Справа № 125/267/24
Суддя: Питель О. В.
Дата ухвалення: 2024-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2024 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Питель О.В.,

секретар судового засідання Матієць Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 125/267/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Барського районного суду Вінницької області з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Свої вимоги мотивував тим, що 23.01.2024 постановою серії ЕНА № 1294345 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Вважає вказану постанову такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначив, що у постанові відповідач вказав, що позивач керував транспортним засобом з технічною несправністю, а саме не працювала лампа підсвітки номерного знаку у темну пору доби, а також водій не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.4 а) ПДР України керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постанова складена лише за ч. 1 ст. 126 КУпАП, що не передбачає відповідальності за непрацюючу лампу підсвітки номерного знаку, тому кваліфікація правопорушення здійснена поліцейським невірно. Крім того, інспектор не надав жодних доказів вчинення позивачем правопорушення. Вказав, що пред`явив посвідчення водія поліцейському, а тому складання постанови взагалі є безпідставним. Крім того, позивач звертає увагу на те, що копію постанови йому вручено не було, жодні права та обов`язки, у тому числі передбачені ст. 268 КУпАП, роз`яснено не було. Такими діями, на думку позивача, грубо порушено його право на захист. Вважає, що поліцейський порушив процесуальний порядок розгляду справи, встановлений КУпАП, адже жодного розгляду взагалі не було. Поліцейський обмежився лише формальним складанням постанови без дотримання встановленої законом процедури, чим порушив ст. 276, 277, 277-2, 278, 279, 280, 281 КУпАП. Ураховуючи викладене вище, просить скасувати постанову серії ЕНА № 1294345 від 23.01.2024.

Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 22.04.2024 замінено неналежного відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області на належного відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

У судове засідання 15.05.2024 позивач не з`явився, подав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав до суду відзив на позов, згідно з яким позов не визнав та вважає його безпідставним і необґрунтованим. Вказав, що 23.01.2024 під час несення служби нарядом патрульної поліції, зокрема інспектором роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП Рапинцем О.В., було помічено автомобіль, водій якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з технічною несправністю, а саме не працювала лампа підсвітки номерного знаку у темну пору доби, а також водій не пред`явив посвідчення водія, реєстраційний документ на ТЗ для перевірки, чим порушив п. 2.4 а) ПДР України та здійснив порушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, за що накладено штраф у розмірі 425 грн. Встановивши усі обставини правопорушення, поліцейський прийняв рішення притягнути водія до адміністративної відповідальності та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА № 1294345 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме - штрафу у розмірі 425 гривень. На час виникнення спірних відносин законодавством було передбачено спрощену процедуру розгляду посадовою особою УПП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вказане виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур, передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення у загальному порядку, як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи за місцем проживання особи тощо. Навіть у випадку встановлення процедурних порушень прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності посадовими особами Департаменту не може бути підставою для скасування постанови, у випадку встановлення відповідачем адміністративного правопорушення з боку позивача, факт вчинення якого підтверджується під час розгляду справи. Вважає, що спірна постанова складена уповноваженою особою, відповідно до вимог чинного КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, інспектор поліції під час винесення оскаржуваної постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення судового засідання за відсутності учасників, суд ураховує таке.

Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КАСУ, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяву позивача, відзив представника відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектору роти № 2 БУПП у Вінницькій області ДПП Рапинцева О.В. серії ЕНА № 1294345 від 23.01.2024 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 гривень. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 23.01.2024 о 00:47:06 (м. Вінниця, вул. Академіка Янгеля (Фрунзе)) керував транспортним засобом з технічною несправністю, а саме не працювала лампа підсвітки номерного знаку у темну пору доби, а також водій не пред`явив посвідчення водія відповідно категорії, чим порушив п. 2.4 а) Правил дорожнього руху України.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Загальними положеннями Правил дорожнього руху, зокрема п. 1.1. визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 2.4 а) ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Слід зазначити, що ч. 1 ст. 126 КУпАП не передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом з технічною несправністю (не працювала лампа підсвітки номерного знаку у темну пору доби), як зазначено у постанові. Адміністративна відповідальність за таке правопорушення передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, тягар доказування правомірності рішення суб`єкта владних повноважень покладається саме на орган, який прийняв таке рішення.

Відповідачем не надано суду доказів вчинення адміністративного правопорушення позивачем, що передбачені ст. 251 КУпАП, відзив містить лише загальне посилання на те, що інспектор поліції, як посадова особа, що наділена дискреційними повноваженнями, керуючись нормами КУпАП, маючи відповідні повноваження дійшов висновку про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а отже, на думку відповідача, оскаржувана постанова є правомірною та не підлягає скасуванню. Жодних процесуальних джерел доказів представником відповідача не надано, відсутні навіть посилання на їх існування у даній справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, у суду відсутні дані, що підтверджували б вчинення позивачем правопорушення, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з цим, оскільки позов задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у сумі 605,60 грн, який сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду.

Керуючись ст. 229, 241-246, 250,255, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти № 2 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Рапинцева О.В. серії ЕНА № 1294345 від 23.01.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя