Справа № 160/16723/24
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 липня 2024 року Справа 160/16723/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ільков В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

27.06.2024р. ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 2 1910427) щодо відмови провести нарахування та виплату раніше призначеної ОСОБА_2 (РНОКПП № НОМЕР_1 ) пенсії на підставі рішень Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 р. у справі №400/4673/20 та Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 р. у справі 160/24643/23, якими зобов`язано пенсійні органи України здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії на підставі довідки УСБУ в Миколаївській області від 03.09.2020 № 64/20-7612 без обмежений максимальним розміром, розрахувавши всі її грошові складові в розмірі 80% грошового забезпечення:

- з урахуванням індексації в розмірі коефіцієнта збільшення 1,14 основного розміру пенсії з 01.03.2022р., передбаченої Постановою КМУ від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», в повному розмірі її фактичного нарахування, без обмежень розміром 1500 грн. та без обмеження максимальним розміром пенсії;

- з урахуванням індексації в розмірі коефіцієнта збільшення 1,197 збільшення розміру пенсії з 01.03.2023, передбаченої Постановою КМУ від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільшим вразливих верст населення у 2023 році», в повному розмірі її фактичного нарахування, без обмежень розміром 1500 грн. та без обмеження максимальним розміром пенсії;

- з урахуванням індексації в розмірі коефіцієнта збільшення 1,0796 основного розміру пенсії з 01.03.2022р., передбаченої за нормами постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024р. №185 «Про індексація пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», в повному розмірі її фактичного нарахування, без обмежень розміром 1500 грн. та без обмеження максимальним розміром пенсії;

- з 15.04.24 р щомісячної надбавки в розмірі 2000 (двох) тис. грн відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 р. №713 без обмеження максимальним розміром пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () здійснити нарахування та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 пенсії на підставі рішень Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 р. у справі №400/4673/20 та Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 р. у справі 160/24643/23, якими зобов`язано пенсійні органи України здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії на підставі довідки УСБУ в Миколаївській області від 03.09.2020р. № 64/20-7612 без обмеження максимальним розміром, розрахувавши всі її грошові складові в розмірі 80% грошового забезпечення:

- з 01.03.2022 р. з урахуванням індексації в розмірі коефіцієнта збільшення 1,14 основного розміру пенсії, передбаченої Постановою КМУ від 16.02.2022 р. № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», в повному розмірі її фактичного нарахування, без обмежень розміром 1500 грн. та без обмеження максимальним розміром пенсії;

- з 01.03.2023 р. урахуванням індексації в розмірі коефіцієнта збільшення 1,197 збільшення розміру пенсії, передбаченої Постановою КМУ від 24.02.2023 р. № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2023 році», в повному розмірі її фактичного нарахування, без обмежень розміром 1500 грн. та без обмеження максимальним розміром пенсії;

- 01.03.2024 р. і урахуванням індексації в розмірі коефіцієнта збільшення 1,0796 основного розміру пенсії, передбаченої за нормами постанови Кабінету Міністрів України 23.02.2024 р. № 185 «Про індексацію і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», в повному розмірі її фактичного нарахування, без обмежень розміром 1500 грн. та без обмеження максимальним розміром пенсії;

- з 15.04.2024 р. щомісячної надбавки в розмірі 2000 (двох) тис. грн. відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 р. №713 без обмеження максимальним розміром пенсії;

Зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити розрахунок та виплату заборгованості ОСОБА_3 (РНОКПП № НОМЕР_2 ), яка виникла внаслідок протиправних дій суб`єкта владних повноважень, щодо невиконання вимог Постанов КМУ від 16.02.2022 р. № 118, від 24.02.2023р. №168 та від 23.02.2024 р. №185 із розрахунку коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходів) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, з урахуванням 100 відсотків суми заборгованості без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з такого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу.

Крім того, пунктом 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Згідно до п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Разом з тим, як вбачається зі змісту прохальної частини позовної заяви позивачем не зазначено конкретної дати, з якої позивач просить поновити їй пенсію за віком, в порушення вимог п.4 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами ст.4 Закону України Про судовий збір встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання адміністративного позову немайнового характеру фізичною собою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2024р. складає 3028,00 грн.

