Справа № 480/5657/23
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 липня 2024 року

м. Київ

справа № 480/5657/23

адміністративне провадження № К/990/24377/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В., перевірив касаційну скаргу Сумської обласної прокуратури на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2024 року у справі №480/5657/23 за позовом ОСОБА_1 до Сумської обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Сумської обласної прокуратури, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Сумської обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 на підставі наказу керівника Сумської обласної прокуратури від 19 жовтня 2021 року №408к вихідної допомоги при звільненні в розмірі середньомісячного заробітку, що становить 6987,20 грн;

- стягнути з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні у розмірі середньомісячної заробітної плати 6987,20 грн, обчислення якої здійснено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100;

- стягнути з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 22 жовтня 2021 року по день постановлення судового рішення, з урахуванням середньоденного розміру заробітної плати в розмірі 320, 18 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Сумської обласної прокуратури щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 на підставі наказу керівника Сумської обласної прокуратури від 19 жовтня 2021 року №408к вихідної допомоги при звільненні в розмірі середньомісячного заробітку, що становить 6987,20 грн.

Стягнуто з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні в розмірі середньомісячного заробітку, що становить 6987,20 грн.

У задоволенні інших вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року по справі №480/5657/23 - в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з 22 жовтня 2021 року по день постановлення судового рішення, з урахуванням середньоденного розміру заробітної плати в розмірі 320,18 грн - скасовано.

В цій частині ухвалено нове рішення, яким стягнуто з Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22 жовтня 2021 року по 20 січня 2023 року у розмірі 79830 (сімдесят дев`ять тисяч вісімсот тридцять) грн 40 копійки.

В іншій частині цих позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Сумської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн 40 коп.

Ухвалами Верховного Суду від 30 квітня 2024 року, від 20 травня 2024 року та від 12 червня 2024 року касаційні скарги Сумської обласної прокуратури на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2024 року у справі №480/5657/23 повернуті скаржнику.

25 червня 2024 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку вчетверте надійшла касаційна скарга Сумської обласної прокуратури на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2024 року у справі №480/5657/23.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Під час перевірки повторно поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що у якості підстави касаційного оскарження судових рішень скаржник зазначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Зокрема, скаржник вказує, що судом апеляційної інстанції на підставі доказів, наданих Сумською обласною прокуратурою правильно встановлено, що середній заробіток позивачки становить 320,80 грн, однак, визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у зв`язку з невиплатою вихідної допомоги, суд розрахував вказаний заробіток за 185 календарні дні у сумі 59348 грн. Водночас, скаржником встановлено, що період з 19 липня 2022 року по 19 січня 2023 року містив 133 робочих дні, відтак середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 42666,40 грн. Скаржник наголошує, що жодним законодавчим актом не передбачено, що вказаний розрахунок мав би проводитись із урахуванням календарних, а не робочих днів.

Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права (частину першу статті 117 КЗпП України (в редакції Закону №2352-IX) та абзац 1 пункту 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100), здійснив неправильний розрахунок розміру середнього заробітку за час затримки у розрахунку при звільненні та не врахував висновків щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2023 року у справі №240/9022/20, від 08 лютого 2024 року у справі №160/1872/21, від 18 січня 2024 року у справі №260/3758/20.

Проте, Верховний Суд наголошує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга). Обов`язковим є взаємозв`язок усіх чотирьох умов між собою.

Перевіряючи доводи скаржника щодо неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 20 лютого 2023 року у справі №240/9022/20, від 08 лютого 2024 року у справі №160/1872/21, від 18 січня 2024 року у справі №260/3758/20, установлено, що у зазначених постановах відсутній висновок Верховного Суду щодо необхідності визначення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні шляхом множення середньоденного заробітку саме на число робочих днів.

У вказаних постановах Верховних Суд навів пункт 8 Порядку №100, який визначає загальний порядок нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи та направив ці справи у частині визначення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на новий судовий розгляд.

З огляду на викладене, Суд відхиляє посилання скаржника на підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Разом з цим, Верховний Суд в ухвалах від 20 травня 2024 року та від 12 червня 2024 року надав вичерпні роз`яснення щодо вимог до оформлення касаційної скарги, яким вона має відповідати в частині визначення підстав для касаційного оскарження судових рішень, зокрема, у випадку її подання на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Однак, повторно подана касаційна скарга так і не приведена у відповідність із роз`ясненнями, наданими Верховним Судом.

Інших підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України скаржником не зазначено.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

Зважаючи на те, що касаційну скаргу повернуто, суд не вирішує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та зупинення виконання оскаржуваного судового рішення.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332 КАС України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Сумської обласної прокуратури на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2024 року у справі №480/5657/23 за позовом ОСОБА_1 до Сумської обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити скаржнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Кашпур