Справа № 300/339/24
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"02" липня 2024 р. справа № 300/339/24
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву про відстрочення виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 у справі №300/339/24 за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 40 336,83 грн, -
У провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі позивач) до ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 , відповідач, заявник) про стягнення заборгованості в сумі 40 336,83 грн.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 в адміністративній справі №300/339/24 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід бюджету податковий борг в сумі 40 336,83 грн.

На адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відстрочення виконання судового рішення від 29.04.2024 в цій справі. Заява мотивована, тим, що відповідач від грудня 2021 року є пенсіонером , розмір пенсії на місяць станом на дату подання заяви становить 2 725,00 грн, а заощаджень, щоб разово погасити всю заборгованість, яка визначена в рішенні суду недостатньо. Тому, за доводами заявника, існує необхідність в наданні відповідачу часу з метою реалізації останнім власного майна та, як наслідок, отримання коштів і погашення податкового боргу в повному обсязі, визначеному судовим рішенням. Зважаючи на викладене, посилаючись на приписи ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), заявник вказує про те, що наявні підстави для відстрочення виконання судового рішення до 31.12.2024.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2024, судову справу №300/339/24 передано судді Кафарському В.В. Розгляд заяви призначено на 02.07.2024 о 10:00.

Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області було подано до суду заперечення на заяву про відстрочення виконання судового рішення, згідно якого зазначено, що обов`язковою умовою для відстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим. При цьому, на думку представника позивача, ОСОБА_1 у своїй заяві таких обставин не навів. Довідки про доходи, видані Пенсійним фондом України та надані відповідачем свідчать лишень про суми отриманої ним пенсії і не можуть підтверджувати скрутне матеріальне становище, оскільки не виключають можливості отримати відповідачем доходу з інших джерел. Також представник податкового органу зазначив, що відповідач не надав доказів, які б підтверджували сукупність послідовність та регулярних дій, спрямованих на сплату податкового боргу з моменту відкриття провадження Івано-Франківським окружним адміністративним судом 29.01.2024 по справі №300/339/24, що ставить під сумнів бажання відповідача добровільно здійснювати погашення суми податкового боргу, а намір реалізації відповідачем майна не підтверджено жодними документальними доказами. Також звернув увагу на те, що ОСОБА_1 є власником нежитлових будівель (а.с. 53-56).

Суд зауважує, що частиною 2 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) передбачено, що заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина 4 статті 229 КАС України).

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду заяви, в судове засідання 02.07.2024 не з`явилися.

За таких обставин, суд вважає за необхідне вирішити питання про відстрочення виконання рішення суду в даній адміністративній справі в порядку письмового провадження та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подану заяву про відстрочення виконання судового рішення, дослідивши матеріали адміністративної справи та заслухавши аргументи сторін, суд встановив наступне.

Рішенням суду від 29.04.2024, відстрочити виконання якого просить відповідач, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід бюджету податковий борг в сумі 40 336,83 грн.

Вказане рішення суду набрало законної сили 30.05.2024.

Згідно статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Таким чином, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень є органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно частини 1 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з частини 3 статті 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до частини 4 статті 378 КАС України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Проаналізувавши вищевказані норми, суд зазначає, що підставою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим адміністративним судом способом. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору та інші обставини справи.

Підставою для відстрочення/розстрочення виконання рішення є звернення особи із заявою до суду про відстрочення/розстрочення з обумовленням причин неможливості виконати судове рішення у встановлений законом строк, тобто за доведеністю обставин, що ускладнюють його виконання, або роблять його неможливим.

Таким чином, норми КАС України не містять конкретного переліку обставин для відстрочення/розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлюють критерії для їх визначення у вигляді істотного ускладнення виконання рішення або неможливості його виконання.

Разом з тим, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Вирішуючи питання про відстрочення/розстрочення виконання рішення, суд із певною свободою розсуду повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору, наявність надзвичайних непереборних подій, інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини (зокрема, ненадання (несвоєчасне надання) бюджетних асигнувань або бюджетних зобов`язань заявнику та/або недоведення (несвоєчасне доведення) фінансування видатків до заявника - отримувача бюджетних коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу).

При цьому, суд зазначає, що питання відстрочення рішення суду знаходиться в площині процесуального права.

Відтак, оцінюючи доводи заяв про відстрочення виконання судового рішення, суд повинен враховувати, що цей захід не повинен створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.12.2019 по справі №2а/0570/6531/2011, від 30.12.2020 по справі №819/150/17.

Основною обставиною, що ускладнює виконання судового рішення, на яку посилається заявник, є скрутне матеріальне становище, на підтвердження чого надав довідки про доходи за 2022-2024 роки, видані Коломийським об`єднаним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області.

Проте, з цього приводу суд звертає увагу, що надані відомості про отримані пенсійні виплати не виключають можливості отримати відповідачем доходу з інших джерел. Так, заявником не надано жодних доказів про відсутність інших доходів, таких як відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків Державної податкової служби України про суми виплачених доходів за попередній календарний рік, інформації з органів соціального забезпечення тощо.

Окрім цього, представник ГУ ДПС в Івано-Франківській області у запереченні на заяву, зазначає про наявність у власності позивача нежитлових будівель, про що заявником не заперечується. Вказане підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 12.06.2024 (а.с. 57-58).

Суд зауважує, що у заяві про відстрочення ОСОБА_1 вказує про те, що існує необхідність в наданні відповідачу часу з метою реалізації ним такого майна, однак, жодних доказів на підтвердження того, що заявником вчинялись певні дії, спрямовані на реалізацію майна, станом на 02.07.2024, суду не надано.

Водночас, враховуючи наявність майна, яке перебуває у власності відповідача, його вартісні характеристики є вочевидь більшими за суму податкового боргу, що підлягає стягненню за рішенням суду від 29.04.2024 у справі №300/339/24.

Також суд бере до уваги, що податковий борг в загальній сумі 40 336,83 грн, який підлягає стягненню згідно з рішенням суду від 29.04.2024 в справі №300/339/24, виник у зв`язку із несплатою відповідачем заборгованості по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 рік та за 2022 рік. При цьому, відповідачем не підтверджено та судом не встановлено, що ОСОБА_1 вчинялись чи були намагання вчинити будь-які дії, спрямовані на сплату (чи хоча б часткову сплату) податкового боргу, починаючи з 2022 року та до сьогодні.

Вищенаведене у сукупності свідчить про те, що відповідач не надав достатньо доказів, які б підтверджували неможливість виконання судового рішення у зв`язку зі скрутним фінансовим становищем, а також про намагання вчинення дій, спрямованих на сплату податкового боргу, враховуючи, в тому числі і наявне майно, про реалізацію якого заявник зазначив у заві про відстрочення виконання судового рішення.

З огляду на викладене, оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що подана заява про відстрочення виконання судового рішення є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 243, 248, 250, 256, 293-295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 у справі №300/339/24 за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 40 336,83 грн відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Позивачу ухвалу надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.