Справа № 420/9344/24
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9344/24
У Х В А Л А

01 липня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Завальнюка І.В.,

за участю секретаря Гоменюк Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до в.о. міського голови міста Подільська Одеської області Албанського Олега Богдановича, Подільської міської ради Подільського району Одеської області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25.03.2024 позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить суд: - визнати дії відповідачів, які полягають у зухвало-ганебному нехтуванні Законів України та Постанов Кабінету Міністрів України, порушуючи своїми протиправними діями Конституційні права позивача та законні права, як громадянина України, так і права, за чисельністю понад 40 відсотків членів міської громади посадовими особами, уповноваженими на виконання важливих функцій місцевого самоврядування, незаконними; - зобов`язати відповідачів, скасувати своє зухвало-ганебне, незаконне рішення від 01.03.2024 р. за № 767-1 «Про внесення змін до Програми компенсації пільгових перевезень автомобільним транспортом на маршрутах загального користування у Подільській міський територіальній громаді на 2024 р.», фактично спрямоване не на економію коштів міського бюджету, а у дійсності на чергове порушення законний прав понад 40 відсотків членів Подільської міської громади; - стягнути з відповідачів нанесену позивачу та Подільській міський громаді шкоду у розмірі 2500000 гривень.

28.06.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшла шоста заява ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Завальнюку І.В.

Вислухавши думку позивача, який в режимі відеоконференції підтримав подану ним заяву, суд дійшов наступних висновків.

В межах даного судового процесу, позивачем 06.05.2024 заявлено перший відвід головуючому судді, який ухвалою головуючого судді від 14.05.2024 визнаний необґрунтованим, а ухвалою судді ООАС Стефанова С.О. від 15.05.2024 залишений без задоволення.

30.05.2024 позивачем заявлено другий відвід головуючому судді, який ухвалою головуючого судді від 31.05.2024 визнаний необґрунтованим, а ухвалою судді ООАС Лебедєвої Г.В. від 03.06.2024 залишений без задоволення.

12.06.2024 позивачем заявлено третій відвід головуючому судді, який ухвалою головуючого судді від 13.06.2024 визнаний необґрунтованим, а ухвалою судді ООАС Бжассо Н.В. від 14.06.2024 залишений без задоволення.

17.06.2024 позивачем заявлено четвертий відвід головуючому судді, який ухвалою головуючого судді від 18.06.2024 визнаний необґрунтованим, а ухвалою судді ООАС Бездрабко О.І. від 18.06.2024 залишений без задоволення.

26.06.2024 позивачем заявлено п`ятий відвід головуючому судді, який ухвалою головуючого судді від 28.06.2024 визнаний зловживанням процесуальними правами та залишений без розгляду.

28.06.2024 позивачем заявлено шостий відвід головуючому судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 44 КАС України Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб. У разі ж коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Зловживання процесуальними правами може проявлятись у тому, що особа реалізує свої процесуальні права і вчиняє передбачені процесуальним законодавством процесуальні дії, але робить це недобросовісно, на шкоду іншим особам, з метою, яка суперечить завданням адміністративного судочинства, визначеним у статті 2 КАС України.

Схожі правові висновки викладені в пунктах 65, 67 постанови КГС ВС від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17.

Крім того, у пункті 102 постанови від 18.08.2022 у справі № 9901/388/20 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що саме з метою виконання завдання судочинства сторона у справі має користуватися процесуальними правами, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Отож якщо особа здійснює певну процесуальну дію не з цією метою, а для досягнення інших цілей (зокрема, образити, принизити учасників судового процесу, їхніх представників, суд, виявити до них і до їхніх дій власні негативні емоції), така особа виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Дії учасників судового процесу та їхніх представників мають не лише за формою, але й за змістом відповідати завданню судочинства. У процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасники судового процесу, їхні представники, інші особи мають ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, їхніх представників, суду, працівників його апарату, осіб, які не беруть участі в судовому процесі. Зміст права на справедливий суд не сумісний зі свідомим виявом учасником судового процесу чи його представником неповаги до честі, гідності, репутації іншого учасника, представника, суду тощо. Правова система має бути спроможною ефективно себе захистити від вияву цієї неповаги. На такий захист спрямовані, зокрема, заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 199/6713/14-ц, пункти 22, 23, 50, 52; від 14.03.2019 у справі № 9901/34/19, від 07.11.2019 у справі № 9901/324/19, від 07.04.2021 у справі № 9901/23/21, пункти 14-16).

При цьому заявник ігнорує попередження судді в ухвалі від 31.05.2024 про недопустимість застосування маргінальної лексики, образливих та лайливих слів, символів, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду, що може мати наслідком визнання зловживанням процесуальними правами та залишення адміністративного позову без розгляду у відповідності до ч. 3 ст. 45 КАС України.

Суд звертав увагу позивача на стилістику та манеру звернутих ним до суду попередніх відводів, а саме на неприпустимий характер стверджуваних звинувачень на адресу головуючого судді, характеристик учасників процесу.

Крім того, суд звертав увагу позивача на неприпустимість у його заявах застосування маргінальної лексики, звертаючись до головуючого судді, та будуючи комунікацію із судом в цілому, за допомогою висловів «лакей», «кримінально корупційних дій», «махрова корупція», демонстрування зневаги до головуючого судді та суду, відсутність внутрішніх стримуючих мотивів і регуляторів, агресивне ставлення до судового порядку, нехтуючи правилами поведінки, у зв`язку із чим ухвалою суду від 28.06.2024 п`ятий відвід визнаний зловживанням процесуальними правами та залишений без розгляду.

Однак, у шостій заяві про відвід головуючому судді від 28.06.2024 року позивач продовжує використання неприпустимих висловів, таких як «за корупційно-кримінальним сприянням судді Завальнюка І.В.», «зухвало-злочинною брехнею», «фактами махрової корупції і кримінальних правопорушень, вчинених «добродієм», «зухвалого кримінального афериста на посаді судді громадянина ОСОБА_2 », що є очевидним проявом неповаги до суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2019 року (справа № 9901/34/19) зазначено, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова, символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, їхніми представниками, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб з боку осіб, які такі дії вчиняють. Ці дії суперечать основним засадами (принципами) адміністративного судочинства, а також його завданню. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 45 КАС України.

Використання наведених висловлювань виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що, наприклад, у розумінні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) констатується як зловживання правом на подання заяви. Так, цей Суд, застосовуючи підпункт "а" пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання.

Для прикладу, Суд вказав на зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживав образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. ухвали щодо прийнятності у справах "Шенбк проти Чеської Республіки" від 14 травня 2004 року, заява №67208/01, "GERARD DURINGER and FOREST GRUNGE проти Франції" від 04 лютого 2003 року, заяви № 61164/00 і №18589/02, "GUNTIS APINIS проти Латвії" від 20 вересня 2011 року, заява № 46549/06).

Відповідно до ч. 3 ст. 45 КАС України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 45 КАС України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Беручи до уваги наведене, суд визнає заяву позивача про відвід головуючого судді від 28.06.2024 зловживанням процесуальними правами, у зв`язку із чим залишає цю заяву без розгляду на підставі частини третьої статті 45 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 11.06.2024 по справі № 750/3192/14.

Суд також звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини другої ст. ст. 144, 145 КАС України судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства вчиняються заходи процесуального примусу: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 45 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді від 28.06.2024 визнати зловживанням процесуальними правами та залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено 01.07.2024 року.

Суддя І.В. Завальнюк