Справа № 420/3027/19
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/3027/19

Перша інстанція: суддя Андрухів В.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

секретар - Афанасенко Ю.М.,

за участю: представниці апелянта - Нартової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року у справі № 420/3027/19 за адміністративним позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про зобов`язання привести самочинно збудований об`єкт у попередній стан, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У травні 2019 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулося з адміністративним позовом до суду , у якому просило:

- зобов`язати ОСОБА_1 привести самочинно збудований об`єкт, а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у відповідність до договору купівлі-продажу № 832 від 20.03.2001 та технічного паспорта № 360пр-189-с.115 від 02.03.2001.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що ОСОБА_1 виконано будівельні роботи з реконструкції квартири № 48 , шляхом розширення існуючого балкону з подальшим його утепленням та склінням за адресою: АДРЕСА_3 , без отримання права на виконання будівельних робіт, в порушення чинного містобудівного законодавства та припису від 22.11.2018 №746/18, а тому вказаний об`єкт підлягає приведенню у відповідність до правовстановлюючих документів.

Відповідачка проти задоволення позову заперечувала, надала відзив до суду першої інстанції, у якому зазначила, що позивачем за результатом перевірки жодним чином не зафіксовано втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування безпосередньо у квартирі № 48 . Також позивачем не було зафіксовано порушення відповідачкою прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку № 48 або порушення санітарно-технічних вимог і правил експлуатації.

Відповідачка вважала, що позивачем не встановлено та не доведено належними та допустимими доказами наявність обов`язкових умов, в разі існування яких вона була б зобов`язана отримувати документальний дозвіл на реконструкцію власного балкону у власній квартирі або приводити реконструйований балкон до переднього стану.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 18 липня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовив.

Рух справи.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 27 листопада 2019 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року залишив без змін.

13 січня 2020 року на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, у якій скаржник просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Верховний Суд постановою від 20 вересня 2023 року касаційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради задовольнив частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 420/3027/19 скасував, справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 15 лютого 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- судом першої інстанції не надано оцінку доводам сторін та не досліджено наявні в матеріалах справи докази, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені КАС України відповідно до постанови Верховного Суду від 20.09.2023, що є підставою для скасування даного рішення;

- посилання на практику Верховного Суду у справах від 29 січня 2020 року по справі 822/2149/18, від 15.09.2020 по справі № 469/1044/17;

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 20.03.2001, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Карімовою Л.М. (зареєстровано в реєстрі за № 832) належала квартира АДРЕСА_4 . Право власності ОСОБА_1 на вказану квартиру зареєстроване в ОМБТІ та РОН 25.04.2001 (а.с.65-66, том 1).

На момент придбання зазначеної квартири ОСОБА_1 квартира мала технічні характеристики, відображені у технічному паспорті від 02.03.2001 реєстровий номер 360пр-189-с.115, складеному ОМБТІ та РОН (а.с.67-70 том 1).

Наказом Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 02.07.2018 № 01-13/162 ДАБК уповноважено заступника начальника Управління начальника інспекційного відділу № 1 направляти головних спеціалістів на проведення позапланових перевірок, а також підписувати направлення на проведення позапланових перевірок протягом 2 півріччя 2018 року (а.с.72, том 1).

Службовою запискою головного спеціаліста інспекційного відділу № 2 повідомлено в.о. начальника Управління ДАБК Одеської міської ради, що при проведенні моніторингу Малиновського району м. Одеси виявлено факт виконання будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_4 без наявності документів, що дають право на виконання таких робіт, внесено пропозицію щодо надання дозволу на проведення позапланової перевірки об`єкта будівництва за вказаною адресою (а.с.15, том 1).

Направленням для проведення планового (позапланового) заходу від 15.11.2018 № 001581 направлено головного спеціаліста інспекційного відділу № 2 для здійснення позапланової перевірки реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_1 щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил (а.с.17, т.1).

У період з 15.11.2018 по 22.11.2018 головним спеціалістом інспекційного відділу № 2 проведено позапланову перевірку дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: реконструкція квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт перевірки № 001581 від 22.11.2018 (а.с.18-39, т.1).

Згідно акта перевірки № 001581 від 22.11.2018 встановлено порушення ОСОБА_1 пункту 1 частини 1 статті 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, пункту 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466, частини 1 статті 9 Закону України Про архітектурну діяльність, ДБН В.3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, а саме: виконання реконструкції квартири 48 шляхом розширення, утеплення та скління балкону за адресою: АДРЕСА_1 , без отримання права на виконання будівельних робіт. Під час перевірки здійснювалася фотофіксація об`єкта (а.с.71 , т. 1).

