Справа № 360/230/24
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року справа №360/230/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Гайдар А.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у справі № 360/230/24 (головуючий І інстанції Смішлива Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

В лютому 2024 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов 04.03.2024 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач), в якій просив суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови позивачу ОСОБА_1 у нарахуванні з 01.03.2024 в повному розмірі доплати до пенсії згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб"; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області встановити та виплатити позивачу ОСОБА_1 з 01.03.2024 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови № 713 в повному обсязі з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є пенсіонером ОВС України, перебуває на обліку відповідача та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З 01.07.2021 відповідач, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" (далі - Постанова № 713), нарахував позивачу щомісячну доплату пенсії у розмірі 2000, 00 гривень.

У подальшому (лютий 2024) відповідач на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 у справі № 360/953/23, здійснив черговий перерахунок пенсії позивача за період з 01.12.2019 з урахуванням сум грошового забезпечення позивача за прирівняною посадою працюючого поліцейського. При цьому, враховуючи ту обставину, що зростання розміру пенсії перевищило 2000,00 гривень, відповідач протиправно припинив нарахування та виплату позивачу щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 гривень, передбаченої Постановою №713.

Згідно з пунктом 1 Постанови № 713, особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018, відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон № 2262-ХІІ ), встановлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 гривень до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, яка враховується при подальших підвищеннях розмірів пенсій, визначених відповідно з статтями 13, 21 і 36 Закону.

02.02.2024 позивач письмово звернувся до відповідача за роз`ясненням стосовно перерахунку пенсії позивача.

На звернення позивача відповідачем було надано лист-відповідь від 14.02.2024 № 814-581/П-02/8-1200/24, в якому зазначено, зокрема, що оскільки після проведення Головним управлінням у лютому 2024 року перерахунку пенсії на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 у справі № 360/953/23 її основний розмір збільшився на суму, що перевищує 2000 гривень. Враховуючи наведене, підстави для встановлення щомісячної доплати, передбаченої Постановою №713 відсутні.

Виплату згідно із Постановою № 713 позивач отримував з 01.07.2021 по 29.02.2024.

Вважає дії відповідача протиправними.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у справі № 360/230/24 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн, установлену постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб, з 01.03.2024. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн, установлену постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб, з 01.03.2024.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскільки після проведеного перерахунку пенсії Позивача її розмір збільшився більше ніж на 2000 грн підстави для встановлення щомісячної доплати до пенсії відповідно до Постанови № 713 відсутні.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) перебуває на обліку в Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію за вислугу років.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04.07.2023 у справі №360/953/23, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2024, позов задоволено та, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області від 02.01.2023 № Л-005 про розмір грошового забезпечення, відповідно до статей 43, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 02.02.2024 щодо нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, відповідно до Постанови №713.

Листом № 814-581/П-02/8-1200/24 від 14.02.2024 відповідач повідомив позивача, що перерахунок пенсії буде в березні 2024 року. Доплату по проведеному перерахунку за період з 01.12.2019 по 29.02.2024 у сумі 319907,93 грн обліковано в Головному управлінні та буде виплачено з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Оскільки після проведення Головним управлінням у лютому 2024 року перерахунку пенсії на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 у справі №360/953/23 її основний розмір збільшився на суму, що перевищує 2000 гривень. Враховуючи наведене, підстави для встановлення щомісячної доплати, передбаченої Постановою №713 відсутні. Вищезазначена щомісячна доплата в розмірі 2000 гривень нараховувалася і виплачувалась за період з 01.07.2021 по 29.02.2024.

Відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №N/A17748 за дорученням № N/A17748/4 позивачу підлягало виплаті з грудня 2019 року 10185,27 грн, з березня 2022 року 11611,21 грн, з березня 2023 року 13111,21 грн; фактично виплачено пенсію у розмірі: 3290,92 грн за грудень 2019 року червень 2021 року, 5290,92 грн за липень 2021 року лютий 2022 року, 5751,65 грн за березень 2022 року лютий 2023 року, 6490,73 грн з березня 2023 року; сума доплати у розмірі: 6894,35 грн за грудень 2019 року червень 2021 року, 4894,35 грн за липень 2021 року лютий 2022 року, 5859,56 грн за березень 2022 року лютий 2023 року, та з березня 2023 року 6620,48 грн.

Згідно з протоколами перерахунку пенсії за пенсійною справою №N/A17748 -МВС пенсія за вислугу років позивача перерахована та її розмір склав: з 01.07.2021 5290,92 грн (з урахуванням доплати за Постановою № 713 в сумі 2000,00 грн), з 01.03.2022 5751,65 грн (з урахуванням доплати за Постановою № 713 в сумі 2000,00 грн), з 01.03.2023 6490,73 грн (з урахуванням доплати за Постановою № 713 в сумі 2000,00 грн) та з 01.03.2024 13111,21 грн (з доплатами, проте без врахування доплати за Постановою № 713 в сумі 2000,00 грн).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначаються Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII).

Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення частини третьої статті 43 та статті 63 Закону № 2262-XII.

Частиною третьою статті 63 Закону № 2262-ХІІ визначено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за Законом № 2262-ХІІ пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (частина четверта статі 63 Закону №2262-ХІІ).

14.07.2021 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" (далі - Постанова № 713).

У преамбулі Постанови № 713 зазначено, що ця постанова прийнята з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб.

Пунктом 1 Постанови № 713 установлено з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018 щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 р., розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 р., щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 1 липня 2021 року.

Відтак із наведених приписів слідує, що Постановою № 713 для осіб, яким призначено пенсію до 01.03.2018, встановлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій.

Водночас абзацом 3 пункту 1 Постанови № 713 обумовлено, що вказана доплата не виплачується у разі коли пенсія переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. У такому випадку щомісячна доплата встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Суд зазначає, що перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 був зумовлений набранням законної сили рішенням суду від 13.10.2023 у справі №360/953/23, яким зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.12.2019, проте після проведеного перерахунку пенсії позивача, їй припинено виплату щомісячної доплати, оскільки основний розмір пенсії позивача підвищився більше, ніж на 2000,00 грн.

Ключовим питанням для правильного вирішення цієї справи є з`ясування того чи підлягають застосуванню положення абзацу 3 пункту 1 Постанови № 713 під час перерахунку пенсії, здійсненого на виконання судового рішення.

Так, встановлюючи з 01.07.2021 щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн тим особам, пенсію яким призначено до 01.03.2018 відповідно до Закону № 2262-XII, Кабінет Міністрів України у пункті 1 Постанови № 713 передбачив, що така щомісячна доплата повинна враховуватись під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-XII.

При цьому положення Закону № 2262-XII та Порядку № 45, які визначають порядок перерахунку, пов`язують перерахунок пенсій із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або введення для нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 постанови № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах.

Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Відтак, оскільки після 01.03.2018 перерахунок пенсії позивача проводився на виконання судового рішення з метою захисту порушених прав позивача, тому відповідачем протиправно припинено виплату позивачеві щомісячної доплати, що передбачена Постановою № 713.

Подібний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 08.11.2022 (справа № 420/2573/22), від 18.04.2023 (справа №560/6528/22), від 21.11.2023 (справа № 300/5426/22), від 21.11.2023 (справа № 380/13793/22), від 19.12.2023 (справа №380/13249/22), від 10.01.2024 (справа № 240/4894/23) та від 23.01.2024 (справа №160/17347/22).

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У зв`язку із чим суд не приймає доводи відповідача про те, що оскільки після проведеного на виконання рішення суду перерахунку пенсії основний її розмір збільшився на суму, що перевищує 2000,00 грн, а отже, підстави для проведення виплати, передбаченої Постановою № 713, відсутні.

Оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений відповідачем з 01.12.2019 на виконання рішення суду з метою усунення порушеного права на належний розмір пенсії, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, тому позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 гривень відповідно до Постанови №713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття зазначеної постанови поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018.

Матеріалами справи підтверджено факт виплати позивачу щомісячної доплати до пенсії за Постановою № 713 в сумі 2000,00 грн за період з липня 2021 року до лютого 2024 року та з 01.03.2024 припинено її виплату.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Як слідує з матеріалів справи, позивач направив заяву з проханням поновити нарахування та виплату щомісячної доплати за Постановою № 713.

В свою чергу, відповідач не приймав рішення за результатами надходження до нього заяви, тим самим допустив протиправну бездіяльність у здійсненні виплати щомісячної допомоги.

Згідно із загальними засадами права, дії суб`єкта владних повноважень це активна поведінка суб`єкта владних повноважень, а бездіяльність це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень. Як дії, так і бездіяльність можуть мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, з урахуванням заявлених уточнених позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом: визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн, установлену постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб, з 01.03.2024; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн, установлену постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб, з 01.03.2024.

В іншій частині, вимоги не підлягають задоволенню оскільки обраний позивачем спосіб захисту не відповідає об`єкту порушено права, з урахуванням повноважень суду при вирішення справи відповідно до частини другої статті 245 КАС України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі статтею 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у справі № 360/230/24 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у справі № 360/230/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 27 червня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

А.В. Гайдар