Справа № 240/28430/21
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Житомир справа № 240/28430/21

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить:

-визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо відмови у зарахуванні до вислуги років у пільговому обчисленні один місяць служби за півтора місяця час проходження служби в органах внутрішніх справ України у зоні безумовного (обов`язкового) гарантованого добровільного відселення за період з 08.04.2004 по 29.06.2021, оформленої листом від 03.08.2021 № П-179/105/03/12-2021;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області зарахувати до вислуги років у пільговому обчисленні один місяць служби за півтора місяця час проходження служби, а органах внутрішніх справ України у зоні безумовного (обов`язкового) гарантованого добровільного відселення за період з 08.04.2004 по 29.06.2021.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з 08.04.2004 по 29.06.2021 проходив службу на різних посадах Народицького та Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області, а також Овруцького відділення Коростенського відділу поліції ГУНП в Житомирській області, у Народицькому відділення Коростенського відділу поліції ГУНП в Житомирській області та Коростенському районному Управлінні поліції ГУНП. територія яких входить до зони гарантованого добровільного відселення. З метою зарахування до вислуги років в пільговому обчисленні проходження служби у зоні гарантованого добровільного відселення (один місяць за півтора), позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою, однак отримав відмову. Таку відмову позивач вважає протиправною, оскільки його право на зарахування до вислуги років у пільговому обчисленні періоду служби у зоні гарантованого відселення закріплене у постанові Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 №393.

Справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області, на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження в адміністративній справі, направлено до суду відзив на адміністративний позов, з проханням відмовити позивачу у задоволенні позову. Відповідач, заперечуючи проти заявлених позовних вимог зазначив, що правові підстави для зарахування позивачу вислуги років на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця на підставі Постанови № 393 на даний час відсутні, у зв`язку із відсутністю затвердженого наказом Міністерством внутрішніх справ переліку підрозділів, які підпадають під дію вказаної постанови.

Дослідивши письмові докази наявні у справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач з 08.04.2004 по 29.09.2011 років ОСОБА_1 проходив службу на різних посадах Народицького РВ УМВС України в Житомирській області, з 29.09.2011 по 06.11.2015 - на різних посадах Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області. З 07.1 1.2015 по 09.12.2016 ОСОБА_1 проходив службу па посаді старшого інспектора Овруцького відділення Коростенського відділу поліції ГУНП в Житомирській області, з 09.12.2016 по 01.02.2021 - на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №2 Народицького відділення Коростенського відділу поліції ГУНП в Житомирській області, а з 01.02.2021 по 29.06.2021 - на посаді старшого інспектора сектора ювенальної превенції відділу превенції Коростенського районного Управління поліції ГУНП, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 25.06.2021 №200 о/с вислуга років позивача на день звільнення складає у календарному обчисленні 19 років 00 місяці 28 днів, у пільговому обчисленні - 21 рік 10 місяців 19 днів.

З метою врахування часу проходження служби за період з 08.04.2004 по 29.09.2011 у зоні гарантованого добровільного відселення у пільговому обчисленні, позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

В свою чергу, Головне управління Національної поліції в Житомирській області листом від 03.08.2021 № П-179/105/03/12-2021 відмовило у зарахуванні пільгового стажу, оскільки ст.2 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виключено на підставі Закону №76-VIII від 28.12.2014, а тому правові підстави для зарахування позивачу до вислуги років в пільговому обчисленні періоду служби з 08.04.2004 по 29.09.2011 на даний час відсутні. Окрім цього, у вказаному листі зазначено про відсутність затвердженого наказом Міністерством внутрішніх справ переліку підрозділів, які підпадають під дію постанови № 393.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ визначено постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 №393 (із змінами і доповненнями) (далі - Порядок №393).

Відповідно до абзацу 15 пп. "в" пункту 3 Порядку №393 (в редакції до 01.01.2015) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за півтора місяця: у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 статті 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", - згідно з переліками військових частин, підрозділів і установ, затверджуваними відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв`язку, Центральним управлінням Служби безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Служби державної охорони.

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII, пунктом 4 якого виключено статтю 2 у Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України №939 від 06.12.2017 "Про внесення змін до постанови КМУ від 17.07.1992 №393", яка набрала чинності 14.12.2017, внесено зміни до абзацу 15 підпункту в, а саме: слова і цифри пунктами 2 і 3 статті 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" замінено словами і цифрами пунктами 2 і 3 статті 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що законодавець чітко визначив умови зарахування на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця: службу у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених законодавством України.

Згідно додатку 1 до наказу Міністерства внутрішніх справ України №748 від 22.11.1993 затверджено перелік населених пунктів віднесених до зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення згідно з постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106, розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.01.1993 №17-Р, на території яких виконання службових обов`язків зараховується до строку вислуги років для призначення пенсій особовому складу органів внутрішніх справ, військ внутрішньої та конвойної охорони в пільговому обчисленні - один місяць за півтора місяця. Зокрема, до вказаного переліку входить м. Овруч, де проходив службу позивач.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач у період з 08.04.2004 по 29.09.2011 на різних посадах Народицького РВ УМВС України в Житомирській області, з 29.09.2011 по 06.11.2015 - на різних посадах Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області. З 07.1 1.2015 по 09.12.2016 ОСОБА_1 проходив службу па посаді старшого інспектора Овруцького відділення Коростенського відділу поліції ГУНП в Житомирській області, з 09.12.2016 по 01.02.2021 - на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №2 Народицького відділення Коростенського відділу поліції ГУНП в Житомирській області, а з 01.02.2021 по 29.06.2021 - на посаді старшого інспектора сектора ювенальної превенції відділу превенції Коростенського районного Управління поліції ГУНП, територія яких входить до зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення

Суд вважає, що оскільки Порядком №393 визначено зарахування служби в органах внутрішніх справ у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення із розрахунку один місяць за півтора і цей порядок діє, то у відповідача не було правових підстав для відмови у зарахуванні позивачу вислуги років у пільговому обчисленні.

Оскільки Постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" № 393 від 17.07.1992 року визначено зарахування служби в органах внутрішніх справ у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених в пунктами 2 і 3 ст.2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із розрахунку один місяць за півтора і цей порядок діє, то у відповідача не було правових підстав для відмови в зарахуванні позивачу вислуги років в пільговому обчисленні.

Отже враховуючи, що Порядком №393 визначено зарахування служби в органах внутрішніх справ у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення із розрахунку один місяць за півтора і цей порядок діє, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у відповідача не було правових підстав для відмови у зарахуванні позивачу вислуги років у пільговому обчисленні.

При цьому доводи відповідача про відсутність законом визначених підстав для зарахування позивачу при звільненні до вислуги років у пільговому обчисленні періоду служби у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення є необгрунтованими та безпідставними.

Окрім цього, суд зазначає, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані із реалізацією права на соціальний захист, і сформував правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, податковій міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання кримінальних покарань (на даний час ДКВС України), тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 № 5 рп/2002, необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що така служба пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Отже дії відповідача щодо не зарахування позивачу у пільговому обчисленні вислуги років при проходженні служби в органах податкової міліції у зоні гарантованого добровільного відселення у пільговому обчисленні - один місяць за півтора місяця є протиправними.

Отже, доводи позивача про відсутність законом визначених підстав для зарахування позивачу при звільненні до вислуги років у пільговому обчисленні періоду служби у зоні гарантованого добровільного відселення є спростованими та безпідставними.

Надання Порядком №393 Міністерству внутрішніх справ України повноважень визначення переліку підрозділів та установ для реалізації вже наданого права не означає, що Міністерство внутрішніх справ України, визначаючи такі підрозділи та установи може звужувати обсяг наданого позивачу права, або скасовувати чи призупиняти таке право.

Таким чином дії відповідача щодо не зарахування позивачу у пільговому обчисленні вислуги років при проходженні служби в органах внутрішніх справ у зоні гарантованого добровільного відселення у пільговому обчисленні - один місяць за півтора місяця є неправомірними.

З розрахунку вбачається, що час служби позивача з 08.04.2004 по 29.06.2021 у пільговому обчисленні, як це передбачено пп. "в" п.3 Постанови №393 - 1 місяць за 1,5 місяці не зараховано.

А тому належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Національної поліції в Житомирській області зарахувати до вислуги років позивача у пільговому обчисленні період проходження служби в органах внутрішніх справ з 08.04.2004 по 29.06.2021 у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 статті 2 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у пільговому обчисленні - один місяць за півтора місяці.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки відповідачем не доведено правомірності спірної відмови, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, тому задовольняє його у повному обсязі.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257-262, 291-293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РОНКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління національної поліції України в Житомирській області (вул. Старий Бульвар, 5/37, Житомир,10008, ) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Житомирській області у зарахуванні до вислуги років ОСОБА_1 у пільговому обчисленні один місяць служби за півтора місяця час проходження мною служби в органах внутрішніх справ України у зоні безумовного (обов`язкового) гарантованого добровільного відселення за період з 08.04.2004 по 29.06.2021, оформленої листом від 03.08.2021 № П-179/105/03/12-2021.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років у пільговому обчисленні один місяць служби за півтора місяця час проходження служби, а органах внутрішніх справ. України у зоні безумовного (обов`язкового) гарантованого добровільного відселення за період з 08.04.2004 по 29.06.2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева