція була неодноразово висловлена і в постановах Верховного Суду від 13.04.2022 у справі №204/827/17, від 09.02.2023 у справах №380/22710/21, №120/3532/21, від 04.07.2023 у справі №160/1712/21 та від 14.12.2023 року у справі №400/1415/20, в яких Суд відзначив, що положення 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI, де визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу адміністративного суду, стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали адміністративного суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач оскаржує ухвалу суду першої інстанції, якою відмовлено у задоволенній його заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України, а отже він зобов`язаний сплачувати судовий збір незалежно від того, яке питання та/або яку заяву чи клопотання було вирішено судом першої інстанції оскаржуваною ухвалою.

Таким чином, суд відхиляє доводи апелянта щодо відсутності у нього обов`язку щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року.

Відтак, станом на 01 липня 2024 року апелянтом вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не виконанні.

Згідно з ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст.ст.169, 296, 298, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

3. Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач Біла Л.М.

Судді Матохнюк Д.Б. Гонтарук В. М.