Справа № 420/6189/24
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2024-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6189/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області в якому позивач просить суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення від 31.07.2023 №0/18784/2405, від 31.07.2023 №0/18786/2405, від 31.07.2023 №0/18788/2405, від 31.07.2023 №0/18789/2405, від 31.07.2023 №0/18790/2405, від 31.07.2023 №0/18792/2405, від 31.07.2023 №0/18796/2405, від 31.07.2023 №0/18798/2405.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головним управлінням ДПС в Одеській області винесені податкові повідомлення-рішення від 31.07.2023 №0/18784/2405, від 31.07.2023 №0/18786/2405, від 31.07.2023 №0/18788/2405, від 31.07.2023 №0/18789/2405, від 31.07.2023 №0/18790/2405, від 31.07.2023 №0/18792/2405, від 31.07.2023 №0/18796/2405, від 31.07.2023 №0/18798/2405. Позивач вважає винесені податкові повідомлення-рішення протиправними та просить скасувати їх з огляду на те, що Головним управлінням ДПС в Одеській області не було дотримано процедуру проведення перевірки та здійснення заходів для отримання документів, що вплинуло на недотримання процедури перевірки, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що вважає що платника податків було повідомлено належним чином про проведення документальної позапланової перевірки та Позивач не вжив заходів для надання контролюючому органу первинних документів. Крім того відповідач зазначив, що документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлені наступні порушення фізичною особою платником податків ОСОБА_1 : за період з 01.01.2017 по 13.03.2017, з 11.08.2017 по 31.08.2017, з 26.07.2018 по 26.02.2019 роки ФОПП ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність на загальній системі оподаткування, особливості оподаткування доходів від обрання якої встановлено статтею 177 Податкового кодексу України. Декларація про отримані доходи надані до Головного управління ДПС в Одеській області. Перевіркою дотримання встановленого порядку подання до контролюючих органів податкових декларацій встановлено: декларація про майновий стан і доходи надавались у наступні податкові періоди: 2017 рік-звітна. Строки подання декларації визначені законодавством -09.02.2018. Дата подання декларації до органу ДПС та реєстраційний номер 21.12.2017р №17730. 2018 рік-звітна. Строки подання декларації визначені законодавством -11.02.2019. Дата подання декларації до органу ДПС та реєстраційний номер-05.02.2019р №. 2019 рік-звітна. Строки подання декларації визначені законодавством-10.02.2020. Дата подання декларації до органу ДПС та реєстраційний номер не надана. Податкові декларації, крім випадків, передбачених Податковим кодексом України, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб платників податків протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року. Перевіркою дотримання встановленого порядку подання до контролюючих органів податкових декларацій, повноти та своєчасності подання податкової декларації встановлено порушення вимог пп.177.5.2 п.177.5 ст.177, пп.49.18.3 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами і доповненнями, а саме ненадання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2019 р. Перевіркою повноти визначення правильності сум одержаного доходу встановлено заниження валового доходу у сумі 7861,00 грн., а саме: за 2019 рік ФОПП ОСОБА_1 не надав про майновий стан та доходи, згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб ДПС України про суми виплачених доходів та утриманих податків за ознакою « 157» встановлено отримання доходів у сумі 7269,00 грн. та за даними ІС «Податковий Блок» встановлено: 14.01.2019 року ФОПП ОСОБА_1 було здійснено розрахункову операцію по реалізації товару у сумі 592,00 грн. Перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням діяльності, відображених у додатку Ф2 (2017-2018) встановлено що: - за 2017 рік 0,00 грн., за даними перевірки 0,00 грн.; - за 2018 рік 3545425,00 грн., за даними перевірки 368360,98 грн., тобто завищення документально підтверджених витрат на суму 3177064,02 грн., у т.ч. за 2018 рік на суму - 3177064,02 грн. За даними ІС «Податковий Блок» ФОПП ОСОБА_1 здійснив наступні витрати, які було враховано при перевірці вартості документально підтверджених витрат: - витрати на оплату праці (2018р. 368360,98 грн.). Враховуючи, що ФОПП ОСОБА_1 до перевірки не наданні первинні документи, щодо походження витрат, які пов`язані з отриманням доходу та підтверджені документами про їх оплату за перевіряємий період на загальну на суму 3177064,02 грн., у т.ч. за 2018 рік на суму 3177064,02 грн., що є порушенням п.177.4 ст.177 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ із змінами та доповненнями. Перевіркою правильності визначення чистого оподатковуваного доходу відображеного в деклараціях про доходи, з даними про суми оподатковуваного доходу, визначеними в ході перевірки встановлено його заниження за перевіряємий період всього у сумі 3184925,02 грн., в тому числі за 2018 рік на 3177064,02 грн., за 2019 рік 7861,00 грн. Перевіркою правильності проведення остаточного розрахунку податку на доходи фізичних осіб за перевіряємий період, що підлягає сплаті до бюджету, встановлено його заниження у сумі 573286,50 грн., у тому числі за 2018 рік у сумі 571871,52 грн., за 2019 рік - 1414,98 грн. що є порушення вимог п.177.1, п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 р. із змінами та доповненнями. До перевірки платником не надано документів які б підтверджували здійснення діяльності у межах заявлених видів діяльності, обраної ставки єдиного податку за 2017р. (рух коштів, акти виконаних робіт, накладні та т.і.). Отже відсуне підтвердження здійснення господарської діяльності у межах заявлених видів діяльності, обраної ставки єдиного податку за 2017р. та достовірності відомостей наданих платником до реєстру платників єдиного податку. а результатами перевірки платник єдиного податку встановлені порушеннями п. 293.4 ст. 293, абз. 4 та абз.7 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями. 5. Перевіркою правильності визначення податкових зобов`язань по єдиному податку встановлено: Відповідно до пп. 4 п.293.4 ст.293, пп 4 та 7 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями передбачено, що до доходу, отриманого від здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, застосовується ставка єдиного податку в розмірі 15 відсотків. Таким чином, дохід отриманий ФОПП ОСОБА_1 від здійснення діяльності, яка не дає право застосування спрощеної системи оподаткування оподатковується за ставкою 15%, тобто у сумі 136602,73 грн., у т.ч. 2017р. 136602,73грн. ((926604,83х 15%)-2388,00). 6. ФОПП ОСОБА_1 у перевіряємому періоді не зареєстрований як платник податку на додану вартість у Головному управління ДПС в Одеській області. Відповідно до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018р. загальний дохід від провадження господарської діяльності склав 3551096,00грн. Відповідно до п. 181.1 ст.181 Податкового кодексу України, від 02.12.2010 № 2755- VI із змінами та доповненнями «У разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням…». Згідно п. 183.2 ст. 183 Податкового кодексу України, від 02.12.2010 № 2755- VI із змінами та доповненнями «У разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсяг оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу». У зв`язку з вищевикладеним підприємець не зареєструвався платником ПДВ. Відповідно до п. 183.10 ст. 183 Податкового кодексу України, від 02.12.2010 № 2755- VI із змінами та доповненнями «Будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування». Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань встановлено заниження у розмірі (р.9) 511791 грн. Перевіркою встановлено, що ФОПП ОСОБА_1 в порушення п. 181.1 ст.181, п. 183.10 ст. 183, ст. 188 Податкового кодексу України, від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями занижено податкові зобов`язання з ПДВ у розмірі 511791 грн., у т.ч. за 2018 рік 510219 грн., за 2019 рік 1572 грн. Фізичні особи підприємці, крім тих що обрали спрощену систему, за результатами звітного податкового року відповідно пп.1.2 п. 16 підрозділу 10, ст.163, пп. 164.1.3 п.164.1 ст. 164, п. 177.2 ст. 177 Кодексу самостійно розраховують військовий збір в розмірі 1,5 відсотки чистого оподатковуваного доходу, відображають в річній податковій декларації та сплачують в терміни передбачені для сплати податку на доходи фізичних осіб за відповідний період. В результаті порушень податкового законодавства, описаних у п.2.1.2 акту перевірки та в порушення п.п. 162.1 статті 162, пп.164.1.3 пункту 164.1 статті 164, п.44.1 ст.44, п.177.2 ст.177, п.177.4 ст.177, п. 16 підрозділу 10 розд. XX Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами і доповненнями ФОПП ОСОБА_1 не нараховано військового збору у розмірі 47773,87 грн. , у тому числі за 2018 рік - 47655,96 грн., за 2019 рік 117,92 грн. ФОП ОСОБА_1 зареєстрований платником акцизного податку відповідно до пп. 212.3.2 п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України. Перевіркою повноти, своєчасності подання декларації з акцизного податку встановлено порушення вимог п.223.2 ст.223 Кодексу, а саме несвоєчасне подання податкових декларацій за жовтень 2018 року, листопад 2018 року, грудень 2018 року, січень 2019 року. За даними ІС «Податковий Блок» встановлено: 14.01.2019 року ФОПП ОСОБА_1 було здійснено розрахункову операцію по реалізації підакцизного товару у сумі 592,00 грн. (без урахування податку 563,80 грн.). В декларації акцизного податку за січень 2019 рік № від 25.02.2019р. відображено 0,00 грн., чим порушено вимоги п.216.9 ст.216 Кодексу. Перевіркою правильності визначення податкових зобов`язань по акцизному податку встановлено порушення вимог п.216.9 ст.216 Кодексу, в наслідок чого донараховано акцизного податку у сумі 28,19 грн., у т.ч. за січень 2019р. 28,19 грн.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги позову, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне: на підставі пп. 78.1.7, п.78.1, ст.78, ст.79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-IV із змінами, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про припинення підприємницької діяльності від 26.02.2019р. №2144157 та згідно наказу Головного управління ДПС в Одеській області №2408-п від 10.04.2023 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 », з урахуванням п.п. б) п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового Кодексу України, із змінами, (далі - ПКУ), внесеними Законом України від 12.05.2022 року № 2260-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану», головним державним інспектором відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС в Одеській області Макоїд О.В., проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , (далі ФОПП в.), податкова адреса: АДРЕСА_1 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 року по 26.02.2019 року.

За результатами перевірки складено акт від 16.06.2023 за №16392/15-32-24-05-09/.

У ході перевірки контролюючим органом встановлено порушення а саме - Документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлені порушення фізичною особою платником податків ОСОБА_1 :

3.1. п. 177.5 ст. 177, пп.49.18.3 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами і доповненнями, неподання декларацій про майновий стан за 2019p.;

3.2. п.177.1, 0.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями, в наслідок чого донараховано податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 573286,50 грн., у тому числі за 2018 рік у сумі 571871,52 грн., за 2019 рік 1414,98 грн.;

3.3. п.51.1 ст.51, пп. б) п.176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ та Наказу Міністерство доходів і зборів України, від 13.01.2015 року № 4 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15 грудня 2020 року №773) "Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку", а також сум нарахованого єдиного внеску» (в редакції станом на 09.11.2019), неподання звіту за 1 квартал 2019 рік за формою №1ДФ;

3.4. п.п. 162.1 статті 162, пп.164.1.3 пункту 164.1 статті 164, п.44.1 ст.44, п.177.2 ст.177, п.177.4 ст.177, п. 16 підрозділу 10 розд. ХХ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, із змінами і доповненнями, в наслідок чого донараховано військового збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 47773,87 грн., у тому числі за 2018 рік - 47655,96 грн., за 2019 рік - 117,92 грн;

3.5. пп. 4 п.293.4 ст.293, абз.4 та абз.7 пр. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-V1 із змінами та доповненнями, у зв`язку з чим занижено податкові зобов`язана з єдиного податку у розмірі 136602,73 грн., у т.ч. 2017р. - 136602,73 грн.

3.6. п. 181.1 ст. 181, п. 183.10 ст. 183, ст. 188 Податкового кодексу України, від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями, заниження суму ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 511791 грн., у т.ч. за січень-грудень 2018 рік - 510219 грн., за січень-лютий 2019 рік - 1572 грн.

3.8. п.223.2 ст.223 Кодексу, а саме несвоєчасне подання податкових декларацій за жовтень 2018 року, листопад 2018 року, грудень 2018 року, січень 2019 року;

3.9. п.216.9 ст.216 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №№2755-VI (із внесеними змінами та доповненнями), заниження акцизного податку у сумі 28,19 грн., у т.ч. за січень 2019р. - 28,19 грн.;

3.10. п.44.1, 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із внесеними змінами та доповненнями) в частині зберігання первинних документів пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

На підставі Акту перевірки винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 31.07.2023 №0/18784/2405, від 31.07.2023 №0/18786/2405, від 31.07.2023 №0/18788/2405, від 31.07.2023 №0/18789/2405, від 31.07.2023 №0/18790/2405, від 31.07.2023 №0/18792/2405, від 31.07.2023 №0/18796/2405, від 31.07.2023 №0/18798/2405.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

У відповідності до статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Пп. 75.1.2. п.75.1 статті 75 ПКУ, зазначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням Якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, оном, пер первинних них документів, які використовуються 6 бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною невиїзною позаплановою електронною перевіркою за заявою платника податків (далі електронна перевірка) вважається перевірка, що проводиться на підставі заяви, поданої платником податків з незначним ступенем ризику, визначеним відповідно до пункту 77.2 статті 77 цього Кодексу, до контролюючого органу, в якому він перебуває на податковому обліку. Заява подається за 10 календарних днів до очікуваного початку проведення електронної перевірки, але не раніше офіційного повідомлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, про запровадження проведення такої перевірки для відповідних платників податків: які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності; суб`єктів господарювання мікро-; малого; середнього підприємництва; інших платників податків. Форма заяви, порядок її подання, прийняття рішення про проведення електронної перевірки встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

В свою чергу, статтею 79 ПКУ передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що документальна перевірка проводиться на підставі первинних документів (в тому числі документів фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів), в свою чергу Актом перевірки викладено висновки про відсутність під час проведення документальної невиїзної перевірки первинних документів ФОП ОСОБА_1 , в той же час висновки Акту перевірки базуються на підставі Інформаційних базах даних «ІС Податковий блок», тобто порушено вимоги пп. 75.1.2. п.75.1 статті 75 ПКУ та проведено перевірку на підставі інформаційних баз, а не документів.

Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 20 серпня 2015 року №727 (зі змінами та доповненнями) (надалі "Порядок 727") ставляться вимоги щодо акту документальної перевірки, складеного результатами податкової перевірки.

Так, пунктом 1 Розділу ІІ "Основні вимоги до оформлення документальних перевірок" Порядку 727 передбачено, що "результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а в разі відсутності порушень довідка документальної перевірки".

Зокрема, пунктів 3-5 Розділу ІІ "Основні вимоги до оформлення документальних перевірок" Порядку 727 встановлено: « 3. Акт документальної перевірки має містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного законодавства, законодавства з єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податкове, валютне та інше законодавство, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи). 4. В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів." Приписами Розділу ІІІ "Зміст акта (довідки) документальної перевірки" Порядку 727 також встановлено детальні вимоги до змісту Акту перевірки.

Водночас, положеннями Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 року №12049 (надалі "Порядок 1204") встановлено обставини за яких податковий орган складає податкові повідомлення-рішення (ППР). Так, положеннями Розділу ІІ "Порядок складання контролюючими органами податкових повідомлень рішень", зокрема підпунктами 2-4 пункту 1 Розділу передбачено: « 1. Контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, що передбачені Кодексом або іншим законодавством або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, і складає податкове повідомлення-рішення у випадках, якщо: 2) дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, податкового кредиту, суми бюджетного відшкодування та/або завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку з використанням платником податку права на податкову знижку, що заявлені у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; 3) з гідно з податковим, митним та іншим законодавством особою, відповідальною з а нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності; є контролюючий орган; 4) дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, у тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил, нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів та/або на єдиний рахунок податків і зборів, передбачених Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб, таким податковим агентом.»

Оскільки, спірні ППР складені на підставі Акту перевірки, з аналізу вищевказаних норм можна дійти висновку, що правомірність спірних ППР прямо залежить від правомірності Акту перевірки відповідача, зокрема від його точності, обгрунтованості, однозначності та послідовності викладених в ньому висновків.

Акт документальної перевірки має бути результатом аналізу податковим органом діяльності платника податку в напрямках та за періоди, що визначається наказом уповноваженої особи на перевірку та на правлення на перевірку, та містити чіткі та зрозумілі висновки про платником податку приписів встановлення/відсутність порушень законодавства 6 сфері нарахування та сплати податків, дотримання податкового обліку, подання звітності, тощо.

Окрім того, висновки Акту перевірки мають бути підкріплені доказами, що були предметом аналізу під час податкової перевірки, а сам Акт перевірки має мати посилання на кожен з проаналізованих доказів.

Відтак, наявність неточностей необгрунтованості, неоднозначності, відсутність посилання на конкретні документи, що аналізувались під час перевірки, а також відсутність логічної послідовності висновків Акту перевірки призводять до розумного сумніву щодо законності складання спірних ППР.

Пунктом 81.3. статті 81 ПКУ, передбачено під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи-платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

За приписами пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума «грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових. повідомлень-рішень за результатами перевірки

Згідно з абзацом другим пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

Згідно приписів пункту 86.8 статті 86 ПКУ, податкове повідомлення-рішення приймається протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків Акта перевірки, а за наявності заперечень до Акта перевірки протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення від 31.07.2023 №0/18784/2405, від 31.07.2023 №0/18786/2405, від 31.07.2023 №0/18788/2405, від 31.07.2023 №0/18789/2405, від 31.07.2023 №0/18790/2405, від 31.07.2023 №0/18792/2405, від 31.07.2023 №0/18796/2405, від 31.07.2023 №0/18798/2405 прийняті Головним управлінням ДПС в Одеській області поза межами строку встановленого пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, тобто з порушення вимог чинного законодавства.

Відповідно до п.85.2. ст. 85 ПКУ - Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

В свою чергу, п.85.6. ст. 85 ПКУ У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис

Відповідно до аб3.2 п. 121.1. ст. 121 ПКУ Незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Я зазначає позивач, він не відмовлявся надати документи, фактично ненадання таких документів відбулося через необізнаність в проведенні перевірки.

Також, з урахуванням до зазначених в акті перевірки висновків, Головним управлінням ДПС в Одеській області не було здійснено додаткових заходів в частині здійснення запитів або зустрічних звірок для правильного, повного, об`єктивного та законного винесення податкових повідомлень-рішень, висновки контролюючого органу були зроблені на підставі відомостей, що містяться в Інформаційних базах даних «ІС Податковий блок».

Головним управлінням ДПС в Одеській області не було в повному обсязі дотримано процедуру проведення перевірки та здійснення заходів для отримання документів, що вплинуло на не дотримання процедури проведення перевірки.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №826/17123/18, що незалежно від прийнятого платником податку рішення про допуск (не допуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, недотримання відповідачем норми ПК України є самостійною підставою для задоволення позову.

Щодо встановлених порушень зазначених в акті перевірки, то таку перевірку проведено без присутності позивача.

Відповідачем винесено наказ №2408-п від 10.04.2023 року та повідомлення від 12.04.2023 року №208/15-32-24-05.

Копія наказу про проведення перевірки та повідомлення про дату початку і місце її проведення були надіслані на адресу позивача рекомендованим листом, що підтверджує список надісланих ГУ ДПС в Одеській області рекомендованих листів, однак відсутні докази вручення платнику податків.

Відповідно до п.79.2. статті 79 ПКУ документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Відповідно до п. 42.2. статті 42 ПКУ документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

А згідно з абзацом другим пункту 42.5 статті 42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Ураховуючи наведене, суд зазначає , що з огляду на застереження, що містяться у пункті 79.2 статті 79 Податкового Кодексу України, про неможливість проведення перевірки без отримання доказів вручення платнику податків копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки відсутні правові підстав для проведення перевірки.

Отже, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб, тобто до її початку. Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої та є підставою про визнання протиправними дій, вчинених на виконання наказу про проведення позапланової невиїзної перевірки, аналогічний правовий висновок висловлено у постанові від 26 лютого 2019 року по справі №№813/581/18 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, постановах від 26 лютого 2019 року по справі № 821/2424/15-а, від 15 травня 2018 року по справі №809/1578/17 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду.

З огляду на вказане суд доходить висновку про те, що у спірній ситуації податковий орган не дотримався вимог пунктів 79.2 статті 79, 42.2, 42.5 статті 42 ПК України, оскільки відсутні належні докази ознайомлення позивача з копією наказу про проведення перевірки №2408-п від 10.04.2023 року.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням того, що суд вважає висновки, викладені в акті перевірки необґрунтованими, а також через процедурні порушення при призначенні перевірки, суд дійшов висновку, що оскаржувані у межах цієї справи податкові повідомлення-рішення, рішення та вимоги є протиправними і підлягають скасуванню.

Згідно ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до абз.1 ч.2 зазначеної статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не спростовано заявлені позовні вимоги, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 13420,64 грн.

Отже, відповідно до положень ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 14198,39 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295,382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення від 31.07.2023 №0/18784/2405, від 31.07.2023 №0/18786/2405, від 31.07.2023 №0/18788/2405, від 31.07.2023 №0/18789/2405, від 31.07.2023 №0/18790/2405, від 31.07.2023 №0/18792/2405, від 31.07.2023 №0/18796/2405, від 31.07.2023 №0/18798/2405.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 14198,39 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К. Василяка