Справа № 200/6885/19-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року справа №200/6885/19-а

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Деменкової Євгенії Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року у справі № 200/6885/19-а (головуючий І інстанції Крилова М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - ГУДФС у Донецькій області, відповідач) про скасування податкового повідомлення рішення від 01.02.2019 року № на суму 96302,66 гривень, податкового повідомлення рішення від 01.02.2019 року № на суму 7279,79 гривень.

Ухвалою суду від 25.06.2019 року залучено до участі по справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору АТ «УКРСОЦБАНК».

Ухвалою суду від 26.11.2019 року замінено неналежного відповідача Головне управління ДФС у Донецькій області на належного відповідача по даній справі Головне управління ДПС у Донецькій області.

Ухвалою суду від 26.11.2019 року замінено третю особу АТ «УКРСОЦБАНК» на АТ «Альфа - Банк».

Ухвалою суду від 9 червня 2023 року замінено Головне управління ДПС у Донецькій області () на Головне управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРОПУ ВП 44070187).

Ухвалою суду від 27.09.2023 року допущено процесуальне правонаступництво у справі, замінивши третю особу яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору АТ «Альфа-Банк» його правонаступником Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» (т. 3 а.с. 24-25).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.12.2023 року у задоволені позову відмовлено.

Представник позивача не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким задовольнити позов, через порушення норм матеріального, процесуального права.

Апелянт вважає, що на день винесення спірних податкових повідомлень-рішень від 01.02.2019 року у відповідача, крім даних інформаційних баз органів ДФС України, жодного належного та допустимого доказу отримання позивачем додаткового блага не було. Позивач не змінює свою позицію стосовно того, що ним у І та ІІ кварталі 2015 року жодного додаткового блага не було отримано і звертається в 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду із позовом про скасування ППР від 01.02.2019 року.

Вже після відкриття провадження у справі № 200/6885/19-а представником відповідача надається до суду копія листа третьої особи від 07.08.2018 року за № 05.6-12/79-107 з договорами № 5,№ 6, № 7 про внесення змін до договору кредиту від 02.09.2008 року № 45-14/363, які були начебто підписані позивачем, його дружиною та уповноваженими особами і відповідно до яких начебто сторони дійшли згоди про анулювання (прощення) основного боргу та включення суми прощеного (анульованого) основного боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено.

Позивач неодноразово звертав увагу Донецького окружного адміністративного суду про те, що ніяких договорів про внесення змін № 5 від 14.01.2015 року до договору кредиту № 45- 14/363 від 02.09.2008 року , № 6 від 13.02.2015 року до договору кредиту № 45-14/363 від 02.09.2008 року, договору про внесення змін № 7 від 29.05.2015 року до договору кредиту № 45-14/363 від 02.09.2008 року, заяв про сплату заборгованості згідно умов опції 50-50 з частковим анулюванням від 29.05.2015 року не укладав, не підписував. Ухвалами суду першої інстанції неодноразово витребувалися у третьої особи оригінали вказаних спірних документів, призначалися судові експертизи, але відповідач і третя особа не надали оригінали вказаних документів ані суду, ані експерту, як в перший і в другий рази.

Єдиним доказом правомірності складання оскаржуваних ППР є податкова інформація відповідача. Проте, будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах податкового органа, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер і не є належним доказом у розумінні процесуального закону. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 460/143/19.

Суд першої інстанції, в порушення ст.74, ст. 94 КАС України в основу свого незаконного рішення поклав саме недопустимі докази (копії: договору про внесення змін № 5 від 14.01.2015 року до договору кредиту № 45-14/363 від 02.09.2008 року, договору про внесення змін № 6 від 13.02.2015 року до договору кредиту № 45- 14/363 від 02.09.2008 року, заяви на сплату заборгованості згідно умов опції 50-50 з частковим анулюванням від 29.05.2015 року, договору про внесення змін № 7 від 29.05.2015 року до договору кредиту від 02.09.2008 року за № 45-14/363 для погашення кредитної заборгованості, заяви на сплату заборгованості згідно умов Опції з частковим анулюванням від 29.05.2015 року) і відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 311 КАС Украни справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення, виходячи з наступного.

Позивач - фізична особа ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є платником податку на доходи фізичних осіб та військового збору, податкова адреса фізичної особи - платника податку: АДРЕСА_1 .

Між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 45-14/363 від 02 вересня 2008 року під неспоживчі цілі під забезпечення іпотекою в іноземній валюті.

14 січня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та позивачем був укладений договір про внесення змін № 5 до договору кредиту № 45-14/363 від 02 вересня 2008 року, відповідно до пункту 1 договору сторони прийшли до взаємної згоди внести наступні зміни до договору Кредиту:

Пп. 1.1: на підставі рішення Кредитора заборгованість Позичальника за Кредитом у сумі 383,16 доларів США підлягає анулюванню (прощенню) 14 січня 2015 року. Підписанням цього Договору про внесення змін Позичальник погоджується, що він повідомлений про анулювання (прощення) заборгованості на зазначених вищу умовах та про свій обов`язок самостійно сплатити податок з таких доходів і відобразити їх у річній податковій декларації відповідно до вимог Податкового кодексу України. Перерахунок суми анульованої (прощеної) заборгованості в національну валюту з метою декларування та сплати податку здійснюється Позичальником самостійно за офіційним курсом Національного банку України на визначену вище дату анулювання (прощення) заборгованості (т. 2 а.с. 66-71).

13 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та позивачем був укладений договір про внесення змін № 6 до договору кредиту № 45-14/363 від 02 вересня 2008 року, відповідно до пункту 1 договору сторони прийшли до взаємної згоди внести наступні зміни до договору Кредиту:

Пп. 1.1: На підставі рішення Кредитора заборгованість Позичальника за кредитним договором у сумі 1203,16 доларів США підлягає анулюванню (прощенню) 14 січня 2015 року. Підписанням цього Договору про внесення змін Позичальник погоджується, що він повідомлений про анулювання (прощення) заборгованості на зазначених вищу умовах та про свій обов`язок самостійно сплатити податок з таких доходів і відобразити їх у річній податковій декларації відповідно до вимог Податкового кодексу України. Перерахунок суми анульованої (прощеної) заборгованості в національну валюту з метою декларування та сплати податку здійснюється Позичальником самостійно за офіційним курсом Національного банку України на визначену вище дату анулювання (прощення) заборгованості (т. 2 а.с. 72-78).

29 травня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та позивачем був укладений договір про внесення змін № 7 до договору кредиту № 45-14/363 від 02 вересня 2008 року про наступне:

П. 1: Всі терміни в даному Договорі про внесення змін використовуються в значенні, наведеному в Договорі кредиту (з урахуванням усіх змін та доповнень до нього)

П. 2: Станом на дату укладання цього Договору про внесення змін заборгованість за Договором кредиту складає:

пп. 2.1: заборгованість за кредитом в сумі 32234,42 доларів США;

пп. 2.2: заборгованість по нарахованим та не сплаченим процентам за користування Кредитом в сумі 1271,95 доларів США.

П. 3: Сторони прийшли до взаємної згоди внести наступні зміни до умов кредитування, які викладені в Договорі кредиту (з урахуванням усіх змін та доповнень до нього):

пп. 3.1: якщо Позичальник починаючи з дати укладання цього Договору про внесення змін до 31 грудня 2015 року здійснить одноразовий платіж в сумі від 16753,19 доларів США на підставі Заяви на сплату заборгованості згідно умов Опції 50-50 з частковим анулюванням, форма якої зазначена в Додатку № 1 до цього Договору про внесення змін, то Позичальник набуває право на анулювання (прощення) заборгованості по Кредиту, процентам та комісіям в сумі, що дорівнює сумі здійсненого платежу. При цьому сума внесеного платежу направляється на погашення заборгованості за Договором кредиту згідно черговості, передбаченої Договором кредиту або цим Договором про внесення змін (якщо черговість погашення заборгованості, передбачена Договором кредиту відрізняється від черговості, зазначеної в цьому Договорі про внесення змін);

пп. 3.2: у разі виконання Позичальником умов, зазначених у п. 3.1 цього Договору про внесення змін, сума заборгованості за Кредитом (на дату внесення коштів), процентам та комісіям в розмірі, зазначеному в п. 3.1 цього Договору про внесення змін, підлягає анулюванню (прощенню). Сума платежу, що підлягає анулюванню (прощенню), дата такого анулювання (прощення), зазначається у відповідній Заяві. Умови щодо повідомлення Позичальника про анулювання (прощення) та його обов`язок самостійно сплатити податок з доходу і відобразити їх у річній податковій декларації, відповідно до вимог Податкового кодексу України, зазначається у відповідній заяві;

пп. 3.3: якщо Позичальник починаючи з дати укладання цього Договору про внесення змін до 31 грудня 2015 року здійснить одноразовий платіж в сумі менше ніж 16753,19 доларів США, то сума такого платежу направляється на погашення заборгованості за Договором кредиту згідно черговості, передбаченої Договором кредиту або цим Договором про внесення змін (якщо черговість погашення заборгованості, передбачена Договору кредиту відрізняється від черговості, зазначеної в цьому Договорі про внесення змін) без права на анулювання (прощення) заборгованості за Договором кредиту (т. 2 а.с. 79-83).

Згідно заяви на сплату заборгованості згідно умов Опції 50-50 з частковим анулюванням від 29 травня 2015 року встановлено, що позичальник ОСОБА_1 просив здійснити погашення кредитної заборгованості (в тому числі достроково) в порядку черговості, яка передбачена в п. 3.15 Договору про внесення змін № 7 від 29 травня 2015 року до Договору кредиту № 43-14/363 від 02 вересня 2009 року в загальній сумі: 16753,19 доларів США шляхом договірного списання з поточного рахунку № 0853. Також. Керуючись п. 3.1 Договору про внесення змін № 7 від 29 травня 2015 року до Договору кредиту № 43-14/363 від 02 вересня 2008 року, прошу здійснити анулювання (прощення ) заборгованості за Договором кредиту в загальній сумі: 16753,18 доларів США Повідомляв, що належним чином повідомлений Банком про суму анулювання (прощення) заборгованості на вищезазначених умовах та про обов`язок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб з суми прощеної основної заборгованості за Кредитом і відобразити такий дохід у річній податковій декларації відповідно до вимог пп. 164.2.17 ст. 164 ПК України. Датою анулювання (прощення) заборгованості вважати 29 травня 2018 року. Перерахунок суми анульованої (прощеної заборгованості) в національну валюту з метою декларування та сплати податку буде здійснено самостійно за офіційним курсом Національного банку України станом на 00 годин на визначену дату анулювання (прощення) заборгованості (т. 1 а.с. 117).

З матеріалів справи встановлено, що 07.05.2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» подав до контролюючого органу Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за І квартал 2015 року, відповідно до якого за позивачем ( ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) визначена сума нарахованого доходу 35630,91 грн., сума виплаченого доходу 35630,91 грн. та встановлена ознака доходу «126» (т. 1 а.с. 71-94).

18.12.2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» подав до контролюючого органу Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за ІІ квартал 2015 року, відповідно до якого за позивачем ( ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) визначена сума нарахованого доходу 352624,74 грн., сума виплаченого доходу 352624,74 грн. та встановлена ознака доходу «126», а також сума нарахованого доходу 352015,74 грн., сума виплаченого доходу 352015,74 грн. та встановлена ознака доходу «126» (т. 1 а.с. 149-152).

11.04.2018 року позивачем до Бахмутської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області була подана податкова декларація (річна) про майновий стан і доходи за 2015 рік № , відповідно до якої задекларований загальний оподатковуваний дохід у сумі 77074 грн., а саме дохід від операції з продажу (обміну) об`єктів рухомого та/або нерухомого майна, та визначено податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті самостійно у сумі 3853,70 грн., та військовий збір у сумі 1156,11 грн. (т.1 а.с. 161-162).

Згідно квитанції № 2 від 13.04.2018 року вказана декларація була прийнята контролюючим органом 13.04.2018 року (т. 1 а.с. 160).

18.06.2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області був спрямований запит № 26481/10/05-99-13-04-26 до ПАТ «Укрсоцбанк», відповідно до якого просило надати інформацію та документальне підтвердження щодо нарахованих доходів у 2015 році на користь, зокрема, ОСОБА_1 .

Листом від 07.08.2018 року № 05.6-12/79-107 Правління банківської установи ПАТ «Укрсоцбанк» надало інформацію та підтверджуючі документи щодо нарахування (сплаченого) доходу на користь фізичних осіб, зокрема ОСОБА_1 /, РНОКПП НОМЕР_1 , у вигляді анулювання основної суми кредитної заборгованості, інформація про обсяг якого відображена Банком у Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за відповідні звітні періоди 2015 року з ознакою доходу " 126" додаткове благо (т. 1 а.с. 157-159).

21.11.2018 року Головним управління ДФС у Донецькій області винесено наказ № 2166 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки діяльності фізичної особи - платника податку ОСОБА_1 податковий номер НОМЕР_1 , податкова адреса: АДРЕСА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

23.11.2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області складено повідомлення № 790/10/05-99-13-04, відповідно до якого було зазначено, що буде проведена перевірка документальна позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_1 з 26.12.2018 року за адресою: в приміщенні контролюючого органу: АДРЕСА_2 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДФС (т. 1 а.с. 119).

На адресу позивача було направлено наказ № 2166 від 21.11.2018 року про проведення перевірки та повідомлення від 23.11.2018 року № 790 про дату початку та місце проведення такої перевірки, які були отримані позивачем 04.12.2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 120, 121).

В період з 26.12.2018 року по 02.01.2019 року посадовими особами Головного управління ДФС у Донецькій області була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 податковий номер НОМЕР_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, за результатами якої був складений акт № 16/05-99-13-04/ НОМЕР_1 від 10.01.2019 року (т. 1 а.с. 22-46, 95-97).

Перевіркою встановлені порушення фізичною особою - платником податку ОСОБА_1 :

- пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп «б» п. 171.2 ст. 171 ПК України, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, на загальну суму 77042,13 грн.;

- пп. 168.4.5 п. 168.4 ст. 168, пп «б» п. 171.2 ст. 171, п. 179.7 ст. 179 ПК України, у результаті чого встановлено не сплату суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в період, що перевірявся на загальну суму 77042,13 грн.;

- пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп «б» п. 171.2 ст. 171, пп 1.2, пп. 1.4, пп. 1.5 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору за період, що перевірявся на загальну суму 5823,83 грн.;

- пп «в» пп. 168.4.5 п. 168.4 ст. 168, пп «б» п. 171.2 ст. 171, п. 179.1 ст. 179, пп. 1.3, пп. 1.4, пп. 1.5 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, у результаті чого встановлено не сплату суми податкового зобов`язання з військового збору в період, що перевірявся на загальну суму 5823,83 грн.

На підставі акту № 16/05-99-13-04/ від 10.01.2019 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийняті податкові повідомлення-рішення від 01.02.2019 року:

- № , яким ОСОБА_1 збільшено суму грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб на суму 96302,66 грн., з якої 77042,13 грн. - податкові зобов`язання, 19260,53 грн. - штрафні (фінансові) санкції (т. 1 а.с. 17, 113);

- № , яким ОСОБА_1 збільшено суму грошових зобов`язань з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 7279,79 грн., з якої 5823,83 грн. - податкові зобов`язання, 1455,96 грн. - штрафні (фінансові) санкції (т. 1 а.с. 19, 119).

Ці податкові повідомлення-рішення були направлені на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням та отримані 08.02.2019 року особисто позивачем (т. 1 а.с. 114).

Позивач подав до Державної фіскальної служби України скаргу на спірні податкові повідомлення - рішення, за результатами якої Державною фіскальною службою України було прийнято рішення про результати розгляду скарги від 18.04.2019 року, відповідно до якого залишено без змін податкові повідомлення - рішення від 01.02.2019 року № , № , а скаргу адвоката ОСОБА_1. Деменкової Є.С. без задоволення (т. 1 а.с. 47-50).

За пп. 19-1.1.1 та 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Згідно пп. 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За пп. 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно п. 75.1 ст. 75 ПК України (в редакції, чинній на час проведення перевірки) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За пп. 72.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України (в редакції, чинній на час проведення перевірки) документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно п. 78.1 статті 78 ПК України (в редакції, чинній на час проведення перевірки) визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (п. 78.4 статті 78 ПК України (в редакції, чинній на час проведення перевірки).

Отже, метою документальної позапланової невиїзної перевірки, зокрема є перевірка виявлених недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях.

За п. 79.1, 79.2 ст. 79 ПК України (в редакції, чинній на час проведення перевірки) документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

За п. 79.3 ст. 79 ПК України (в редакції, чинній на час проведення перевірки)присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

Згідно п. 79.5 ст. 79 ПК України (в редакції, чинній на час проведення перевірки) за наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.

Отже, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а саме - компетенції у податкового органу на прийняття акту індивідуальної дії.

За матеріалами справи відповідачем на виконання вимог ПК України на адресу позивача направлений наказ про проведення перевірки від 21.11.2018 року № 2166 та повідомлення від 23.11.2018 року № 790/10/05-99-13-04 про дату початку та місце проведення перевірки, які були отримані позивачем 04.12.2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, позивач був належним чином повідомлений про проведення документальної позапланової перевірки.

В повідомленні відповідача від 23.11.2018 року № 790/10/05-99-13-04 зазначено, що відповідно до пункту 85.2 статті 85 розділу ІІ ПК України слід починаючи із визначеного терміну, забезпечити надання всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема фінансову статистичну та іншу звітність, регістри податкового або бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законодавством, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку та пов`язані з нарахуванням і сплатою податків зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДФС.

Таким чином, доводи представника позивача про те, що позивача не було належним чином повідомлено про необхідність надання додаткових документів спростовуються матеріалами справи, оскільки у повідомленні від 23.11.2018 року № 790/10/05-99-1304 відповідач вказував на необхідність надання документів для проведення перевірки.

Щодо доводів представника позивача проте, що сплинув строк позовної давності для нарахування позивачем податкових зобов`язань за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

За п. п. 102 1 ст. 102 ПКУ контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

За нормами ПК України граничний строк подання податкової декларації про майновий стан і доходи за податковий (звітній) 2015 рік встановлений до 1 травня, що настає за звітним періодом, тобто до 1 травня 2016 року.

За матеріалами справи позивач податкову декларацію № про майновий стан і доходи за звітній 2015 рік фактично подав 13.04.2018 року.

Враховуючи приписи п. 102.1 ст. 102 ПК України, контролюючий орган протягом 1095 днів за днем фактичного подання податкової звітності мав право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня.

Контролюючий орган вчинив дії щодо проведення перевірки у період з 26.12.2018 року по 02.01.2019 року, в рамках 1095 днів, за наслідками якої прийняті спірні податкові повідомлення-рішення.

Отже, доводи позивача про порушення податковим органом строку, в рамках якого він може стягнути податкові зобов`язання, суперечать приписам податкового законодавства України.

Щодо віднесення анульованої (прощеної) позивачу банком ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за основним боргом за кредитним договором № 45-14/363 від 02.09.2008 року в розмірі 388255,65 грн., у тому числі у І кварталі 2015 року у розмірі 35630,91 грн., у ІІ кварталі 2015 року в розмірі 352624,74 грн. до додаткового блага та нарахування на зазначену суму податку та штрафних санкцій, суд зазначає таке.

За пп. 163.1.1, 163.1.2 п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Згідно абз. 2, 3, 4 п. 164.1 ст.164 Податкового кодексу України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 1 січня 2015 року, внесено зміни до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, у відповідності до яких тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Згідно пп. 14.1.54, 14.1.47 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За пп. «д» пп. 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції чинній на час анулювання (прощення) кредитної заборгованості) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно п. 176.2 статті 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування.

За пп. 14.1.47, 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем митних органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Отже, додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Крім того, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід. Разом з тим проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, та підвищені проценти, нараховані у разі прострочення платежу, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, та підвищених процентів, нарахованих у разі прострочення платежу, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

Отже, під додатковим благом розуміється основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором, що узгоджується з правовою позицією в постанові Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 826/12872/17.

За матеріалами справи між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено:

- договір про внесення змін № 5 від 14.01.2015 року до договору кредиту № 45-14/363 від 02 вересня 2008 року, відповідно до якого на підставі рішення Кредитора заборгованість Позичальника за Кредитом у сумі 383,16 доларів США підлягає анулюванню (прощенню);

- договір про внесення змін № 6 від 13.02.2015 року до договору кредиту № 45-14/363 від 2 вересня 2008 року, відповідно до якого на підставі рішення Кредитора заборгованість Позичальника за кредитним договором у сумі 1203,16 доларів США підлягає анулюванню (прощенню) 14 січня 2015 року;

- договір про внесення змін № 7 від 29.05.2015 року до договору кредиту № 45-14/363 від 2 вересня 2008 року, відповідно до якого якщо Позичальник починаючи з дати укладання цього Договору про внесення змін до 31 грудня 2015 року здійснить одноразовий платіж в сумі від 16753,19 доларів США на підставі Заяви на сплату заборгованості згідно умов Опції 50-50 з частковим анулюванням, форма якої зазначена в Додатку № 1 до цього Договору про внесення змін, то Позичальник набуває право на анулювання (прощення) заборгованості по Кредиту, процентам та комісіям в сумі, що дорівнює сумі здійсненого платежу.

Згідно заяви на сплату заборгованості згідно умов Опції 50-50 з частковим анулюванням від 29 травня 2015 року встановлено, що позичальник ОСОБА_1 просив здійснити погашення кредитної заборгованості (в тому числі достроково) в порядку черговості, яка передбачена в п. 3.15 Договору про внесення змін № 7 від 29 травня 2015 року до Договору кредиту № 43-14/363 від 02 вересня 2009 року в загальній сумі: 16753,19 доларів США шляхом договірного списання з поточного рахунку № 0853. Також керуючись п. 3.1 Договору про внесення змін № 7 від 29 травня 2015 року до Договору кредиту № 43-14/363 від 02 вересня 2008 року, прошу здійснити анулювання (прощення) заборгованості за Договором кредиту в загальній сумі: 16753,18 доларів США.

Колегія суддів зазначає, що загальна сума анульованої (прощеної) заборгованості за кредитним договором становить 18339,51 грн. яка еквівалентна 388864,65 грн. за офіційним курсом Національного Банку України на дату анулювання (прощення) заборгованості за договором кредиту.

У справі, що розглядається, податковим органом встановлено, що позивач отримав дохід у вигляді анулювання основної суми заборгованості в сумі 388255,65 грн., яка є різницею між сумою доходу у вигляді анулювання основної суми кредиту у розмірі 388864,65 грн., яка перерахована в національну валюту за офіційним курсом НБУ на дату анулювання (прощення) заборгованості та сумою доходу, що не підлягає оподаткуванню у розмірі 609 грн. згідно пп. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 ПК України, за ознакою доходу "126" у вигляді додаткового блага, що відображено Банком у податкових розрахунках сум доходу, виплаченого на користь платників податку за І та ІІ квартал 2015 року.

Таким чином, сума кредиту прощена (анульована) банком в сумі 388255,65 грн., збільшує дохід позивача і включається в його оподатковуваний дохід.

Отже, боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

За матеріалами справи встановлено, що позивачем у податковій декларації від 13.04.2018 року № про майновий стан і доходи не було відображено дохід у вигляді додаткового блага (прощений (анульований) борг за кредитним договором.

Позивач наголошує, що йому не відомо про укладання договору про внесення змін № 5 від 14.01.2015 року до договору кредиту № 45-14/363 від 02 вересня 2008 року, відповідно до якого на підставі рішення Кредитора заборгованість Позичальника за Кредитом у сумі 383,16 доларів США підлягає анулюванню (прощенню); договору про внесення змін № 6 від 13.02.2015 року до договору кредиту № 45-14/363 від 02 вересня 2008 року, відповідно до якого на підставі рішення Кредитора заборгованість Позичальника за кредитним договором у сумі 1203,16 доларів США підлягає анулюванню (прощенню) 14 січня 2015 року; договору про внесення змін № 7 від 29.05.2015 року до договору кредиту № 45-14/363 від 02 вересня 2008 року, відповідно до якого якщо Позичальник починаючи з дати укладання цього Договору про внесення змін до 31 грудня 2015 року здійснить одноразовий платіж в сумі від 16753,19 доларів США на підставі Заяви на сплату заборгованості згідно умов Опції 50-50 з частковим анулюванням.

Крім того вказував, що зазначені вище договори та заяву не підписував.

Суд не бере доу ваги ці доводи позивача, оскільки в матеріалах справи відсутні будь- які докази, які б свідчили про те, що договір про внесення змін № 5 від 14.01.2015 року до договору кредиту № 45-14/363 від 2 вересня 2008 року, договір про внесення змін № 6 від 13.02.2015 року до договору кредиту № 45-14/363 від 2 вересня 2008 року, договір про внесення змін № 7 від 29.05.2015 року до договору кредиту № 45-14/363 від 02 вересня 2008 року є нечинними, розірваними, тощо.

Крім того, спірні праоввідносини не пов`язані з відносинами між позивачем та банком, в той час, як предметом цієї справи є дії податкового органу щодо прийняття спірних податкових повідомлень-рішень на підставі документів, що підтверджують анулювання (прощення) основної суми заборгованості за кредитним договором.

Суд зазначає, що у разі якщо позивач вважає, що банком були порушенні його права, він не був позбавлений можливості звернутися до суду з позовом щодо оскарження дій банку щодо укладання договорів про внесення змін до кредитного договору без його згоди, визнання нечинним вищезазначених договорів.

Крім того, є безпідставним доводи позивача, що листом Артемівського відділення ПАТ УСБ від 12 червня 2015 року повідомлено позивача про відсутність заборгованості, та не зазначав про анулювання кредитної заборгованості, оскільки з наданих Артемівським відділенням випискам по особовому рахунку № НОМЕР_2 підтверджено анулювання (прощення) боргу за кредитним договором № 45-14/363 від 02.09.2018 року (т. 1 а.с. 183-233).

Також, суд зазначає, що банк в договорі про внесення змін № 5 від 14.01.2015 року до договору кредиту № 45-14/363 від 2 вересня 2008 року, договорі про внесення змін № 6 від 13.02.2015 року до договору кредиту № 45-14/363 від 2 вересня 2008 року, договорі про внесення змін № 7 від 29.05.2015 року до договору кредиту № 45-14/363 повідомляв позивача, що сума анульованого (прощеного) основного боргу та його обов`язок самостійно сплатити податок з таких доходів і відобразити їх у річній податковій декларації відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Щодо доводів позивача про те, що договір кредиту № 45-14/363 від 02.09.2018 року - іпотечний договір, укладався з банком в іноземній валюті на придбання єдиного житла, а відтак в силу пп. 165.1.59 п. 165.1 ст. 165 ПК України такі кошти не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподаткування доходу, суд зазначає таке.

Законом України № 909-VIII від 24.12.2015 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» доповнено пункт 165.1 статті 165 ПК України, зокрема, підпунктом 165.1.59 такого змісту: 165.1.59. сума, прощена (анульована) кредитором у порядку, передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити)». Закон набрав чинності 01 січня 2016 року.

Таким чином, норми зазначеного підпункту поширюється на дохід, отриманий платником податку, починаючи з 01.01.2016 року та за умови реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач, як платник податку, зобов`язаний подати контролюючому органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, в якій відобразити дохід у вигляді додаткового блага, отриманого від ПАТ «Укрсоцбанк» внаслідок анулювання (прощення) останнім заборгованості та відповідно сплатити податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

Оскільки підтверджено обставини отримання позивачем доходу у вигляді додаткового блага, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо правомірності визначення позивачу грошового зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб в розмірі 77042,13 грн., зі сплати військового збору в розмірі 5823,83 грн., штрафних санкцій в розмірі 19260,53 грн. та 1455,96 грн.

Отже, спірні податкові повідомлення рішення прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволені позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Деменкової Євгенії Сергіївни в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року у справі № 200/6885/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» про скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 1 липня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв