Справа № 120/4213/24
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

м. Вінниця

01 липня 2024 р. Справа № 120/4213/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Ухвалою від 25 червня 2024 року, що постановлена після відкриття провадження у справі, позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

27 червня 2024 року на виконання вимог ухвали від 25 червня 2024 року представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків, до якої долучено уточнену позовну заяву. У такій позовній заяві представником позивача уточнено прохальну частину позовної заяви. Так, у первісному позові представник позивача наполягав на необхідності здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 03 січня 2021 року. Водночас вже в уточненій позовній заяві йдеться про необхідність здійснення такого перерахунку з 05 лютого 2024 року, тобто з дня подання заяви про перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку обставинам, наведеним у поданій заяві, суд зважає на таке.

Підстави та порядок залишення позову без розгляду визначені статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Крім того, пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Водночас згідно з частинами 3 та 4 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Разом із тим особливості строку звернення до адміністративного суду врегульовані статтею 122 КАС України, частинами 1, 2 та 3 якої передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу наведених норм слідує, що за загальним правилом, строк звернення до адміністративного суду становить шість місяців, який, як правило, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому суд звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а висловила наступну правову позицію щодо строків звернення до суду:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Як слідує з матеріалів справи, 03 січня 2021 року ОСОБА_1 на підставі поданої ним заяви переведено з пенсії за вислугу років (яку він отримував відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення") на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому пенсійним органом при обчисленні пенсії позивача з 01 січня 2021 року застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014 - 2016 роки.

05 лютого 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою, у якій просив перерахувати пенсію з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018 - 2020 роки.

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом від 01 березня 2024 року повідомило позивача про відмову у здійсненні перерахунку пенсії, зазначивши, що підстави для здійснення обрахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2018 - 2020 роки відсутні.

Таким чином, про виплату пенсії, яка є щомісячним платежем, в меншому розмірі, ніж передбачено законом, та відповідно про порушення своїх прав позивач повинен був дізнатися ще у 2021 році, тобто після переведення на інший вид пенсії.

Водночас у поданій представником позивача уточненій позовній заяві йдеться про необхідність зміни дати, з якої слід здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (на думку представника позивача такою датою є дата подання заяви про перерахунок пенсії до пенсійного органу, тобто 05 лютого 2024 року).

Разом із тим, ані подання позивачем заяви до пенсійного органу, ані отримання листа відповідача від 01 березня 2024 року у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через три роки після переведення на пенсію за віком у січні 2021 року.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 травня 2023 року у справі № 560/19830/21.

Суд наголошує на тому, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише пропущені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

При цьому, постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху, суд вказав позивачеві (його представнику) про необхідність подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.

Водночас жодних поважних причин, які б перешкодили своєчасному зверненню до суду в уточненому позові, що надійшов 27 червня 2024 року, представник позивача не навів, а заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, яку слід було подати на виконання вимог ухвали від 25 червня 2024 року, так і не подано (ба більше, подання до суду позовної заяви в зміненій редакції свідчить про невизнання факту пропуску строку звернення до адміністративного суду).

Відтак зміна представником позивача дати, з якої слід провести перерахунок пенсії (з 05 лютого 2024 року) жодним чином не змінює моменту, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, та не звільняє від обов`язку подати заяву про поновлення строку звернення до суду, про що йдеться в ухвалі суду від 25 червня 2024 року.

Проте у поданій заяві не йдеться про поновлення строку звернення до адміністративного суду, а також така не містить поважних причин, які перешкодили своєчасному зверненню до суду.

Таким чином, оскільки факт пропуску позивачем строку звернення до суду виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і підстави для його поновлення, що наведені в уточненій позовній заяві відсутні, а також те, що позивачем на виконання вимог ухвали від 25 червня 2024 року так і не подано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 248 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович