Справа № 160/12100/24
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДЛЕВ» до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії, -
09 травня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю МЕДЛЕВ до Державної податкової служби України, в якій позивач, з врахуванням заяви про зміну предмету позову, просить суд:
Позивач вважає вказане розпорядження протиправним та необґрунтованим, оскільки висновки податкового органу про відсутність спиртосховища за зареєстрованою адресою ґрунтуються на даних технічного паспорту об`єкту нерухомості, що жодним чином не ґрунтується на нормах чинного законодавства.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 року у задоволенні клопотання Державної податкової служби України про залучення співвідповідача у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДЛЕВ» до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕДЛЕВ» для здійснення вказаних видів господарської діяльності має відповідну ліцензію № 304 від 26.03.2018 року за видом господарської діяльності виробництва лікарських засобів, виданої Державною службою України з лікарських засобів та контролю за наркотиками. Так, згідно з додатком №1 до вказаної ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів до переліку лікарських форм та виробничих операцій, які виконуються за місцем провадження діяльності є: 1. Виробничі операції - лікарські форми (1.2. Нестерильні продукти, 1.2.1. Нестерильні продукти (виробничі операції для наступних лікарських форм), 1.2.1.5. Рідини для зовнішнього застосування, 1.2.1.6. Рідини для внутрішнього застосування), 1.4. Інші продукти або виробнича діяльність (1.4.1. Виробництво, 1.4.1.1. Продукти з рослинної сировини), 3. Зберігання (3.1. Зберігання готової продукції, 3.2. Зберігання сировини, 3.3. Зберігання матеріалів).
Проведеною перевіркою встановлено відповідність зберігання спирту етилового ректифікованого на ТОВ «Медлев» за адресою: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 171 місткістю 3 243,24 дал встановленим вимогам.
Зазначена довідка, зокрема, погоджена керівником ТОВ «Медлев».
11.12.2018 до Єдиного реєстру були внесені зміни щодо місткості зазначеного місця зберігання (з 1000 дал на 3 243,24 дал), у зв`язку з чим Довідку серія АП №146301 було анульовано та видано Довідку серії АП № 147304.
Так, згідно зазначеного листа виробничі потужності ТОВ «Медлев» знаходяться за адресою: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, 171.
Проведеним аналізом баз даних встановлено, що ТОВ «Медлев» має довідку про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру спирту етилового, довідка серії АП № 147304 від 11.12.2018 місткістю 3243,24 дал б.с. за адресою м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, 171 внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання.
Водночас, згідно відомостей про об`єкти оподаткування (20-ОПП) у ТОВ «Медлев» наявне спиртосховище за адресою: Україна, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, Шевченківський район, проспект Богдана Хмельницького, 171, нежитлове приміщення лік. К-1.
Також, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, будівля спиртосховища, знаходиться за адресою: м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, 171, лік. К-1.
У зв`язку з цим, згідно наявних документів Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було встановлено відсутність спиртосховища за адресою м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, 171, оскільки фактична адреса спиртосховища: м. Дніпро, проспект Богадна Хмельницького, 171, лік. К-1.
26.04.2024 за №161-р/л Державною податковою службою України прийнято Розпорядження «Про виключення місць зберігання», яким відповідно до статті 2 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» виключено місце зберігання з Єдиного державного реєстру місць зберігання у зв`язку з встановлення відповідним органом ліцензування факту відсутності таких місць зберігання за заявленим місцезнаходженням (адресою) - Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, будинок 171 (місткість 3243, 24 дал) спирту етилового ректифікованого.
Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку викладеному вище, суд виходить з наступного.
Відповідно дост.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України врегульовані Законом України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»(Закон № 481/95-ВР).
За визначенням в ст. 1 Закону № 481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Частиною 9 ст. 2 Закону № 481/95-ВР встановлено, що виробництво спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу та алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється за наявності місць зберігання, внесених до Єдиного реєстру. При цьому приміщення, в яких здійснюється виробництво спирту етилового, та місця зберігання спирту, розташовані на території суб`єкта господарювання, який виробляє спирт етиловий, та приміщення, в яких здійснюється виробництво біоетанолу, та місця зберігання біоетанолу, розташовані на підприємстві, яке виробляє біоетанол, вважаються акцизним складом.
Відповідно до ст. 1 Закону № 481:
місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання;
Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться податковими органами і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.
Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання затверджено наказом ДПА України від 28.05.2002 № 251, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.08.2002 за № 670/6958, зі змінами та доповненнями (далі - Порядок № 251).
Згідно з частиною чотирнадцятою статті 2 Закону № 481 та пункту 2.2 Порядку № 251 внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) з обов`язковим зазначенням місцезнаходження, зокрема, місця зберігання спирту етилового.