Також за результатом виявлених порушень, відповідальність за які передбачена частинами 1, 5 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), складено протоколи про адміністративні порушення від 22.11.2018 (а.с.40-49 том 1).

Приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 22.11.2018 № 746/18 зобов`язано ОСОБА_1 усунути порушення вимог містобудівного законодавства у термін до 22.01.2019 шляхом отримання права на виконання будівельних робіт або привести об`єкт до первинного стану відповідно до договору купівлі-продажу № 832 від 20.03.2001 та № 360пр-189-с.115 від 02.03.2001; привести об`єкт у відповідність до будівельних норм у термін до 22.12.2018; зупинити виконання будівельних робіт з 22.11.2018 до моменту отримання права на виконання будівельних робіт (а.с.50-54, т.1).

Постановою у справі про адміністративне правопорушення від 06.12.2018 № 890/18 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1 та 5 статті 96 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень (а.с.55-61, том 1).

Наказом Управління ДАБК Одеської міської ради від 01.01.2019 № 01-13/1ДАБК уповноважено заступника начальника Управління начальника інспекційного відділу № 1 направляти головних спеціалістів на проведення позапланових перевірок, а також підписувати направлення на проведення позапланових перевірок протягом 1 півріччя 2019 року (а.с.72, том 1).

Направленням для проведення планового (позапланового) заходу від 21.01.2019 № 000149 направлено головного спеціаліста інспекційного відділу № 2 для здійснення позапланової перевірки реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_1 , щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил у зв`язку з необхідністю перевірки виконання вимог припису від 22.11.2018 № 746/18 (а.с.73, том 1).

У період з 21.01.2019 по 30.01.2019 головним спеціалістом інспекційного відділу № 2 проведено позапланову перевірку дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: реконструкція квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт перевірки № 000149 від 30.01.2019 (а.с.74-91,т.1).

Згідно з інформацією, зазначеною в акті перевірки № 000149 від 30.01.2019, органом контролю встановлені порушення відповідачкою пункту 3 частини 3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», підпункту 3 пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, а саме: не виконано припис від 22.11.2018 № 746/18.

Також за результатом перевірки, внаслідок виявлення порушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 188-42 КУпАП (невиконання вимог припису), позивачем складено протокол про адміністративне порушення від 30.01.2019 (а.с.92-95, том 1).

Постановою Управління ДАБК Одеської міської ради по справі про адміністративне правопорушення від 13.02.2019 № 085/19 визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень (а.с.97-101 том 1).

За викладених обставин, через невиконання відповідачем вимог припису з усунення виявлених порушень містобудівного законодавства, позивач звернувся до суду з даним позовом про зобов`язання привести самочинно збудований об`єкт, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідність до договору купівлі-продажу № 832 від 20.03.2001 та технічного паспорта № 360пр-189-с.115 від 02.03.2001.

Також суд першої інстанції встановив, що на виконання вимог протокольної ухвали суду 10.07.2019 щодо встановлення розмірів балкону та стану об`єкта станом на час першого розгляду справи Одеським окружним адміністративним судом, позивач надав до суду акт обстеження об`єкта містобудування щодо дотримання законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові на території м. Одеси, на виконання якого Управлінням здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , з метою встановлення стану об`єкта на час першого розгляду справи Одеським окружним адміністративним судом. За результатом виїзду встановлено, що власник або уповноважена особа були відсутні, з урахуванням чого, відсутня можливість потрапити до квартири для обмірів самочинно збудованого балкону. Водночас позивач наголосив, що оглядово встановлено наступні розміри балкону: 1,5 м на 5 м Також зазначений балкон має скління. Крім того, встановлено, що у порівнянні з іншими існуючими балконами, балкон квартири АДРЕСА_1 , має ознаки збільшення, орієнтовно на 0,5 м та 2 м. До акту обстеження додано фотофіксацію зовнішнього вигляду балкону (а.с.160-161 том 1).

Представник відповідача подав до суду заяву про виконання відповідачем вимог суду щодо надання позивачу доступу до об`єкту. Зі змісту заяви вбачається, що з 10 липня 2019 року і до 17 липня 2019 року 15 годин 30 хвилин включно відповідачка ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком постійно знаходились у належній відповідачці квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , щодня у продовж цілого тижня чекаючи прибуття представника позивача з метою надання доступу до квартири. Проте позивач та його представник вперше проявили інтерес до виконання вимог протокольної ухвали від 10.07.2019 тільки 17 липня 2019 року, тобто у самий останній день строку, наданого судом. Про це представнику відповідача - адвокату Васильцю В.В. стало відомо особисто 17 липня 2019 року з телефонної розмови близько 09 години ранку, у якій представник позивача повідомив про свій намір прибути до квартири відповідача 17 липня 2019 року. У зв`язку із наведеним, після тижневого постійного знаходження у квартирі відповідач ОСОБА_1 , яка є особою дуже похилого вік (81 рік) та одночасно є інвалідом 2-ої групи, чекала представника позивача до 16 години, але представник позивача не з`явився. Після 16 години, відповідач ОСОБА_1 , яка має уражені дихальні шляхи внаслідок колишньої онкології, відчула погіршення самопочуття та почала задихатись, внаслідок чого була об`єктивно змушена у супроводі свого чоловіка негайно вийти з квартири на свіже повітря на майданчик біля будинку, де в тіні дерев на лавці чекала на прибуття представника позивача, але представник позивача так і не з`явився.