При цьому, згідно ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно до ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Тобто, за подання даного позову, у якому об`єднані 3 вимоги немайнового характеру позивач повинен був сплатити судовий збір у загальному розмірі 3633,60 грн., однак позивачем до позову було додано лише квитанцію/докази сплати судового збору за 1 вимогу немайнового характеру.

Також і відповідно до вимог ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, як свідчить зміст позову, позивач просить, зокрема, зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії, зокрема з березня 2022/2023/2024р. р.

Тобто, станом на 27.06.2024р. (дата звернення до суду із цим позовом) позивачем шестимісячний строк звернення до суду з цим адміністративним позовом, встановлений ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, є пропущеним.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 року у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що оскільки пенсія є щомісячним платежем, а тому він не міг не знати про припинення спірних виплат, а невжиття відповідних заходів та зволікання у зверненні до суду з цим позовом не може бути визнано судом поважними причинами, а звернення позивача у червні 2024 року із заявами й отримання відповідей на них не змінює початку перебігу строку його звернення до суду, а лише свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку.

Також, відповідний висновок щодо початку перебігу строків звернення до суду з позовом узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022р. у справі №990/115/22.

Так, ч.1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані, вказані нею у заяві, визнані судом не поважними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також і за приписами ч.6 ст.161 вказаного Кодексу передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Однак, як вбачається із доданих до позову документів, позивачем до адміністративного позову не додано заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом та не додано доказів поважності причин його пропуску в порушення вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, слід вказати про те, що позивачем одна з вимог викладена у такій редакції, зокрема:

- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити розрахунок та виплату заборгованості ОСОБА_3 (РНОКПП № НОМЕР_2 ), яка виникла внаслідок протиправних дій суб`єкта владних повноважень, щодо невиконання вимог Постанов КМУ від 16.02.2022 р. № 118, від 24.02.2023р. №168 та від 23.02.2024 р. №185 із розрахунку коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходів) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, з урахуванням 100 відсотків суми заборгованості без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат.

Отже, позивач просить суд здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 , що суперечить положенням КАС України.

Також, позивач у своїх вимогах посилається на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.01.2021 р. у справі №400/4673/20 та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 р. у справі 160/24643/23, однак, такі рішення до суду долучені до були.

Згідно з пунктами 4, 5, 9 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Відповідно до ст. 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Згідно з п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначаються перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Однак позивачем не додано до позовної заяви доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав відповідачем.

Також, за необхідно зазначити про те, що згідно з частиною першою статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Відповідно до частини другої статті 172 КАС України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору виступають окремі правовідносини щодо оскарження фактично чотирьох індивідуальних актів/дій суб`єкта владних повноважень.

Оскаржувані дії/бездіяльність є самостійними і такими, що не пов`язані між собою ні підставами виникнення, ні поданими доказами.

Позовна заява стосується однорідних по суті правовідносин, однак містить окремі позовні вимоги, кожна з яких пов`язана з окремим публічно-правовим спором, який виник між сторонами, тобто, позовна заява є багатопредметною.

Похідною вимогою в розумінні пункту 23 частини 1 статті 4 КАС України є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За своїм змістом вимоги позивача про визнання протиправними дій/бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії не є похідними між собою в розумінні наведеної норми процесуального законодавства.

Приписами частини 2 статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України виключно суду, а не позивачу, з урахуванням положень частини першої цієї статті надано право за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ. Підставою для такого об`єднання в одне провадження декількох справ є виключно вимоги частини першої цієї статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст. 123, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Вищезазначені недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до суду:

- адміністративного позову, у відповідності до кількості учасників справи, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог положень ст. 172 КАС України та ч.2 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав відповідачем;

- заяви про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- оригіналу документу про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 5, ч.1 ст.123, п.4 ч.5 ст.160, ч.3, ч.6 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачеві у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до суду:

- адміністративного позову, у відповідності до кількості учасників справи, оформленого відповідно до вимог положень ст. 172 КАС та ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.2 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав відповідачем;

- заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом та доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- оригіналу документу про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн.

Реквізити, на які підлягає сплаті судовий збір: р/р отримувача №UA4004632 ГУК у Дніпропетровській області/Чечелівський район, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ).

Ухвала суду не підлягає оскарженню.

Суддя В.В. Ільков