Справа № 580/1539/23
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2024-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1539/23 Суддя (судді) першої інстанції: Віталіна ГАЙДАШ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони в Черкаській області, третя особа: Державна судова адміністрація України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невинесення наказу про нарахування та виплату позивачу з 19 серпня 2023 року додаткової винагороди у розмірі 30000 грн., щомісячно, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн., щомісячно, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», починаючи з 19 серпня 2023 року по 20 січня 2023 року.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено частково:

Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області щодо не прийняття наказу про призначення ОСОБА_1 з 24.02.2022 по 20.01.2023 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, з урахуванням положень пункту 14 Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26 серпня 2020 року №384;

Зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Черкаській області прийняти наказ про призначення, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 24.02.2022 по 20.01.2023 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, з урахуванням положень пункту 14 Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26 серпня 2020 року №384, з урахуванням раніше виплачених сум такої допомоги.

У задоволені інших позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року виправлено описку в описовій та резолютивній частинах рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07.12.2023 щодо періоду, за який ОСОБА_1 необхідно здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, а саме: зазначено, що «з 19 серпня 2022 року по 20 січня 2023 року».

Не погоджуючись з рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині зобов`язання відповідача прийняти наказ про призначення, здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 19.08.2022 по 20.01.2023 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, з урахуванням положень пункту 14 Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26 серпня 2020 року №384, з урахуванням раніше виплачених сум такої допомоги, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 30000 грн., щомісячно, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, починаючи з 19 серпня 2023 року по 20 січня 2023 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач вказує, що суд першої інстанції, вирішуючи справу не врахував висновки Верховного Суду, викладені у зразковій справі №260/3564/22 у постанові від 21.09.2023, оскільки у зразковій справі визначено нарахувати і виплатити додаткову винагороду в розмірі 30 000, 00 грн на місяць, а не прийняти наказ про призначення, здійснити нарахування та виплату з урахуванням положень пункту 14 Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26 серпня 2020 року № 384, як зобов`язано судом першої інстанції у цій справі. На переконання позивача, ухвалення рішення щодо нарахування та виплати додаткової винагороди в розмірі 30 000, 00 грн. зможе в повному обсязі, повноцінно захистити та відновити порушенні права та інтереси позивача.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони в Черкаській області, третя особа: Державна судова адміністрація України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2024 року, призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

До Шостого апеляційного адміністративного суду 12 березня 2024 року надійшов відзив Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області, в якому відповідач вказує, що вимоги зазначені в апеляційній скарзі щодо нарахування та виплати додаткової винагороди з 19 серпня 2023 року по 20 січня 2023 року виходять за межі періоду, протягом якого співробітники Служби судової охорони мали право на виплату вказаної додаткової винагороди.

Також відповідач зазначає про відсутність коштів на виплату додаткової винагороди, визначеною постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168. Відповідно, для видання наказу про виплату співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди необхідна наявність у затвердженому кошторисі Територіального управління за фондом оплати праці співробітників відповідних коштів на її виплату.

Крім того, відповідач зазначає, що керівництвом Служби судової охорони та Територіального управління проводиться необхідна робота щодо отримання з резервного фонду державного бюджету асигнувань, необхідних для реалізації Постанови Кабінету Міністрів України № 168. Після надходження цих асигнувань необхідні накази будуть видані у встановленому порядку та додаткова винагорода може бути нарахована і виплачена співробітникам Служби судової охорони.

У зв`язку з викладеним, відповідач просить у задоволені апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у спірному періоді проходив службу у Територіальному управлінні Служби судової охорони в Черкаській області.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено та діє станом на час розгляду справи.

У адвокатському запиті від 18.01.2023, який адресований Територіальному управлінню Служби судової охорони у Черкаській області, адвокат просив надати інформацію, зокрема, чи здійснювались ОСОБА_1 виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМ України від 28.02.2022 № 168 за період з 19.08.2022 по 18.01.2023.

Позивач звернувся до Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області із рапортом від 23.01.2023 про нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. щомісячно під час дії воєнного стану, починаючи з 19.09.2022 по 20.01.2023, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Територіальне управління Служби судової охорони у Черкаській області повідомило позивача, що накази ТУ ДСО у Черкаській області про виплату співробітникам додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану - не видавались, оскільки у затвердженому ДСА України кошторисі Служби судової охорони на 2022 рік та відповідно, затвердженому Службою судової охорони кошторисі Територіального управління на 2022 рік видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної цією постановою КМУ, не передбачались та не затверджувались, у зв`язку з чим існуючий за фондом оплати праці фінансовий ресурс не дозволяє здійснити таку виплату. Після надходження відповідних бюджетних асигнувань необхідні накази будуть видані у встановленому порядку.

Не погоджуючись із бездіяльністю Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області щодо виплати такої додаткової винагороди, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач помилково у адміністративному позові та апеляційній скарзі зазначає період з 19 серпня 2023 року по 20 січня 2023 року, за який просить суд зобов`язати відповідача виплатити спірну доплату, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, спірним періодом є друга половина 2022 року та початок 2023 року, тобто з 19 серпня 2022 року по 20 січня 2023 року.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив частково та зазначив, що позовні вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області щодо неприйняття наказу про виплату щомісячної додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, як наслідок, зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області прийняти такий наказ та здійснити нарахування і виплату на користь позивача додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, з урахуванням положень пункту 14 Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26 серпня 2020 року №384, за період з 19.08.2022 по 20.01.2023 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно з частиною першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 160 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, а також охорону приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду, забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу здійснює Служба судової охорони.

На підставі частин першої та другої статті 161 Закону № 1402-VIII Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна ДСА України.

Згідно із частиною першою статті 165 Закону № 1402-VIII грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Частиною другою цієї статті передбачено, що грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються КМУ на рівні, не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №289 затверджено схему посадових окладів за посадами окремих категорій співробітників Служби судової охорони, які займають керівні посади (далі - Постанови №289); тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів співробітників Служби судової охорони; схему тарифних розрядів за основними типовими посадами співробітників Служби судової охорони; схему тарифних коефіцієнтів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони; розміри надбавки за стаж служби співробітників Служби судової охорони.

Пунктом 2 вказаної Постанови №289 установлено, що розміри посадових окладів, окладів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із схемою тарифних розрядів за основними типовими посадами співробітників Служби судової охорони та схемою тарифних коефіцієнтів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони, затверджених цією постановою; а порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.

Відповідно до пункту 3 Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384 (далі - Порядок № 384), грошове забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби, інтенсивності та умов служби, почесного звання, спортивного звання.

Згідно з п. 4 вказаного Порядку №384 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; надбавка за стаж служби. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги (п.п. 5-7 зазначеного Порядку №384).

Пунктами 9-10 Порядку №384 передбачено, що підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат. Грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення.

Зміст вказаних норм дає підстави для висновків про те, що співробітники Служби судової охорони за рахунок коштів державного бюджету отримують грошове забезпечення у межах затверджених фондів оплати праці, яке складається із основних виплат, додаткових та одноразових виплат.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Велика Палата Верховного Суду, переглядаючи у апеляційному порядку рішення Касаційного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року у зразковій справі №260/3564/22, ухвалила постанову від 21.09.2023, якою залишила рішення суду першої інстанції без змін, та у якій колегія суддів дійшла наступних висновків.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

У пункті 5 цієї постанови зазначено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Отже, указаною постановою № 168 КМ України установив, зокрема, співробітникам Служби судової охорони на період дії воєнного стану виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень щомісячно.

Велика Палата Верховного Суду у згаданій зразковій справі врахувала, що постановою КМ України від 07 липня 2022 року № 793 внесені, зокрема, такі зміни до постанови КМ України № 168:

- в абзаці першому слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць»;

- доповнено пункт після абзацу першого новим абзацом такого змісту: «Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення»;

- доповнено постанову пунктом 2-1 такого змісту: « 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів».

Отже, зміст внесених постановою КМУ № 793 змін до постанови КМУ № 168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість « 30 000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.

Указане підтверджується, зокрема, пунктом 14 розділу І указаного Порядку № 384, на підставі якого при виплаті співробітникам грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення сум щомісячних основних, додаткових видів грошового забезпечення та премії за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача прийняти наказ про призначення, здійснити нарахування та виплату позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, з урахуванням положень пункту 14 Порядку №384.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно не задовольнив позовні вимоги як у зразковій справі №260/3564/22, тобто шляхом зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн на місяць, натомість прийняв рішення про зобов`язання прийняти наказ про призначення та здійснити нарахування і виплату допомоги з урахуванням положень пункту 14 Порядку № 384, колегія суддів відхиляє, оскільки, як зазначалось, зміст внесених постановою КМУ № 793 змін до постанови КМУ № 168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість « 30 000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час. Окрім того, як зазначив Верховний Суд у зразковій справі у спірний період однорідні правовідносини щодо порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони були врегульовані Порядком № 384, що й підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Колегія суддів також визнає необґрунтованими посилання Територіального управління на те, що в затвердженому ДСА України кошторисі Служби судової охорони на 2022 рік та відповідному кошторисі Територіального управління видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної Постановою №168, не передбачались та не затверджувались, у зв`язку із чим існуючий за фондом оплати праці фінансовий ресурс не дозволяє здійснити таку виплату, оскільки гарантовані законом виплати, пільги тощо неможливо поставити в залежність від видатків бюджету.

При цьому відмова Територіального управління у виплаті додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції право особи мирно володіти своїм майном. Доки відповідне положення Постанови №168 є чинним, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в такій виплаті.

Тобто, органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Кечко проти України").

Зазначена позиція також узгоджується з висновками Конституційного Суду України, викладеними у рішеннях від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 17.03.2004 №7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007.

Отже, доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

Є.В. Чаку