Справа № 380/27835/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/27835/23 пров. № А/857/8448/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

з участю секретаря судового засідання Слободян І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року, ухвалене суддею Грень Н.М. у м. Львові, в порядку письмового провадження у справі № 380/27835/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Львівській області про поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу ГУНП у Львівській області від 03.11.2023 № 3940 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ГУНП у Львівській області» в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП у Львівській області від 17.11.2023 № 517 о/с «Про особовий склад в частині звільнення позивача, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» зі служби в поліції за п. 6 ч.1 ст. 77 у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

- поновити позивача з 18.11.2023 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з незаконним обігом зброї та вибухівки управління карного розшуку ГУНП у Львівській області, стягнувши з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу;

- рішення суду в частині поновлення на службі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу за один місяць допустити до негайного виконання.

12 березня 2024 року Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував п. 1 наказу ГУНП у Львівській області від 03.11.2023 № 3940 «Про застосування дисциплінарних стягнення до окремих працівників ГУНП у Львівській області» в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Визнав протиправним та скасував наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 17.11.2023 № 517 о/с «Про особовий склад», в частині звільнення ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», зі служби в поліції за п. 6 ч.1 ст. 77 у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з служби.

Поновив ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з незаконним обігом зброї та вибухівки управління карного розшуку ГУНП у Львівській області, з 18.11.2023.

Стягнув з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 18.11.2023 по 12.03.2024 у сумі 103385 гривень.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з незаконним обігом зброї та вибухівки управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Львівській області та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 27419,53 грн. допустив до негайного виконання.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів в діях позивачка ознак дисциплінарного проступку. Виходячи із відеофіксації події, суд встановив, що позивач не перешкоджав працівникам поліції в оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення щодо водія, який перебував за кермом автомобіля в якому знаходився позивач у якості пасажира, в тому числі не використовував нецензурну лексику. Що стосується дисциплінарного правопорушення, яке стосується обставин події щодо переходу позивачем вулиці в темну пору доби з ознаками алкогольного сп`яніння поза межами пішохідного переходу, то суд першої інстанції застосував преюдиційне рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 08.12.2023 року у справі № 455/2382/23, яким скасована постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення передбаченого ч. 3 ст. 127 КУпАП (перехід проїзної частини у невстановлених місцях).

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивач вчинив дії несумісні із службою в поліції, зокрема порушив ряд етичних норм і правил поведінки поліцейського, внаслідок того, що використовував нецензурну лексику під час оформлення працівниками поліції матеріалів про адміністративне правопорушення щодо водія, який перебував за кермом автомобіля в якому знаходився позивач у якості пасажира та перешкоджав працівникам поліції щодо виконання своїх обов`язків. Крім того, позивач скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 127 КУпАП (перехід проїзної частини у невстановлених місцях).

Відповідач вважає, що правомірно притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що наказом № 3777 від 23.10.2023 року призначено службове розслідування щодо позивача.

У ході службового розслідування дисциплінарна комісія встановила, що 23 жовтня 2023 року до Головного управління Національної поліції у Львівській області надійшов рапорт начальника Дрогобицького РВ ГУНП у Львівській області полковника поліції Василя Петрика (вх. № РП 506 від 23.10.2023) про те, що «…22.10.2023 зі спецлінії «102» на службовий логістичний пристрій наряду ВРПП Дрогобицького РВП ГУНП з позивним «Кельвін-3» в складі: інспектора ВРПП Дрогобицького РВП старшого лейтенанта поліції Ульчака І.М. та поліцейського ВРПП Дрогобицького РВП старшого сержанта поліції ОСОБА_2 надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду без травмованих, яке мало місце у м. Дрогобич біля церкви Св. Трійці.

В ході реагування на вказане повідомлення, працівники поліції у м. Трускавець по вул. Дрогобицькій виявили вказаний в повідомленні автомобіль марки «Форд Куга», н.з. НОМЕР_1 . Поблизу автомобіля знаходився старший оперуповноважений в ОВС УКР ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_1 та інший працівник поліції, які перебували з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Вказані особи виходили на проїзну частину дороги, на законні вимоги працівника поліції представитись не реагували, поводились не коректно, в розмові вживали нецензурну лексику та намагалися втекти. Позивачу та іншому учаснику інциденту пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак ці особи від проходження відповідного огляду відмовились, не заперечуючи при цьому, що вживали алкогольні напої. Щодо вищевказаних працівників прийняті постанови про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 127 КУпАП.

01.11.2023 року відповідач затвердив висновок службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників ГУНП у Львівській області».

03.11.2023 відповідач прийняв наказ № 3940 «Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих працівників ГУНП у Львівській області», яким, за грубе порушення службової дисципліни, основних обов`язків поліцейського, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 2, 3, 6, 7, 11, 13 частини 3 статті 1 Розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пункту 3 розділу ІІ, ч.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції», п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.8, 1.9 п. 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», на підставі пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII на підставі пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, до позивача застосував дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

17.11.2023 відповідач прийняв наказ № 517 о/с, яким старшого оперуповноваженого в ОВС відділу боротьби з незаконним обігом зброї та вибухівки УКР ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнив зі служби з поліції, відповідно до Закону «Про Національну поліцію» за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Згідно із частиною 4 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, який затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893, службове розслідування має встановити:

наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

вид і розмір заподіяної шкоди;

причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

У ході службового розслідування дисциплінарна комісія встановила, що позивач порушив основні обов`язки поліцейського, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 2, 3, 6, 7, 11, 13 частини 3 статті 1 Розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктом 3 розділу ІІ, ч.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції», п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.8, 1.9 п. 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування».

Частиною першою статті 18 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до вимог частини першої статті 19 Закону № 580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначені Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до вимог статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Стаття 38 Закону України Про запобігання корупції (Додержання вимог закону та етичних норм поведінки), передбачає, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.

Пунктом 3 розділ IV Правил етичної поведінки поліцейських передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

У ході службового розслідування дисциплінарна комісія встановила, що 22.10.2023 перебуваючи поза службою по вул. Дрогобицькій у м. Трускавець позивач проявив зневажливе та принизливе ставлення до інших працівників поліції при виконанні ними своїх службових повноважень, перешкоджав працівникам ВРПП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області виконувати їхні службові обов`язки, не сприяв поліцейським у встановленні водія транспортного засобу, який був учасником дорожньо-транспортної пригоди та не вживав заходів щодо встановлення об`єктивних обставин події. Крім того, позивач порушив правила дорожнього руху, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння виходив на проїзджу частину, у зв`язку з чим щодо нього складена постанова про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 127 КУпАП.

Відповідач вважає, що така поведінка позивача свідчить про дискредитацію звання поліцейського, тобто вчинення умисних дій, спрямованих на підрив авторитету, іміджу й довіри, до органів поліції.

Апеляційний суд, оглянувши докази, які є у справі, в тому числі відеозаписи події, яка мала місце 22.10.2023 року за участю позивача встановив, що на номер 102 надійшло повідомлення про те, що водій автомобіля «Форд Куга», н.з. НОМЕР_1 порушив правила дорожнього руху та вчинив дорожньо-транспортну пригоду за участю іншого автомобіля «Форд».

Ці обставини підтверджуються відеозаписом із відеореєстратора автомобіля в якому перебувала особа, яка зателефонувала в поліцію.

На відео із портативних реєстраторів поліцейських, які зупинили автомобіль «Форд Куга», н.з. НОМЕР_1 чутно, як громадянка, яка телефонувала в поліцію описує особу, яка перебувала за кермом вказаного автомобіля, і вказаний опис співпадає з тим, як на відео виглядав позивач.

Із відеозаписів портативних нагрудних реєстраторів поліцейських видно, що поліцейські підійшли до автомобіля «Форд Куга», н.з. НОМЕР_1 , в той час коли автомобіль стояв на проїзній частині дороги із увімкненою аварійною сигналізацією через наїзд на бордюрний камінь.

Крім того, із відеозапису події встановлено, що під час спілкування поліцейського та позивача щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, позивач виглядає, як такий, що перебуває в стані сп`яніння. На запитання поліцейського щодо водія автомобіль «Форд Куга», н.з. НОМЕР_1 позивач не відповідає.

Також, на відеозаписах події видно, що подія відбувається на проїжджій частині дороги. Під час події позивач виходить на проїзну частину дороги та ходить по дорозі, у місцях не призначених для переходу дороги, та перебування пішоходів, створюючи перешкоди водіям у русі.

Узагальнюючи оглянуті відеозаписи події, апеляційний суд вважає, що з відеозаписів події можна зробити висновок про те, що позивач в нетверезому стані, разом з іншою особою є учасником події конфлікту з працівниками поліції, які прибули за викликом, що надійшов на номер 102 внаслідок того, що автомобіль у якому перебував позивач потрапив в ДТП.

В контексті вищенаведеного, апеляційний суд звертає увагу на те, що для визначення поведінки позивача як неетичної, не має значення доведеність стану сп`яніння позивача, оскільки, будь який сторонній проінформований спостерігач, із переглянутого відео, може зробити висновок саме про такий стан позивача.

Також, на переконання апеляційного суду, неетичним є створення працівником поліції конфліктних ситуацій, та безпосередня участь в будь яких конфліктах, як сторони конфлікту.

Тому, апеляційний суд вважає, що позивач, як працівник поліції, поводився неетично, допустивши конфлікт (провокував конфлікт та був учасником) із іншими працівниками поліції. При цьому, на думку апеляційного суду, не має значення та обставина, що позивач не перебував на службі.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд погоджується із відповідачем в тому, що позивач порушив пункт 3 розділ IV Правил етичної поведінки поліцейських, зобов`язує поліцейського, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час дотримуватися норм професійної етики.

При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику та допускати дискримінацію в будь-якій формі.

Частиною пунктом 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію України», передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до статті 64 Закону України «Про Національну поліцію України», особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вчинками, які кваліфікуються як порушення Присяги поліцейського, та є такими що підривають авторитет працівника Національної поліції, є протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою, у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника , що мають бути доведені у визначеному порядку.

Отже, на переконання апеляційного суду, позивач своїми діями допустив порушення правил етичної поведінки поліцейського та Присяги поліцейського, оскільки такі дії принижують звання поліцейського в очах суспільства.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу на те, що для оцінки поведінки позивача, як неетичної не мають преюдиційного значення рішення судів у справах про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки в меж цих справ не оцінювалась поведінка позивача на предмет дотримання етичних норм та присяги поліцейського.

Крім того, висновки суду у цій справі ґрунтуються, крім іншого, на відеозаписах події, які безпосередньо дослідив суд апеляційної інстанції.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що окремі недоліки спірних наказів, а саме те, що у наказах вказано норми чинного законодавства, які порушив позивач та не вказано, якими саме діями позивач допустив порушення етичних норм та присяги поліцейського, не є підставою для скасування правильних по суті наказів.

Тому апеляційний суд вважає, що відповідач правомірно притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнив зі служби в поліції.

Таким чином спірні накази прийняті відповідачем в межах повноважень на підставі та у спосіб, що встановлені чинним законодавством, а тому підстав для їх скасування немає.

Вказаний висновок є підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги підставними та такими, що спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України у Львівській області задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року в справі № 380/27835/23 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Львівській області про поновлення на роботі відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Повний текст постанови складений 27.06.2024 року Р. М. Шавель