До заяви додаються документ, що підтверджує право користування цим приміщенням, та довідка про відповідність місця зберігання спирту вимогам, встановленим центральним органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 251 до Єдиного реєстру вносяться, зокрема, місця зберігання спирту суб`єктів господарювання, які отримують спирт для забезпечення виробничих та інших потреб, якщо його кількість перевищує 100 декалітрів на квартал.
Згідно з абзацом третім пункту 3.1 Порядку № 251 довідка про відповідність місця зберігання спирту установленим вимогам складається у довільній формі один раз на 5 років.
4.1. Виключення місця зберігання з Єдиного реєстру здійснюється органом державної податкової служби, який його вносив, на підставі письмової заяви суб`єкта підприємницької діяльності, що був заявником такого місця зберігання, або у разі анулювання ліцензії, виданої такому суб`єкту підприємницької діяльності відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", шляхом прийняття відповідного письмового розпорядження не раніше ніж через 10 робочих днів з моменту виникнення цих підстав.
4.3. У разі зміни відомостей про заявника місця зберігання (найменування або місцезнаходження юридичної особи, прізвища або місця проживання фізичної особи - суб`єкта підприємницької діяльності) або характеристик місця зберігання орган державної податкової служби, який вносив місце зберігання до Єдиного реєстру, на підставі заяви суб`єкта підприємницької діяльності протягом семи календарних днів уносить зміни до Єдиного реєстру та видає суб`єкту підприємницької діяльності довідку, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.
Статтею 2 Закону № 481 визначено, що податковий орган приймає рішення про виключення місць зберігання з Єдиного реєстру у такі терміни та за виникнення таких обставин:
не пізніше 10 робочих днів з дня подання ліцензіатом, що був заявником такого місця зберігання, нарочно, поштою або в електронному вигляді в порядку, встановленому статтею 42 Податкового кодексу України, заяви про їх виключення;
не раніше ніж через 20 робочих днів з дня анулювання чи закінчення терміну дії ліцензії на провадження відповідного виду господарської діяльності, наданої такому ліцензіату, на підставі якої місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру, або встановлення відповідним органом ліцензування факту відсутності таких місць зберігання за заявленим місцезнаходженням (адресою).
1) тип об`єкту - виробнича будівля лікарських засобів літ. Б-1 та будівля спиртосховища літ. К-1, об`єкт житлової нерухомості: Ні, опис об`єкта;
2) опис об`єкта - виробнича будівля лікарських засобів літ. Б-1 загальною площею 1331, 6 кв.м. та будівля спиртосховища літ. К-1 загальною площею 311 кв.м.;
3) адреса - АДРЕСА_1 .
З витягу відповідача встановлено, що підставою для висновку контролюючого органу щодо відсутності спиртосховища за зареєстрованою адресою слугувала інформація про наявність позначки на будівлі спиртосховища «літ. К-1», що визначена контролюючим органом як елемент адреси будівлі, що відрізняється від зареєстрованої адреси.
З даного приводу суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.
Згідно до постанови КМУ від 27 березня 2019 р. № 367 «Про Деякі питання регулювання господарської діяльності», якою затверджено Тимчасовий порядок реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна,
Адреса об`єкта будівництва, адреса об`єкта нерухомого майна унікальна структурована сукупність реквізитів, яка використовується для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості.
Основними реквізитами адреси об`єкта будівництва, об`єкта нерухомого майна є:
назва держави (Україна);
назва адміністративно-територіальної одиниці (Автономна Республіка Крим; область; мм. Київ та Севастополь);
назва району - для населених пунктів районного підпорядкування;
назва населеного пункту або назва селищної чи сільської ради;
назва гідрографічного, соціально-економічного, природно-заповідного або іншого подібного об`єкта (за наявності);
назва вулиці (площі, майдану, шосе, проспекту, бульвару, алеї, провулку, узвозу тощо (за наявності) (далі - вулиця);
номер об`єкта (групи будівель і споруд підприємства (як єдиного майнового комплексу), будівлі, споруди);
номер корпусу - для об`єктів, які складаються з декількох корпусів;
номер окремої частини об`єкта - для квартири, приміщення тощо.
В свою чергу згідно до ст. 26-2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Ідентифікатором об`єкта будівництва (закінченого будівництвом об`єкта) є унікальний набір даних (послідовність символів), що присвоюється об`єкту будівництва або закінченому будівництвом об`єкту автоматично програмними засобами Реєстру будівельної діяльності та використовується для ідентифікації такого об`єкта.
Ідентифікатор об`єкта будівництва (закінченого будівництвом об`єкта) присвоюється:
будинку, будівлі, споруді (у тому числі в комплексі);
складовим частинам будинку, будівлі, споруди: квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які після прийняття об`єкта в експлуатацію є самостійними об`єктами нерухомого майна;
лінійному об`єкту інженерно-транспортної інфраструктури.
Ідентифікатор об`єкта будівництва (закінченого будівництвом об`єкта) не присвоюється місцям загального користування та допоміжним приміщенням.
Ідентифікатор об`єкта будівництва або закінченого будівництвом об`єкта зазначається у таких документах:….
10) інвентаризаційній справі, матеріалах технічної інвентаризації та технічному паспорті об`єкта незавершеного будівництва, закінченого будівництвом об`єкта та його частин (квартир, вбудованих чи вбудовано-прибудованих житлових та нежитлових приміщень у будинку, будівлі, споруді, гаражних боксів, інших житлових та нежитлових приміщень, які після прийняття об`єкта в експлуатацію є самостійними об`єктами нерухомого майна);…
12) витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (для об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор об`єкта будівництва до державної реєстрації речового права на об`єкти нерухомого майна)…
З наведеного вбачається, що поняття «адреса», «місцезнаходження» не є тотожнім поняттю «ідентифікатор об`єкта будівництва». Ідентифікатор об`єкту будівництва є елементом перш за все технічної документації на об`єкт будівництва та не є складовою адреси, місцезнаходженням будівлі.
За таких обставин суд вважає помилковими висновки податкового органу щодо відсутності спиртосховища позивача за зареєстрованою адресою.
Спірне розпорядження прийнято помилково, без наявності законодавчо визначених підстав та підлягає скасуванню.
Наказом Державної податкової адміністрації України від 28 травня 2002 року N 251 Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання та форми довідки про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру, визначено, що Єдиний державний реєстр місць зберігання (далі - Єдиний реєстр) - це перелік місць, що використовуються для зберігання спирту, та приміщень, що використовуються для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів (далі - місце зберігання), який містить відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.
До Єдиного реєстру вносяться:
- відомості про заявника - ідентифікаційний код (номер), найменування (прізвище, ім`я, по батькові), місцезнаходження або місце проживання (поштовий індекс, область, район, місто, вулиця, номер будинку), серія та номер ліцензії, виданої заявнику на відповідний вид діяльності;
- відомості про місце зберігання - місцезнаходження (поштовий індекс, область, район, місто, вулиця, номер будинку), площа місця зберігання (місткість місця зберігання спирту), вид продукції, що зберігається;
- дата включення місця зберігання до Єдиного реєстру;
- серія, номер та дата видачі довідки про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру;
- підстави та дата виключення місця зберігання з Єдиного реєстру.
2.1. До Єдиного реєстру вносяться:
місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів;
місця зберігання спирту суб`єктів підприємницької діяльності - виробників спирту та алкогольних напоїв;
місця зберігання спирту суб`єктів підприємницької діяльності, які отримують спирт для забезпечення виробничих та інших потреб, якщо його кількість перевищує 100 декалітрів на квартал.
4.1. Виключення місця зберігання з Єдиного реєстру здійснюється органом державної податкової служби, який його вносив, на підставі письмової заяви суб`єкта підприємницької діяльності, що був заявником такого місця зберігання, або у разі анулювання ліцензії, виданої такому суб`єкту підприємницької діяльності відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", шляхом прийняття відповідного письмового розпорядження не раніше ніж через 10 робочих днів з моменту виникнення цих підстав.
Протягом трьох робочих днів з моменту прийняття розпорядження про виключення місця зберігання з Єдиного реєстру орган державної податкової служби видає суб`єкту підприємницької діяльності засвідчену копію письмового розпорядження.
4.3. У разі зміни відомостей про заявника місця зберігання (найменування або місцезнаходження юридичної особи, прізвища або місця проживання фізичної особи - суб`єкта підприємницької діяльності) або характеристик місця зберігання орган державної податкової служби, який вносив місце зберігання до Єдиного реєстру, на підставі заяви суб`єкта підприємницької діяльності протягом семи календарних днів уносить зміни до Єдиного реєстру та видає суб`єкту підприємницької діяльності довідку, оформлену на новому бланку з урахуванням змін.
З аналізу наведених положень видно, що інформація щодо виключення місця зберігання вноситься до Єдиного державного реєстру місць зберігання.
Відтак, обираючи спосіб захисту прав позивача суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Частиною 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно з ч. 2 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог.
З приводу розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За подання позовної заяви ТОВ «МЕДЛЕВ» сплатило судовий збір у розмірі 3028,00 грн та за подання заяви про забезпечення позову судовий збір у розмірі 908,40 грн.
Враховуючи задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, сплаченого за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову судового збору, на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДЛЕВ» до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна