Справа № 932/4052/24
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2024 року м. Дніпросправа № 932/4052/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Ретинської В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Вишневського А.А. на рішення Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська від 20 травня 2024 року

у адміністративній справі № 932/4052/24 за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про продовження строку затримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська від 20 травня 2024 року частково задоволено поданий до суду 13 травня 2024 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області адміністративний позов до ОСОБА_1 щодо «продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців з метою забезпечення видворення за межі території України», а саме, продовжено строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці з метою забезпечення видворення за межі території України.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку представником відповідача по справі з підстав не відповідності судового рішення положенням ст.289 КАСУ, яка є спеціальною нормою, що визначає підстави для продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, а саме, ч.11 ст. 289 КАС України, зміст якої розкривається ч.13 вказаної статті.

Мотивуючи свої вимоги представник відповідача в апеляційній скарзі вказує на те, що судом не враховано не наведення позивачем у даному випадку підстав, за наявності яких можливе продовження строку затримання відповідача в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні та не надання доказів про ухилення відповідача від ідентифікації, хоча суди апеляційної інстанції вказують необхідність встановлення у справах про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечений примусовою видворення наявності двох умов: відсутності співпраці з боку іноземця з органами державної міграційної служби та неодержання інформації з країни його походження, і прикладом цьому є постанова Другого апеляційного адміністративного суду по справі №554/447/19 від 26.03.2019 року та постанова П`ятого Апеляційного адміністративного суду по справі №743/106/19 від 14.03.2019 року.

Посилаючись на положення ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ч.4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.289 КАСУ та рішення Європейського Суду з прав людини у справах «Чахал проти Великобританії», «Амюр проти Франції», «Дугуз проти Греції», п.30 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року №1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» і на позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 28.01.2021 року в справі № 743/1046/20 - представник відповідача просить рішення Бабушкінського суду, м. Дніпропетровська, від 20.05.2024 р. скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі

Заслухавши пояснення сторін по справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність їх застосування до спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції у цій справі, виходячи з нижченаведеного

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспортний документ НОМЕР_1 , виданий 19.07.2013 строком дії до 18.07.2023, продовжений до 31.12.2024 року) останній раз здійснив в`їзд на територію України 04.09.2018 року, через КПП «Харків» з метою навчання, що підтверджено відмітками у паспортному документі та інформацією з веб-інтерфейсу інформаційно-телекомунікаційної системи, щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон. Перебування ОСОБА_1 на території України документувалося посвідкою на тимчасове проживання серії НОМЕР_2 терміном дії з 06.12.2016 року до 11.09.2019 року.

У подальшому відповідач ОСОБА_4 з заявою про продовження терміну перебування на території України чи із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не звертався, і у розпорядженні Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області відсутня інформація щодо визнання зазначеного громадянина Туркменістану біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_4 втративши підстави для подальшого перебування на території України ухилився від виїзду з України. Відповідно, за фактом порушення громадянином Туркменістану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспортний документ НОМЕР_1 , виданий 19.07.2013 строком дії до 18.07.2023, продовжений до 31.12.2024 року) строку перебування в Україні, уповноваженими службовими особами ГУ ДМС Дніпропетровській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН № 005794 від 14.12.2023 року, у якому зафіксовано порушення законодавства, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.203 КУпАП, а за результатами розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН № 005785 від 14.12.2023 року, відповідно якої на відповідача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 3400,00 грн. Адміністративний штраф відповідачем у цій справі сплачено, а зазначена постанова не оскаржена.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» уповноваженими службовими особами ГУ ДМС у Дніпропетровській області 14.12.2023 року відносно відповідача ОСОБА_1 було прийнято рішення № 014528 про примусове повернення до країни походження або третьої країни, яким останнього зобов`язано залишити територію України у термін до 17.12.2023 року. Проте відповідач вказане рішення не виконав та не виїхав за межі території України, тому реалізуючи положення ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», стосовно ОСОБА_1 було прийнято рішення № 6 від 20.12.2023 року про примусове видворення з України.

Виходячи з факту проживання ОСОБА_1 на території України без документів на право проживання та вчинення ним передбачененого ч.1 ст.203 КУпАП адміністративного правопорушення, а також з урахуванням відсутності законного джерела заробітку у ОСОБА_1 та не виконання ним добровільно рішення про примусове повернення в країну походження або третю країну, рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2023 року у справі № 205/13858/23 до громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) було затримано та з метою забезпечення видворення за межі території України поміщено строком на два місяці до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. Вказане рішення суду вступило в законну силу і відповідно до положень КАС України встановлені ним обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

На вимогу відділу № 7 у м. Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області ухваленим у справі № 932/1390/24 рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.02.2024 року продовжено на один місяць, тобто до 21 березня 2024 року строк затримання та перебування громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. За результатом розгляду апеляційної скарги адвоката Вишневського Андрія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_6 постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.04.2024 року рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 лютого 2024 року в адміністративній справі №932/1390/24 залишено без змін.

В подальшому строк затримання та перебування громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в пункті тимчасового перебування в Україні продовжувався:

- рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2024 року у справі № 932/2218/24 - строком на один місяць;

- та рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.04.20223 року у справі № 932/1390/24 - строком на один місяць, тобто до 17.05.2024 року.

13 травня 2024 року позивач у цій справі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою про продовження строку затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, в якій просив продовжити строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Туркменістану ОСОБА_7 ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) строком на шість місяців з метою забезпечення видворення за межі території України що саме і було предметом розгляду судом першої інстанції у цій справі.

Вирішуючи вимоги позивача у цій справі по суті, суд першої інстанції узяв до уваги, що за період перебування ОСОБА_1 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ГУ ДМС у Дніпропетровській області листами від 26.12.2023 за вих. № 1201.17.2/62089-23 та від 02.01.2024 за вих. № 1201.17/180-24 доручалося ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України» здійснити опитування відповідача з питань готовності залишити територію України, та наявності коштів для придбання квитка, і у відповідь ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України» листом від 09.01.2024 за вх. № 4877.5/36-24 надсилав позивачу акт опитування відповідача, де зазначено, що відповідач готовий залишити територію України та має фінансову можливість, а листом від 12.01.2024 за вх. № 4877.5/69-24 ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України» повідомляв позивача про надіслання відповідачем на електронну адресу ПТПІ у електронному вигляді авіаквитка з Кишинева до Стамбулу на 17.01.2024 року. Однак, листом від 16.01.2024 року ГУ ДМС у Дніпропетровській області повідомив ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України» про те, що візовий порядок перетину державного кордону Молдови та Туреччини унеможливлює виконання рішення про примусове видворення стосовно відповідача використовуючи вищезазначений авіаквиток.

В свою чергу, ГУ ДМС у Дніпропетровській області листом від 16.01.2024 року № 1201.17-716/12.3-24 направлявся до Посольства Республіки Молдова в Україні відповідний запит про співпрацю у оформленні транзитної візи для відповідача та виконання рішення про примусове видворення, а до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України» листом від 06.02.2024 року за вих. № 1201.17.2/5143-24 направлялася заява-анкета та реквізити для сплати консульського збору для оформлення транзитної візи через Республіку Молдова для ОСОБА_1 .

ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України» листом від 08.02.2024 року за вх. № 4877.5/200-24 позивачу було надіслано заповнену відповідачем заяву-анкету для отримання транзитної візи через Республіку Молдова, але 29.02.2024 року уповноваженою службовою особою ГУ ДМС у Дніпропетровській області у телефонному режимі було отримано інформацію від представника Посольства Республіки Молдова про необхідність офіційного звернення до Генерального інспекторату з міграції в Республіці Молдова з метою отримання дозволу для документування відповідача транзитною візою та забезпечення примусового видворення, у зв`язку з чим листом ГУ ДМС у Дніпропетровській області за вих. №1201.17.2-3039/12.3-24 від 01.03.2024 року до Генерального інспекторату з міграції в Республіці Молдова було направлено офіційне звернення з метою документування відповідача транзитною візою для забезпечення виконання рішення про примусове видворення.

Листом Посольства Республіки Молдова в Україні від 22.03.2024 року № 5141/1/1201 повідомлено ГУ ДМС у Дніпропетровській області про те, що процедура видачі транзитної візи Консульським відділом Посольства Республіки Молдова в Україні здійснюється за попереднім запитом української сторони в Генеральному Бюро по Міграції Республіки Молдова і для видачі візи на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а дана процедура займає більше ніж 10 робочих днів, і може бути здійснена якщо до пакету документів для отримання візи буде і лист-згода його транзиту через території Республіки Молдова з боку української відповідної влади, у зв`язку з чим Посольство має направить електронне досьє для візи з проханням надати дозвіл на отримання транзитної візи до Посольства Республіки Молдова в Україні громадянином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.04.2024 ГУ ДМС у Дніпропетровській області вже було отримано копію бронювання авіаквитка на ім`я відповідача з м. Кишинєва (Республіка Молдова) до м. Ащгабат (Туркменістан) з пересадкою у Турецькій Республіці на 15-16 травня 2024 року, але Посольством Республіки Молдова в Україні направленим на адресу ГУ ДМС у Дніпропетровській області листом за вих. № UKR/461/070 від 30.04.2024 було відмовлено у оформлені транзитної візи на ім`я громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з посиланням на недотримання ст.8 Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Молдова про реадмісію осіб № 2534VIII від 06.09.2018 року, але без зазначення, яке саме із положень ст.8 вищезазначеної Угоди не дотримано Україною.

Отримана від Посольства Республіки Молдова в Україні відмова у оформлені транзитної візи на ім`я громадянина ОСОБА_3 (що викладена у листі за вих. № UKR/461/070 від 30.04.2024), стала підставою для направлення ГУ ДМС у Дніпропетровській області на адресу Посольства Республіки Молдова в Україні листа до за вих. № 1201.17.2-6554/12.3-24 від 08.05.2024 року з вимогою надати роз`яснення, яке саме положення ст.8 Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Молдова про реадмісію осіб № 2534VIII від 06.09.2018 року не дотримано Україною, а також повідомлено одночасно про сплату ОСОБА_5 збору для оформлення транзитної візи в повному обсязі та про наявність авіаквитка на 15.05.2024 з м. Кишинів, Республіка Молдова до м. Ашгабат, Туркменістан. Крім того, ГУ ДМС у Дніпропетровській області направлено лист до Посольства Республіки Молдова в Україні за вих. № 1201.17.2-6553/12.3-24 від 08.05.2024 року з проханням розглянути можливість компетентних органів Республіки Молдова сприяти в транзитному супроводженні громадянина Туркменістану ОСОБА_1 з пункту пропуску «Отач» (Otaci) до аеропорту м. Кишинів (Chisinau Intl) Республіки Молдова. Наразі відповіді на вказані листі позивачем не отримано.

Отже, за наведених вище обставин та спираючись на положення ч.1 ст.9, ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 р., ст.289 КАСУ і ст.ст.9,29 Загальної декларації прав людини (1948 року), ст.9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (1966 року), ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 04.11.1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11.09.1997 року - суд першої інстанції дійшов обгрунтовано висновку, що особа громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) документована діючим паспортом Туркменістану і фактично ідентифікована, а його належність до громадянства Туркменістану підтверджена, однак відмова Республікою Молдова у оформленні транзитної візи перешкоджає ДМС забезпечити видворення відповідача за межі території України, що саме і стало підставою для неодноразового звернення до суду за продовженням строку затримання та перебування громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в пункті тимчасового перебування в Україні.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіббез громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно із частиною першою статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

За приписами частин одинадцятої та тринадцятої статті 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, чи неможливо забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк …, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.

Оскільки системний аналіз наведених вище правових норм свідчить, що заходи затримання іноземця або особи без громадянства з поміщенням в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні можуть застосовуватися судом не лише з метою ідентифікації, а й задля забезпечення видворення за межі території України, та (або) їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, а вступившим у законну силу рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2023 року у справі № 205/13858/23 встановлено обставини, які при розгляді даної справи не підлягають доказуванню, а саме, стосовно: проживання ОСОБА_1 на території України без документів на право проживання; вчинення ним передбачененого ч.1 ст.203 КУпАП адміністративного правопорушення; відсутності законного джерела заробітку; та не виконання ним добровільно рішення про примусове повернення в країну походження або третю країну колегія суддів вважає обгрунтованим обговорення судом першої інстанції у цій справі саме питання наявності/відсутності підстав для продовження терміну тримання іноземця в ПТПІ задля забезпечення виконання рішення про примусове видворення.

З матеріалів справи вбачається, що після ухвалення Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська рішення від 04.04.2024 року у справі № 932/2218/24 строком на один місяць, ГУ ДМС у Дніпропетровській області вже було отримано 12.04.2024 копію бронювання авіаквитка на ім`я відповідача з м. Кишинєва (Республіка Молдова) до м. Ащгабат (Туркменістан) з пересадкою у Турецькій Республіці на 15-16 травня 2024 року, але у той же час позивач не отримав на свій запит відповідді від Посольства Туркменістану в Україні стосовно затримання та видворення відповідача з території України відповідно до прийнятого ГУ ДМС у Дніпропетровській області рішення про примусове видворення від 14.12.2023 року, також як і не отримано транзитної візи, що саме і було підставою для продовження рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.04.2024 року у справі № 932/1390/24 строку затримання та перебування громадянина ОСОБА_3 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ще на один місяць, тобто до 17 травня 2024 року.

Проте, в подальшому ГУ ДМС у Дніпропетровській області отримано лист Посольства Республіки Молдова в Україні за вих. № UKR/461/070 від 30.04.2024 яким відмовлено в оформлені транзитної візи на ім`я громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з посиланням на недотримання ст.8 Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Молдова про реадмісію осіб № 2534VIII від 06.09.2018 року, але без зазначення, яке саме із положень ст.8 вищезазначеної Угоди не дотримано Україною, у звязку з чим ГУ ДМС у Дніпропетровській області:

- письмово (листом до за вих. № 1201.17.2-6554/12.3-24 від 08.05.2024 року) повідомив Посольство Республіки Молдова в Україні про сплату ОСОБА_5 збору для оформлення транзитної візи в повному обсязі та про наявність авіаквитка на 15.05.2024 з м. Кишинів, Республіка Молдова до м. Ашгабат, Туркменістан;

- вказаним листом за вих. № 1201.17.2-6554/12.3-24 від 08.05.2024 року позивач також просив Посольство Республіки Молдова в Україні просив надати роз`яснення, яке саме положення ст.8 Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Молдова про реадмісію осіб № 2534-VIII від 06.09.2018 року не дотримано Україною;

- а листом за вих. № 1201.17.2-6553/12.3-24 від 08.05.2024 року позивач просив Посольство Республіки Молдова в Україні розглянути можливість компетентних органів Республіки Молдова сприяти в транзитному супроводженні громадянина Туркменістану ОСОБА_1 з пункту пропуску «Отач» (Otaci) до аеропорту м. Кишинів (Chisinau Intl) Республіки Молдова.

Оскільки відповіді на вказані листі позивачем не отримано, також як і не отримано остаточно транзитної візи від Посольства Республіки Молдова та Туреччини, що перешкоджає забезпеченню видворення громадянина ОСОБА_3 з території України, позивач 13.05.2024 звернувся до суду із позовною заявою у цій справі про продовження строку затримання та перебування позивача строком на шість місяців в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні , в якій просить продовжити строк затримання та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, і суд першої інстанції враховуючи загальний строк перебування ОСОБА_3 в ПТПІ, а також вжиті позивачем заходи для примусового видворення відповідача в їх сукупності, а також те, що здійснення примусового видворення відповідача на даний час є не можливим з незалежних від позивача причин суд першої інстанції обґрунтовано своїм рішенням від 20.05.2024 року продовжив строк затримання та перебування громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на два місяці з метою забезпечення видворення за межі території України.

Колегія суддів в повному обсязі погоджується з рішенням суду першої інстанції у цій справі, оскільки відсутність транзитної візи перешкоджає забезпеченню видворення за межі території України громадянина ОСОБА_3 .

Доводи, що наведені в апеляційній скарзі адвоката та висловлені судовому засіданні відповідачем, не спростовують висновків суду першої інстанції у цій справі, оскільки відповідно до вимог ст.26 Конституції України іноземці, не тільки мають рівні з громадянами України права і свободи, якщо перебувають в Україні саме на законних підставах, а й несуть такі ж самі обов`язки, як і громадяни України. Відповідно, якщо відсутня ознака законності перебування, то це створює для особи-іноземця певні обмеження та відповідні юридичні наслідки, які за конкретних обставин даного спірного випадку відповідають волі національного законодавства та є необхідними.

Стосовно продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, колегія суддів наголошує, що такий строк відповідно до частин одинадцятої, дванадцятої статті 289 КАС України становить шість місяців та може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців. У даному спірному випадку визначений ст.289 КАС України строк на даний час не перевищено.

Отже, з огляду на встановлені фактичні обставини у цій справі, колегія суддів не зважаючи на серйозність заходу затримання та перебування особи-відповідача у ПТПІ до закінчення проведення процедури видворення, вважає у даному випадку продовження терміну та періодичність звернення уповноваженого органу з адміністративним позовом про продовження строку затримання іноземця цілком виправданим та належним виходячи з відсутності законодавчо визначеного іншого способу гарантування виконання прийнятого відносно ОСОБА_1 рішення № 014528 від 14.12.2023 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни, та рішення № 6 від 20.12.2023 року про примусове видворення з України (які не оскаржені, не скасовані та є чинними), а відповідно і відсутність підстав для тверджень про порушення прав громадянина Туркменістану ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )

На підставі викладеного колегія суддів констатує, що доводи скаржника у цій справі не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у цій справі є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322 325, 328 КАС України, суд

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Вишневського А.А. залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська від 20 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя А.О. Коршун

суддя Д.В. Чепурнов