Справа № 280/10020/23
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з необхідністю подання до Третього апеляційного адміністративного суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску такого строку та встановлено строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги - десять днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Копія вказаної ухвали надіслана скаржникові (суб`єкт владних повноважень) в його електронний кабінет та отримана ним 11.06.2024 о 20:01, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
19.06.2024 року до суду від скаржника надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, в якій скаржник зазначає, що вперше апеляційна скарга подавалася в межах строку апеляційного оскарження, проте таку скаргу було повернуто у зв`язку з несплатою судового збору. Скаржник вказує, що під час подання первинної апеляційної скарги об`єктивно був позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги, оскільки його фінансування, як суб`єкта владних повноважень суттєво скорочено через воєнний стан та пов`язані з ним обставини, проте повернення скарги не позбавляє права на повторне звернення до апеляційного суду.
Суд вважає, що наведені скаржником причини не є поважними з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обґрунтованого рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.
Апеляційним судом встановлено, що скаржник 11.03.2024 року вже подавав апеляційну скаргу на рішення суду в межах строку на апеляційне оскарження, проте вказана апеляційна скарга була залишена без руху, а згодом ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024 року повернута скаржнику у зв`язку з несплатою судового збору. З комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" встановлено, що скаржник вказану ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги отримав 16.04.2024 року та в касаційному порядку не оскаржував.
Колегія суддів зазначає, що повернення апеляційної скарги, поданої вперше, у зв`язку з певними її недоліками, не є об`єктивно непереборною обставиною чи істотною перешкодою для своєчасного вчинення процесуальних дій, а за своєю суттю є суб`єктивною обставиною та не може бути прийнято судом апеляційної інстанції як підстава для поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення.
Неналежне виконання скаржником вимог Кодексу адміністративного судочинства України в частині порядку подання апеляційної скарги та відповідних документів до неї, не є поважною підставою для поновлення строку апеляційного провадження.
Подаючи вперше апеляційну скаргу без сплати судового збору та при наявності ухвали апеляційного суду про усунення недоліків шляхом сплати відповідного судового збору у достатній строк, та не сплативши такий збір у встановлені ухвалою строки, скаржником при поданні апеляційної скарги вдруге, штучно створені умови нібито поважності пропущення строку апеляційного оскарження.
Вдруге апеляційна скарга подана 06.06.2024 року (майже через три місяці після отримання ухвали суду про повернення апеляційної скарги та майже через п`ять місяців після закінчення строку апеляційного оскарження), тобто поза межами строку апеляційного оскарження.
Апеляційний суд звертає увагу, що сплата судового збору здійснена скаржником 28.05.2024 року, тобто поза межами строку апеляційного оскарження.
Посилання скаржника на скорочення фінансування через воєнний стан колегія суддів до уваги не приймає, оскільки не вказано, яким саме чином введення на території України воєнного стану, який не припинено (не скасовано) на день постановлення цієї ухвали, перешкоджало виконанню скаржником вимог КАС України щодо своєчасності подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень, який працює у штатному режимі.
Також суд зазначає, що обмежене фінансування бюджетної установи, яка діє як суб`єкт владних повноважень, та неможливість у зв`язку з цим сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги, не є безумовною підставою для поновлення такій установі строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Сплата скаржником, який є суб`єктом владних повноважень, судового збору за подання апеляційної скарги після закінчення строку апеляційного оскарження, не може бути поважною підставою для поновлення такого строку.
Таким чином, скаржником будь-яких поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження не зазначено та судом апеляційної інстанції не встановлено.
Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Перес де Рада Каванілес проти Іспанії» зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції зазначає, що неналежне використання наданих процесуальних прав не може визнаватись судом як поважна причина пропуску процесуального строку, а відтак зазначені скаржником причини пропуску строку апеляційного оскарження є неповажними.
Станом на час постановлення цієї ухвали строк для усунення недоліків апеляційної скарги, встановлений ухвалою суду про залишення апеляційної скарги без руху, сплинув і скаржник не зазначив поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Враховуючи викладене, керуючись статтею 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Головуючий - суддя І.В. Юрко
суддя С.В. Білак
суддя С.В. Чабаненко