Справа № 823/1553/16
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2024-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року справа № 823/1553/16

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Дзензелівське до Головне управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Дзензелівське (20132, Черкаська область, Маньківський район, с. Іваньки, вул. Жовтнева, 3) звернулося в Черкаський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Звенигородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області, Уманської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.05.2016 №.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 29.11.2016, скасовану постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2017, адміністративний позов задоволено частково.

Постановою Верховного суду від 19.03.2024 розглянувши в письмовому провадженні касаційну скаргу ТОВ Дзензелівське, скасовано постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 29.11.2016 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2017 у справі № 823/1553/16, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 08.04.2024 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 30.04.2024 здійснено заміну відповідачів на їх правонаступника Головне управління ДПС у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235; ).

Ухвалою суду від 05.06.2024 закрито підготовче провадження.

Ухвалою суду від 19.06.2024 перейдено до розгляду справи у письмове провадження.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що контролюючим органом невірно обчислено порушення позивачем законодавчо встановлених строків розрахунків, оскільки дні, в яких здійснено надходження повернутих коштів від нерезидента на рахунки позивача - не повинні враховуватись до порушеного строку їх повернення, тому відповідач помилково збільшив порушений позивачем законодавчо встановленого строк їх повернення на три дні, у зв`язку з чим, оскаржуване податкове повідомлення - рішення підлягає скасуванню.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, з огляду на те, що позивачем порушено вимоги Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті щодо повернення на рахунок позивача від нерезидента переплачених коштів у сумі 12750 євро з порушенням законодавчо встановленого строку їх повернення, у зв`язку з чим відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яке на думку представника відповідача є правомірним та скасуванню не підлягає.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю Дзензелівське зареєстроване як юридична особа Маньківською районною державною адміністрацією 08.04.2004, ідентифікаційний код 32837429.

На підставі наказу Тальнівської ОДПІ від 15.04.2016 №55, направлення від 15.04.2016 №26, згідно пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, проведено позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю Дзензелівське з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні операцій по контракту від 21.10.2014 №2014-031, укладеного із ООО Agro Royal s.r.o. (Чехія), за період з 21.10.2014 по 21.04.2016. Результати перевірки оформлені актом від 28.04.2016 №39/22/32837429.

Актом встановлено, що між позивачем (покупець) та компанією ООО Agro Royal s.r.o. (Чехія) (продавець) укладено контракт від 21.10.2014 №2014-031 на придбання 132 голів нетелів молочної голштинської (Холштейн-Фризиан) породи; загальна сума контракту складає 244200,00 євро; умови постачання DDU, Україна, село Іваньки.

На виконання умов укладеного контракту ТОВ Дзензелівське здійснило попередню оплату з валютного рахунку №4 на загальну суму 244200,00 євро (згідно додатку 1 до акту перевірки останні платіж зроблено 08 січня 2015 року платіжним дорученням від 08.01.2015 №1 на суму 146520,00 євро), проте товар по імпорту надійшов на адресу позивача на загальну суму 216450,00 євро (еквівалентно 3956581,98 грн) без порушення законодавчо встановлених строків.

В подальшому, ТОВ Дзензелівське звернулось до ООО Agro Royal s.r.o. (Чехія) із претензією від 19.02.2015 №78, згідно якої позивач просив нерезидента повернути вартість недопоставлених нетелів в сумі 27750,00 євро на рахунок позивача.

У зв`язку з наведеним ООО Agro Royal s.r.o. (Чехія) було повернуто позивачеві авансовий платіж в сумі 27750,00 євро, частина з яких в сумі 12750,00 євро надійшла на рахунок позивача з порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків, а саме: 3000,00 євро з порушенням на 36 днів (платіжне доручення від 14.05.2015 №11678574), 3000,00 євро з порушенням на 97 днів (платіжне доручення від 14.07.2015 №11915538) та 6750,00 євро з порушенням на 302 дні (платіжне доручення від 04.02.2016 №12667148).

За висновками вказаного акту, ТОВ Дзензелівське порушило, зокрема, вимоги статті 2 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті в частині порушення строків завершення імпортних операцій по зовнішньоекономічному контракту від 21.10.2014 №2014-031 в сумі 12750 євро, в тому числі: 3000 євро на 36 днів, 3000 євро на 97 днів та 6750 євро на 302 дні.

На підставі вищезазначеного акта перевірки Тальнівською ОДПІ винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 17.05.2016 №.

Товариство з обмеженою відповідальністю Дзензелівське не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням подало скарги до Головного управління ДФС у Черкаській області та ДФС України.

Рішенням від 26.07.2016 №14809/23-00-10-0210 Головного управління ДФС у Черкаській області та рішенням від 29.09.2016 №21064/6/99-99-11-01-02-25 ДФС України податкове повідомлення-рішення від 17.05.2016 № залишено без змін, а скарги позивача без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду.

У постанові Верховного Суду від 19.03.2024 у даній справі, зроблено висновок, що позивачем порушенні строки завершення імпортних операцій по зовнішньоекономічному контракту від 21.10.2014 № 2014-031, однак датою повернення коштів вважається зарахування її на відповідний розподільчий (валютний) рахунок. Тобто, суд зазначає, що днем припинення такого порушення є день зарахування (повернення) авансових платежів на розподільчий (валютний) рахунок резидента, тому дні зарахування таких коштів на рахунок резидента, зокрема 13.05.2015 (дата повернення авансового платежу у розмірі 3000,00 євро), 13.07.2015 (дата повернення авансового платежу у розмірі 3000,00 євро) та 03.02.2016 (дата повернення авансового платежу у розмірі 8000,00 євро) не можуть вважатися днями, за які здійснено прострочення зарахування вказаної виручки, та, відповідно, за такі дні не може нараховуватися пеня, передбачена статтею 4 Закону №185/94-ВР.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до положень статті 2 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Згідно частини першої статті 4 названого Закону порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.

Отже, Законом України Про порядок здійснення розрахунків у іноземній валюті встановлено, що імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, можуть здійснюватися у строк, що не перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу без отримання висновку центрального органу виконавчої влади. При цьому, Національному банку України надано право на строк до шести місяців запроваджувати інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені Законом.

01 грудня 2014 року з метою врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України та недопущення використання фінансової системи України для відмивання грошей і фінансування тероризму Правлінням Національного банком України прийнято постанову від 01 грудня 2014 року №758 Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України, яка згідно пункту 10 набирає чинності з 03 грудня 2014 року і діє до 03 березня 2015 року включно (далі Постанова №758).

Пунктом 1 вказаної Постанови №758 встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті, здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Положеннями пункту 2 Постанови №758 установлено вимогу щодо обов`язкового продажу на міжбанківському валютному ринку України надходжень в іноземній валюті із-за кордону на користь юридичних осіб, які не є уповноваженими банками, фізичних осіб - підприємців, іноземних представництв (крім офіційних представництв), на рахунки, відкриті в уповноважених банках для ведення спільної діяльності без створення юридичної особи, а також надходжень в іноземній валюті на рахунки резидентів, відкриті за межами України на підставі індивідуальних ліцензій Національного банку України.

Надходження в іноземній валюті, зазначені в абзаці першому цього пункту, підлягають обов`язковому продажу на міжбанківському валютному ринку України, у тому числі безпосередньо Національному банку України, у розмірі 75 відсотків. Решта надходжень в іноземній валюті залишається в розпорядженні резидентів та нерезидентів і використовується ними відповідно до правил валютного регулювання.

Вимога щодо обов`язкового продажу поширюється на надходження в іноземній валюті 1-ї групи Класифікатора іноземних валют та банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 лютого 1998 року №34 (у редакції постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2002 року №378, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 жовтня 2002 року за №841/7129) (зі змінами), і в російських рублях.

Уповноважений банк зобов`язаний попередньо зараховувати надходження в іноземній валюті, на які згідно з абзацом першим цього пункту поширюється вимога щодо обов`язкового продажу, на окремий аналітичний рахунок балансового рахунку 2603 Розподільчі рахунки суб`єктів господарювання (далі - розподільчий рахунок).

Уповноважений банк зобов`язаний здійснити обов`язковий продаж надходжень в іноземній валюті відповідно до вимог цього пункту: без доручення клієнта; виключно наступного робочого дня після дня зарахування таких надходжень на розподільчий рахунок.

Постановою Правління Національного банку України від 17 червня 2004 року №280 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 липня 2004 року за №918/9517) затверджений План рахунків бухгалтерського обліку банків України, згідно якого рахунок 2603 визначається як Розподільчий розрахунок суб`єкта господарювання і відноситься до розділу 26 Кошти клієнтів банку.

Таким чином, із системного аналізу діючого законодавства випливає, що юридичні особи мають право відкривати як поточні рахунки в банках в національній валюті, так і рахунки для здійснення зовнішньоекономічної діяльності та зарахування на них коштів в іноземній валюті.

Датою зарахування валютної виручки вважається зарахування її на відповідний валютний рахунок. Подальший рух коштів з валютного на поточний рахунок юридичної особи, у тому числі і з використанням розподільчого рахунку, свідчить про використання коштів вже на території України в перерахунку на національну валюту і не може вважатись первинним надходженням коштів внаслідок виконання зовнішньоекономічних контрактів.

Як визначено у пункті 3.1 та 3.2 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 24 березня 1999 року №136 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 травня 1999 року за №338/3631) імпортні операції резидентів [крім інвесторів (представництв іноземних інвесторів на території України) за угодами про розподіл продукції, контроль за своєчасністю розрахунків яких не здійснюється], які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує встановлений законодавством України строк з моменту здійснення авансового платежу, виставлення векселя на користь постачальника товару, що імпортується, або при застосуванні розрахунків у формі документарного акредитива з моменту здійснення банком платежу на користь нерезидента, потребують одержання висновку.

Відлік законодавчо встановленого строку розрахунків банк починає з наступного календарного дня після дня здійснення операцій, вказаних у п. 3.1 цієї Інструкції.

Отже, відлік законодавчо встановленого строку розрахунків починається з наступного календарного дня після дня здійснення авансового платежу.

Як вбачається з акту перевірки, позивачем останній авансовий платіж на користь ООО Agro Royal s.r.o. (Чехія) було здійснено 08 січня 2015 року платіжним дорученням від 08.01.2015 №1 на суму 146520,00 євро, відповідно, останній день повернення контрагентом позивача частини авансового платежу за недопоставлені нетелі у сумі 27750,00 євро без порушення законодавчо встановлених строків розрахунків припадає на 08 квітня 2015 року.

Проте, частина авансового платежу, а саме у сумі 12750,00 євро надійшла на рахунок позивача з порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків.

Згідно акту перевірки, під час розрахунку строків посадова особа відповідача відлік строку починала з наступного дня після дня здійснення операцій.

Також, розраховуючи строки розрахунків посадовою особою було враховано, що згідно платіжного доручення від 14.05.2015 №11678574 сума у розмірі 3000,00 євро надійшла на 126 день з дати здійснення авансового платежу (08 січня 2015 року), тобто з порушенням на 36 днів; платіжного доручення від 14.07.2015 №11915538 сума у розмірі 3000,00 євро надійшла на 187 день, тобто з порушенням на 97 днів; платіжного доручення від 04.02.2016 №12667148 сума у розмірі 6750,00 євро надійшла на 392 день, тобто з порушенням на 302 дні.

Разом з тим, згідно наданих виписок по валютному рахунку № (код валюти 978 EUR) у банку ПАТ Райффайзен Банк Аваль м. Київ, кошти у сумі 3000,00 євро надійшли на валютний рахунок 13 травня 2015 року (а не 14 травня 2015 року, як вважав контролюючий орган); у сумі 3000,00 євро 13 липня 2015 року (а не 14 липня 2015 року, як вважав контролюючий орган); у сумі 6750,00 євро 03 лютого 2016 року (а не 04 лютого 2016 року, як вважав контролюючий орган).

Також в матеріалах справи міститься копія роздруківок грошових переказів платіжної системи «SWIFT» з якої вбачається, що кошти у розмірі 3000 євро надійшли 12.05.2015, у розмірі 3000 євро надійшли на рахунок 13.07.2015 та у розмірі 8000 євро надійшли 03.02.2016.

Таким чином, позивачем порушенні строки завершення імпортних операцій по зовнішньоекономічному контракту від 21.10.2014 №2014-031 по сумі 3000,00 євро на 33 дні, 3000,00 євро - 95 днів та 6750,00 євро 300 днів.

Отже, враховуючи розрахунок контролюючого органу пені за порушення строків розрахунків за імпортними операціями, відповідно до статті 4 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті суд вважає, що позивачу повинна була нарахована пеня у загальному розмірі 184555,35грн, у тому числі по сумі 3000,00 євро у розмірі 7584,46грн (3000,00 євро х 0,003 х 25,536926 (курс на день виникнення заборгованості) х 33 (кількість днів затримки); по сумі 3000,00 євро у розмірі 21 834,07грн (3000,00 євро х 0,003 х 25,536926 (курс на день виникнення заборгованості) х 95 (кількість днів затримки); по сумі 6750,00 євро у розмірі 155136,82грн (6750,00 євро х 0,003 х 25,536926 (курс на день виникнення заборгованості) х 300 (кількість днів затримки).

Відповідно податкове повідомлення рішення від 17.05.2016 № є неправомірним в частині нарахованої позивачу пені у сумі 2183,42 грн, в інший частині правомірним.

Також, відповідно до положень статті 4 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Отже, безумовною підставою для звільнення від відповідальності суб`єкта господарювання за порушення строків, закріплених у статті 2 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті, є його звернення до відповідної судової установи з позовом до контрагента та задоволення такого позову.

Згідно пункту 7.7 контракту від 21.10.2014 №2014-031, при недопоставці продавцем покупцю тварин, виходячи із вимог покупця, продавець зобов`язується або повернути покупцю вартість недопоставлених тварин на рахунок покупця не пізніше 30 календарних днів з дати направлення претензії від покупця продавцю або до поставити відсутню кількість тварин покупцю в строк 30 календарних днів з дати направлення претензії від покупця продавцю при наявності чергових відвантажень по контракту.

Як вбачається з акту перевірки та не заперечується позивачем, ТОВ Дзензелівське звернулось до ООО Agro Royal s.r.o. (Чехія) із претензією від 19.02.2015 №78, згідно якої просив нерезидента повернути вартість недопоставлених нетелів в сумі 27750,00 євро на рахунок позивача.

Проте, позивачем не надано доказів щодо звернення ним до суду про стягнення з ООО Agro Royal s.r.o. (Чехія) заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами.

З цих підстав, суд не приймає до уваги посилання позивача на відсутність з його боку вини щодо повернення авансових платежів за непоставлений товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати зі сплати судового збору підлягають частковому відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

У зв`язку з тим, що судом задоволено адміністративний позов в частині позовних вимог щодо скасування оскаржуваного податкового повідомлення - рішення від 17.05.2016 № в частині нарахування ТОВ «Дзензелівське» пені за порушення термінів розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 2183,42 грн. тому сума судового збору, яка підлягає стягненню із відповідача на користь позивача становить 32 грн. 75 коп. (2183,42 грн. х 1,5% (ставка судового збору).

Керуючись статтями 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 17 травня 2016 року №000045220 в частині нарахованого грошового зобов`язання з пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 2183,42 грн.

В інший частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області () на користь товариства з обмеженою відповідальністю Дзензелівське (код ЄДРПОУ 3287429) судовий збір у розмірі 32 (тридцять дві) грн. 75 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Петро ПАЛАМАР