Справа № 990/195/24
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 липня 2024 року

м. Київ

справа №990/195/24

адміністративне провадження № П/990/195/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Загороднюка А.Г., Мартинюк Н.М., Єресько Л.О., Радишевської О.Р.,

перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Верховної Ради України про зобов`язання усунути бездіяльність, вжити дії

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2024 року до Верховного Суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Верховної Ради України (далі - відповідач), у якій вона просить Суд зобов`язати відповідача:

1. усунути бездіяльність і вжити дії щодо усунення проявів застосування Урядом, МВС, Держпраці на території України російських нормативно-правових актів "імперії зла СРСР", без їх реєстрації і без офіційного перекладу;

2. у рамках парламентського контролю, зобов`язати відповідача дати оцінку діям Уряду, МВС, Держпраці, які задля імперських амбіцій рФ, насаджують українцям акти "імперії зла СРСР" і тероризують виборців України мовою рФ;

3. у рамках парламентського контролю, зобов`язати відповідача із залученням міжнародних організацій ООН і ЄС, здійснити перевірку всіх високо-посадовців влади на предмет їх співпраці із КГБ СРСР та в подальшому із ФСБ рФ.

Крім того, позивач просить долучити у справу роботу депутата В.Чорновіл "Правосуддя чи рецидиви терору".

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 травня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: Жук А.В. (головуючий суддя, суддя-доповідач), Загороднюк А.Г., Мартинюк Н.М., Єресько Л.О., Радишевська О.Р.

Верховний Суд ухвалою від 03 червня 2024 року позовну заяву залишив без руху з огляду на її невідповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України). Суд встановив позивачеві десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали суду для усунення виявлених недоліків шляхом: 1) зазначення номеру засобів зв`язку, адреси електронної пошти, відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету позивача; 2) уточнення предмета спору, кола учасників справи, змісту позовних вимог, відповідного їх правового обґрунтування і викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до кожного з відповідача; 3) зазначення переліку документів та інших доказів, що додані до позовної заяви; 4) обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 5) обґрунтувати питання дотримання положень статті 122 КАС України (чи подано позов у строк, установлений законом; 6) обґрунтувати підстави для звернення до суду в інтересах інших осіб, якщо має місце такий випадок; 7) за наявності підстав подати заяву про залучення до участі у справі третіх осіб, у якій викласти обґрунтування, яким чином рішення у справі може вплинути на їх права, свободи, інтереси або обов`язки.

На виконання вимог ухвали, позивач 26 червня 2024 року надіслала уточнену позовну заяву, а також заяву про відвід суддів Жука А.В., Загороднюка А.Г., Мартинюк Н.М., Єресько Л.О., Радишевської О.Р., від участі у розгляді цієї справи.

У своїй заяві позивач просить відвести суддів із-за порушення ними вимог Конституції України, рішень ЄСПЛ, Конвенції ООН, угод про Євроінтеграцію. Заявник зазначає, що відповідно до інформації з певного інтернет ресурсу, колегія суддів, що розглядає справу є недоброчесними і корумпованими. Вказує, що колегія суддів постійно діє не на реалізацію завдань Конституції і адміністративного судочинства, а перебуває ментально під впливом "радянщини" та застосовує "плоди отруйного дерева" задля захисту дії радянських актів у правовому полі України, всупереч Євроінтеграції, тому вважає, що останні не можуть брати участь у розгляді цієї справи.

Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2024 року визнано необґрунтованою вказану заяву ОСОБА_1 про відвід суддів й передано її для вирішення питання заявленого відводу судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 червня 2024 року для розгляду заяви про відвід суддів визначено суддю Васильєву І.А.

Верховний Суд ухвалою від 28 червня 2024 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Жука А.В., Загороднюка А.Г., Мартинюк Н.М., Єресько Л.О., Радишевської О.Р. від участі у розгляді справи №990/195/24.

Перевіряючи питання усунення Позивачем виявлених недоліків позовної заяви, колегія суддів виходить з такого.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на судовий захист реалізується особою шляхом подання позовної заяви до суду, вимоги щодо форми та змісту якої встановлені нормами статті 160 КАС України.

Так, згідно із частиною першою цієї статті у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

У позовній заяві зазначаються (частина п`ята статті 160 КАС України): 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Залишаючи без руху позовну заяву Позивача, суд вказав, що недоліки позовної заяви підлягають усуненню шляхом: 1) зазначення номеру засобів зв`язку, адреси електронної пошти, відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету позивача; 2) уточнення предмета спору, кола учасників справи, змісту позовних вимог, відповідного їх правового обґрунтування і викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до кожного з відповідача; 3) зазначення переліку документів та інших доказів, що додані до позовної заяви; 4) обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 5) обґрунтувати питання дотримання положень статті 122 КАС України (чи подано позов у строк, установлений законом; 6) обґрунтувати підстави для звернення до суду в інтересах інших осіб, якщо має місце такий випадок; 7) за наявності підстав подати заяву про залучення до участі у справі третіх осіб, у якій викласти обґрунтування, яким чином рішення у справі може вплинути на їх права, свободи, інтереси або обов`язки.

Як підтверджується змістом уточненої позовної заяви, з метою усунення недоліків позовної заяви, про які зазначено в ухвалі від 03 червня 2024 року, Позивач лише вказала про відсутність електронного кабінету та електронної пошти, перелік доданих до позовної заяви додатків. Крім того, такі усунення підписані позивачем, як виборцем ВРУ інвалідом 2ї групи. Також, позивач уточнила другу позовну вимогу виклавши її в такому змісті:

- у рамках парламентського контролю, зобов`язати відповідача дати оцінку діям Уряду, які задля імперських амбіцій рФ, насаджують українцям акти "імперії зла СРСР" і тероризують виборців корупційним електротарифом 4,32 грн/кВт;

Так, в уточненій позовній заяві Позивач вказала, що вона є користувачем актів ВРУ, ВС, КМУ, потерпілою від дій влади рФ. Посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду вказує, що держслужбовці зобов`язані застосовувати при виконанні службових обов`язків лише державну мову. Одна Уряд (МВС,Держпраці), користуючись неякісними законами та бездіяльністю ВРУ, ВС примушує Українців вивчати та застосовувати російські норми рф-СРСР. На думку позивача, задля вторгнення рФ, держслужбовці насаджують українцям норми «імперії зла СРСР» і тероризують Україну вимогою вивчення мови окупанта.

Перевіряючи викладене в уточненій позовній заяві обґрунтування, склад зазначених в позовній заяві учасників і зміст позовних вимог, встановлено, що вони майже не змінилися.

Таким чином, подаючи уточнену позовну заяву, ОСОБА_1 так і не виконала усіх вимог ухвали Верховного Суду від 03 червня 2024 року про залишення позовної заяви без руху, зокрема, не уточнила номеру засобів зв`язку, не уточнила предмет спору, змісту позовних вимог, відповідного їх правового обґрунтування і викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не навела належні обґрунтування наявності порушення її прав та свобод з боку відповідача саме при здійсненні ними владних управлінських функцій відповідно до норм чинного законодавства, не навела обґрунтування питання дотримання положень статті 122 КАС України (чи подано позов у строк, установлений законом) та не подала заяву про залучення до участі у справі третіх осіб та не обґрунтовано, яким чином рішення у справі може вплинути на їх права, свободи, інтереси або обов`язки.

Отже, аналогічно первісній редакції позовної заяви, зі змісту її уточненої редакції неможливо встановити дійсний предмет спору, який би узгоджувався з обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також правове обґрунтування порушення прав (їх конкретизації), на захист яких подано позов.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, заявник зобов`язаний демонструвати свою готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи та утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у її розгляді, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури судового розгляду.

Суд зазначає, що гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб таке порушення було реальним, стосувалося індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

За змістом пунктів 1 та 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень (частина перша статті 5 КАС України).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає в захисті порушених прав особи в публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізує владні управлінські функції стосовно заявника.

Водночас відповідно до частини четвертої статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), звільняють членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, звільнення їх з таких посад, оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів призначення суддів Конституційного Суду України у процесі конкурсного відбору кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, а також Дорадчої групи експертів щодо оцінювання таких кандидатів на посаду судді Конституційного Суду України, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.

Позивач вважаючи протиправною поведінку відповідача у справі так і не вказує з якого часу розпочалась така, на думку Позивача, протиправна бездіяльність саме у взаємовідносинах, що склались між нею та відповідачем.

Залишаючи без руху позовну заяву, Верховний Суд наголошував на тому що ОСОБА_1 також у позовній заяві не наводила тверджень, які б давали підстави вважати, що вона зверталась до зазначеного у позовній заяві суб`єкта із відповідними зверненнями, в яких би ставила питання про відновлення порушених, на її думку, прав, свобод та інтересів, як і не зазначила, в чому саме полягає публічно-правовий спір між особисто Позивачем і відповідачем у справі.

Не вказала таких доводів і Позивач в уточненій позовній заяві.

Не навела ОСОБА_1 й аргументів на підтвердження своїх доводів та не надала відповідних доказів. Вона з посиланням на об`єктивно спроможні фактори не окреслила (не мотивувала), яким чином діяльність або бездіяльність зазначених нею відповідачів впливає на її індивідуальні права, свободи чи інтереси; як саме відповідно до мети, завдання і призначення адміністративного судочинства вдасться відновити або захистити стверджуване нею порушення її прав чи інтересів.

Враховуючи, що подана до суду уточнена позовна заява так і не дає можливості встановити дійсний предмет спору, який би узгоджувався з обставинами, якими Позивач обґрунтовує свої вимоги, є підстави вважати, що у встановлений строк Позивач не усунула виявлених недоліків позовної заяви.

Крім того, визначаючи третьою особою на стороні позивача без самостійних вимог Президента України Володимира Зеленського, Представництво ООН в Україні, Представництво Європейського Союзу, а також третьою особою на стороні відповідача без самостійних вимог Кабінет Міністрів України, позивач відповідної заяви про залучення їх у справу, не надано не до первісної позовної заяви ні до уточненої позовної заяви.

Не містить також і уточнена позовна заява обґрунтування, яким чином рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки вищевказаних третіх осіб, що відповідно до статті 49 КАС України є підставою для їх залучення.

Залишаю чи позовну заяву без руху, Суд вказав, що із наведених позивачем доводів у позовній заяві Суд не може встановити моменту, з якого особа дізналася про порушення її прав, а відтак в контексті заявлених вимог до відповідача, не може вирішити питання, передбачене пунктом 5 частини першої статті 171 КАС України (чи подано позов у строк, установлений законом).

Позивачу запропоновано обґрунтувати питання дотримання положень статті 122 КАС України (чи подано позов у строк, установлений законом. Проте, уточнена позовна заява не містить жодних доводі щодо зазначеного вище питання.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з частиною п`ятою статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки станом на 01 липня 2024 року виявлені судом недоліки позовної заяви не усунуті, є підстави для її повернення Позивачеві.

Схожий за змістом підхід щодо застосування норм процесуального права продемонстрований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 червня 2023 року у справі №990/35/23 за позовом до Верховної Ради України, Голови ВРУ ОСОБА_2 , Кабінету Міністрів України, Державної служби з питань праці Міністерства економіки України, треті особи на стороні позивача: Президент України Зеленський Володимир Олександрович , Представництво Європейського Союзу в Україні, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

У цій постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила, що судове рішення про повернення позовної заяви Позивачу з означених підстав не є проявом обмеження права на доступ до суду, оскільки це рішення було зумовлено не будь-яким свавільним небажанням суду розглядати звернення Позивача до суду, а лише невиконанням процесуальних вимог закону щодо форми та порядку подання позовної заяви. Такого змісту дії не можуть свідчити про обмеження доступу їй до суду.

Як в первісній, так і в уточненій редакціях позовної заяви Позивач просить, зокрема, надати їй допомогу в оформленні позовної заяви відповідно до статті 160 КАС України.

Верховний Суд вкотре звертає увагу Позивача, що за змістом частин третьої та четвертої статті 160 КАС України позовна заява може бути складена шляхом заповнення бланка позову, наданого судом. На прохання позивача службовцем апарату адміністративного суду може бути надана допомога в оформленні позовної заяви.

Наведені норми КАС України дають підстави вважати, що право на отримання допомоги в оформленні позовної заяви реалізовується лише шляхом отримання роз`яснень від службовця апарату адміністративного суду щодо відповідності позовної заяви положенням статті 160 КАС України цього Кодексу в аспекті дотримання її форми, а не щодо її змісту, правового обґрунтування та суті спору.

Передбачена у частині четвертій цієї статті можливість надання службовцем апарату адміністративного суду допомоги в оформленні позовної заяви на прохання позивача не може тлумачитися, як самостійне виправлення судом недоліків вже поданої позовної заяви і приведення її у відповідність із вимогами КАС України, тим більш в умовах, коли незрозумілим є намір (позиція) позивача щодо змісту позовних вимог і їх обґрунтування. Така допомога в будь-якому випадку може бути надана більше в технічному та методологічному контексті.

Схожі за змістом висновки, відповідно до яких право, передбачене частиною четвертою статті 160 КАС України можна реалізувати на етапі складання тексту позовної заяви, а не після її направлення до суду першої інстанції викладені Верховним Судом в ухвалах від 19 грудня 2022 року у справі №990/165/22, від 1 вересня 2021 року у справі №9901/314/21 (залишена без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року) і від 11 листопада 2021 року у справі №9901/367/21, від 1 липня 2021 року у справі №9901/223/21.

Верховний Суд також неодноразово у своїх рішеннях зазначав і те, що у тому разі, якщо заявники не мають спеціальних знань у сфері права для належного й ефективного судового захисту своїх прав, держава гарантує надання відповідних правових послуг за кошти Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел для соціально незахищених верств населення. Зміст права на безоплатну правничу допомогу, порядок реалізації цього права, суб`єктів, підстави та порядок надання безоплатної правничої допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правничої допомоги визначені Законом України від 2 червня 2011 року № 3460-VI "Про безоплатну правничу допомогу".

Керуючись статтями 169, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Верховної Ради України, Президента України Зеленського В.О., Представництва ЄС в Україні, Представництва ООН в Україні про зобов`язання усунути бездіяльність, вжити дії.

Роз`яснити Позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію цієї ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України. Апеляційна скарга на ухвалу Верховного Суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

А.Г. Загороднюк

Н.М. Мартинюк

Л.О. Єресько

О.Р. Радишевська,

Судді Верховного Суду