Також суд першої інстанції під час нового розгляду справи встановив, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 189-190, т. 2), квартира за адресою: АДРЕСА_1 після набрання судовим рішенням у даній справі від 18.07.2019 про відмову в позові законної сили (27.11.2019) ОСОБА_1 була відчужена на підставі договору купівлі-продажу № 1988 від 29.10.2020 (а.с. 191-192, т. 2) ОСОБА_2 .

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у разі задоволення позовних вимог рішення суду порушуватиме право власності нового власника квартири - ОСОБА_2 , яка не є відповідачем по справі, оскільки позивач просить зобов`язати привести квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у відповідність до договору купівлі-продажу № 832 від 20.03.2001 та технічного паспорта № 360пр-189-с.115 від 02.03.2001.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що наразі ОСОБА_1 не є належним відповідачем по справі, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України «Про регулюванні містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі також Закон № 3038-VI, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право також проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Аналогічні повноваження органів державного архітектурно-будівельного контролю зазначені й у пункті 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок № 553), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, відповідно до якого посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України від 20 травня 1999 року № 687-XIV Про архітектурну діяльність (далі - Закон № 687-XIV), будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України Про регулюванні містобудівної діяльності.

Згідно з частиною 1 статті 34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після, зокрема, подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону № 3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України Про оцінку впливу на довкілля, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

За змістом статті 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 22.11.2018 №746/18 зобов`язано ОСОБА_1 усунути порушення вимог містобудівного законодавства у термін до 22.01.2019 шляхом отримання права на виконання будівельних робіт або привести об`єкт до первинного стану відповідно до договору купівлі-продажу № 832 від 20.03.2001 та № 360пр-189-с.115 від 02.03.2001; привести об`єкт у відповідність до будівельних норм у термін до 22.12.2018; зупинити виконання будівельних робіт з 22.11.2018 до моменту отримання права на виконання будівельних робіт.

ОСОБА_1 не виконано вимоги припису від 22.11.2018 № 746/18, а саме: не отримано право на виконання будівельних робіт з реконструкції квартири та не приведено об`єкт до договору купівлі-продажу № 832 від 20.03.2001 та технічного паспорта № 360пр-189-с.115 від 02.03.2001.

Відповідно до частин 1-7 статті 376 Цивільного кодексу (надалі - ЦК) України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Предметом даного спору є зобов`язання привести об`єкт самочинного будівництва (самочинно реконструйовану квартиру) за адресою: АДРЕСА_1 у первісний стан, у відповідність до договору купівлі-продажу № 832 від 20.03.2001 та технічного паспорта № 360 пр-189-с.115 від 02.03.2001, тобто зобов`язання здійснити відповідну перебудову.

В акті перевірки та приписі від 22.11.2018 № 746/18 наголошено на встановлені порушення відповідачкою пункту 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункту 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466, частини 1 статті 9 Закону України Про архітектурну діяльність, ДБН В.3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт у зв`язку з виконанням реконструкції квартири № 48 шляхом розширення, утеплення та скління балкону за адресою: АДРЕСА_1 , без отримання права на виконання будівельних робіт.

Відповідно до статті 152 Житлового кодексу УРСР виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Водночас відповідно до статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушення прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ДБН А.2.2-3-2014 Склад та зміст проектної документації на будівництво ці норми встановлюють склад та зміст проектної документації на нове будівництво, реконструкцію, капітальний ремонт та технічне переоснащення будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, їх комплексів або їх частин, лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури.

Відповідно до п. 3.21 ДБН А.2.2-3-2014 Реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Відповідно до пункту 1 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 406 не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Згідно з Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації нерухомого майна від 10.07.2001 № 582/5773 з останніми змінами та з урахуванням змін № 4 до ДБН В.2.2-15-2005 Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення, які вступили в силу з 01.10.2018 на підставі наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства №139 від 14.06.2018, скління лоджій і балконів у багатоповерхівках не рахується самовільним будівництвом. Отже, на такі роботи не треба отримувати дозвільні документи та потім вводити приміщення в експлуатацію. Винятком вважаються будинки, які занесені до Державного реєстру пам`яток України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що скління балконів у багатоповерхівках не рахується самовільним будівництвом, оскільки скління не передбачає зміни зовнішньої конфігурації об`єкта (квартири) по зовнішнім контурам фундаменту, не передбачає зміну його конструктивної системи, додаткових навантажень на підвалини основи існуючого об`єкту. З огляду на це, скління не передбачає збільшення площі квартири та не є реконструкцією, що потребує отримання містобудівних умов.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 825/528/16, від 20 вересня 2023 року у справі № 420/3027/19.

Згідно з пунктом 8.14 ДБН В.3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, при проектуванні реконструкції, капітальних ремонтів і перепланувань окремих квартир заборонено зокрема улаштування нових і розширення існуючих балконів і лоджій.

Отже, розширення існуючого балкону є порушенням архітектурно-будівельного законодавства.

Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції у цій справі та направляючи справу на новий розгляд акцентував увагу та тому , що судом першої інстанції протокольною ухвалою було зобов`язано представника позивача забезпечити контрольний замір площі і перевірку стану об`єкту станом на теперішній час, а представнику відповідача надати доступ до приміщення.

Проте зазначена ухвала суду фактично залишилася невиконаною за відсутності допуску до приміщення, у зв`язку із станом здоров`я відповідачки та необхідності перебування на свіжому повітрі, а не у квартирі.

В свою чергу позивачем було повідомлено, що за результатом виїзду встановлено, що власник або уповноважена особа були відсутні, з урахуванням чого, відсутня можливість потрапити до квартири для обмірів самочинно збудованого балкону. При цьому позивач вказує, що оглядово встановлено наступні розміри балкону 1,5 м. на 5 м. Також зазначений балкон має скління. Крім того, встановлено, що у порівнянні з іншими існуючими балконами, балкон кв. 48 має ознаки збільшення, орієнтовно на 0,5 та 2 м.

Зазначеним доводам судами попередніх інстанцій оцінка в повній мірі не надавалась та суд першої інстанції не приймав будь- якого рішення щодо невиконаної ухвали.

Разом з тим, суд першої інстанції під час розгляду нового розгляду справи встановив, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 189-190, т. 2), квартира за адресою: АДРЕСА_1 після набрання судовим рішенням у даній справі від 18.07.2019 про відмову в позові законної сили (27.11.2019) ОСОБА_1 була відчужена на підставі договору купівлі-продажу № 1988 від 29.10.2020 (а.с. 191-192, т. 2) ОСОБА_2 .

Таким чином, на теперішній час ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу №1988 від 29.10.2020 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

У частині 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже, суд першої інстанції вирішуючи спірне питання виснував, що оскільки позивач просить зобов`язати привести квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у відповідність до договору купівлі-продажу № 832 від 20.03.2001 та технічного паспорта № 360пр-189-с.115 від 02.03.2001, то у разі задоволення позовних вимог рішення суду порушуватиме право власності нового власника квартири - ОСОБА_2 , яка не є відповідачем по справі.

За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наразі ОСОБА_1 не є належним відповідачем по справі, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що оцінка доводам сторін щодо наявності чи відсутності факту реконструкції квартири, встановлення фактичних розмірів балкону цієї квартири не має значення для вирішення даного спору, оскільки оцінка цим доводам має надаватися за участю належного відповідача у справі, яким ОСОБА_1 на сьогодні не є.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не є належним відповідачем у справі, а тому у задоволенні позову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апелянта, що судом першої інстанції не надано оцінку доводам сторін та не досліджено наявні в матеріалах справи докази, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені КАС України відповідно до постанови Верховного Суду від 20.09.2023 колегія суддів відхиляє, з огляду на те, що пред`явлення позовної вимоги до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові та виключає необхідність надання судом оцінки іншим аргументам учасників справи (схожий за змістом висновок сформульовано в пункті 8.18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20).

Колегія суддів також наголошує, що як КГС ВС, так і КЦС ВС зараз дотримуються усталеної позиції в питанні визначення належним відповідачем за позовом власника землі про знесення об`єкта самочинного будівництва не забудовника, а саме останнього набувача такого об`єкта, який зареєстрував за собою право власності на самочинне будівництво.

Ці ж правові висновки знайшли своє підтвердження у постанові Верховного Суду від 19 березня 2024 року у cправі № 915/1439/21.

Ураховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла до висновку, що необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін не має, оскільки апеляційним судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року у справі № 420/3027/19 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення - 01 липня 2024 року.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк