Справа № 520/14224/24
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2024-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 червня 2024 року № 520/14224/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, 3 під., 2 пов., м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулася позивачка ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківської області щодо призначення судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 26.04.2024 року у розмірі 60% (141 885 грн) винагороди судді, яка працює на відповідній посаді на підставі довідки Східного апеляційного господарського суду №08-36/004007 від 29.04.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка складає 236 475,00 грн, без урахування до стажу роботи судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, а також стажу (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді - 5 років протиправними;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківської області здійснити призначення, перерахунок та виплату судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 70% від суддівської винагороди судді, визначеної у довідці Східного апеляційного господарського суду №08-36/004007 від 29.04.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка складає 236475,00 грн, виходячи із загального стажу роботи судді, що має право на відставку, 30 років 20 днів (стажу роботи на посаді судді 25 років 20 днів, та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) 5 років), в розмірі 165 532,60 грн, виходячи, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 27.04.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що на підставі рішення Вищої ради правосуддя вона була звільнена у відставку з посади судді та їй призначено довічне грошове утримання. Позивачка вважає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині визначення стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання тривалістю 25 років 6 днів є протиправними та такими, що порушують її законні права.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами та надав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що орган пенсійного Фонду України діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, передбачені чинним законодавством, оскільки до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 з 03.04.1999 по 23.04.2024 працювала на посаді судді арбітражного, а в подальшому господарських судів.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 23.04.2024 року №1223/0/15-24 позивачку звільнено з посади судді Східного апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Як вбачається з копії рішення Вищої ради правосуддя від 23.04.2024 №1223/0/15-24, загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає право на відставку, становить 30 років 20 днів, з яких: 25 років 20 днів - робота на посаді судді; 5 років - стаж роботи за юридичною спеціальністю, вимога щодо якого визначалася законом та який надавав право для призначення на посаду.

Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.04.2024 № 12/к позивачку відраховано зі штату суду 26.04.2024 у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення довічного грошового утримання судді у відставці та надала необхідний пакет документів, зокрема, довідку Східного апеляційного господарського суду №08-36/004007 від 29.04.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій розмір суддівської винагороди визначений у сумі 236475,00 грн.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №88 від 07.05.2024 було визначено стаж роботи на посаді судді 25 років 6 днів та призначено з 27.04.2024 довічне грошове утримання судді у відставці з 29.04.2024 року у сумі 141885,00 грн, що складає 60% від суддівської винагороди судді, визначеної у довідці Східного апеляційного господарського суду №08-36/004007 від 29.04.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Позивачка вважає, що до стажу, з якого має бути обраховане довічне грошове утримання, має бути включено весь стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає їй право на відставку та становить 30 років 20 днів, з яких: 25 років 20 днів - робота на посаді судді; 5 років - стаж роботи за юридичною спеціальністю, вимога щодо якого визначалася законом та який надавав право для призначення на посаду.

Надаючи оцінку обґрунтованості позовних вимог, суд виходить з таких приписів чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 4 частини шостої статті 126 Конституції України передбачено, що підставами для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Відповідно до статті 112 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII суддя може бути звільнений з посади виключно з підстав, визначених частиною шостою статті 126 Конституції України.

Рішення про звільнення судді з посади ухвалює ВРП у порядку, встановленому Законом України «Про Вищу раду правосуддя».

Як передбачено у частині першій статті 116 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати у відставку.

До стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 листопада 2021 року у справі №9901/15/21 було сформульовано такий правовий висновок: «...при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж роботи судді в галузі права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі № 9901/302/19).

Виражене й закріплене в частині 2 статті 137 Закону № 1402-УШ положення (припис) про те, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, означає, що до стажу роботи на посаді судді і прирівняних до нього стажів роботи (абзац четвертий пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону N9 1402-У111) додається (може додаватися) ще один вид (чи види) роботи (професійної діяльності), який раніше не охоплювався поняттям стажу роботи на посаді судді.

Під цим стажем у вимірі чинного законодавчого визначення поняття «стале (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді», треба розуміти за якісними властивостями вид (види) певної роботи (професійної діяльності) в галузі права, який відрізняється від суддівської і прирівняної до неї роботи та має часові (кількісні) межі (строк роботи) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 8 жовтня 2020 року у справі № 9901/537/19).

Також Велика Палата Верховного Суду констатує, що вимоги до кандидатів на посаду судді були по-різному визначені законодавством України, що діяло на день їх призначення (обрання) на посаду судді, а тому такі вимоги можуть вважатися виправданою, обґрунтованою та справедливою підставою різниці при вирішенні питання щодо обчислення стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, залежно від змісту цих вимог, визначених законодавством, яке було чинним на час призначення (обрання) на посаду судді».

Аналогічну правову позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду також в постановах від 24 жовтня 2019 року у справі № 9901/2/19, від 17 вересня 2020 року у справі № 9901/302/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду

Особливі вимоги, необхідні для зайняття на посади судді Конституційного Суду України, арбітражних та військових судів, визначаються законами України «Про конституційний Суд України», «Про арбітражний суд» та іншими законами України (частина п`ята статті 7 Закону України «Про статус суддів» у редакції, чинній на час призначення позивачки.

Відповідно до статті 22 Закону України від 4 червня 1991 року № 1142-ХІІ «Про арбітражний суд» (у редакції чинній на час призначення позивачки), право на зайняття посади судді арбітражного суду автономної Республіки Крим, арбітражних судів областей, міст Києва та Севастополя має громадянин України, який досяг на день призначення 25 років, має вищу юридичну освіту і стаж роботи за спеціальністю не менше п`яти років.

Зазначене свідчить про безумовну наявність права на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, додатково п`яти років роботи за юридичною спеціальністю.

Стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 06.03.2018 у справі №308/6953/17, від 19.06.2018 у справі №243/4448/17, від 11.09.2018 у справі №428/4671/17, від 01.10.2018 у справі №541/503/17, від 17.10.2018 у справі №140/263/17, від 23.10.2018 у справі №686/10100/15-а. від 30.01.2020 у справі №592/3694/17, від 23.06.2022 у справі №420/1987/21, від 08.09.2022 у справі №380/10696/21.

Таким чином, Вища рада правосуддя є єдиним, конституційним органом, який при прийнятті рішення про звільнення судді у відставку обчислює необхідний стаж роботи на посаді судді, з якого і має розраховуватись та виплачуватись відповідне грошове утримання.

На підставі викладеного, до стажу роботи на посаді судді позивачки, що дає їй право на відставку, та одержання щомісячного грошового утримання підлягає зарахуванню період роботи на посаді судді - 25 років 20 днів, та стаж роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, - 5 років.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позивачка має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 70% від розміру суддівської винагороди, визначеного у довідці Східного апеляційного господарського суду №08-36/004007 від 29.04.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Судом при розгляді справи встановлено, що відповідачем призначено позивачці щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, проте неправильно визначено відсоток розміру суддівської винагороди 60% замість 70%.

Відтак, оскільки станом на день подання до суду позову позивачці щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці призначено, вимоги щодо зобов`язання призначити щомісячне довічне грошове утримання задоволенню не підлягають.

Водночас, оскільки відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання при призначенні мав скласти 70%, призначене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці підлягає перерахунку та виплаті з дати призначення 27.04.2024, із розрахунку 70% від суддівської винагороди судді, визначеної у довідці Східного апеляційного господарського суду №08-36/004007 від 29.04.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із загального стажу роботи судді, що має право на відставку, 30 років 20 днів (стажу роботи на посаді судді 25 років 20 днів, та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) 5 років) з урахуванням виплачених сум.

Одночасно суд зазначає, що обрахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання належить до повноважень пенсійного органу, з огляду на що, в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання визначення конкретного розміру щомісячного довічного грошового утримання належить відмовити.

З огляду на зазначене, суд в порядку ч. 2 ст.9 КАС України, суд вважає належним способом захисту прав позивачки задоволення позову шляхом:

- визнання протиправними дій Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківської області щодо призначення судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 27.04.2024 року у розмірі 60% винагороди судді,

- зобов`язання ГУПФУ в Харківській області провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з дати призначення 27.04.2024, із розрахунку 70% від суддівської винагороди судді, визначеної у довідці Східного апеляційного господарського суду №08-36/004007 від 29.04.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із загального стажу роботи судді, що має право на відставку, 30 років 20 днів (стажу роботи на посаді судді 25 років 20 днів, та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) 5 років), з урахуванням виплачених сум.

З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України. шляхом стягнення на користь позивачки сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківської області щодо призначення судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 27.04.2024 року у розмірі 60% винагороди судді.

Зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області провести перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з дати призначення 27.04.2024, із розрахунку 70% від суддівської винагороди судді, визначеної у довідці Східного апеляційного господарського суду №08-36/004007 від 29.04.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із загального стажу роботи судді, що має право на відставку, 30 років 20 днів (стажу роботи на посаді судді 25 років 20 днів, та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) 5 років) з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, 3 під., 2 пов., м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 28.06.2024.

Суддя Білова О.В.