Справа № 380/3885/24
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2024-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2024 рокусправа №380/3885/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову відповідача у внесенні змін до Державного акту на право власності серії ЯЖ №581147, виданому 24.07.2009 управління Держкомзему у Яворівському районі Львівської області та внесення виправлення відомостей до Державного земельного кадастру;

- зобов`язати відповідача внести відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стовно внесення змін до Державного акту на право власності серії ЯЖ №581147, виданому 24.07.2009 управління Держкомзему у Яворівському районі Львівської області, а саме вважати замість допущеної помилки в полі «і на підставі рішення органу державної влади або орану місцевого самоврядування, договору купівлі-продажу» замість вдруковано «договору купівлі-продажу земельної ділянки» на слово «дарування».

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він є власником земельної ділянки СТ «Лісова галявина» з кадастровим номером :01:000:0144, що розташована за адресою Львівська обл., Яворівський р-н, Івано-Франківська селищна рада, с. Рокитне (за межами населеного пункту). Право власності на цю земельну ділянку йому належить на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №281147, виданого 24.07.2009 управлінням Держкомзему у Яворівському районі Львівської області. У вказаному акті допущено помилку у графі «і на підставі рішення органу державної влади або органу місцевого самоврядування, договору купівлі-продажу», а саме вказано «договору купівлі-продажу земельної ділянки» замість фактичної підстави набуття права власності на земельну ділянку договору дарування земельної ділянки серії ВМА №638749 від 25.11.2008. Позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив виправити помилку в державному акті та видати новий державний акт на право власності на земельну ділянку без помилок. Втім у відповідь отримав відмову, яку вважає протиправною. Наведене зумовило звернення до суду з цим позовом.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити наступне.

Ухвалою судді від 26.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Вказує, що з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року №3613-УІ та Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів. Відповідно до положень пункту 9 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», видача державних актів на право власності на земельні ділянки здійснювалась територіальними органами Держкомзему України при проведенні державної реєстрації земельної ділянки лише до 01 січня 2013 року. Виправлення орфографічних помилок відбувалось до 2013 року шляхом видачі нових державних актів замість тих, що містять помилки. Проте, з 2013 року державні акти не видаються, а, отже, отримати новий акт замість того в якому міститься помилка, неможливо. Крім того, слід звернути увагу на те, що за весь період видачі державних актів на право власності та на право постійного користування землею Інструкцією по їх заповненню заборонялося робити виправлення або помарки.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

25.11.2008 між ОСОБА_2 (даруватель) та ОСОБА_1 (обдаровуваний) укладено договір дарування земельної ділянки ВМА №638749, згідно з яким дарувальник подарував, а обдаровуваний прийняв у дар земельну ділянку, яка знаходиться на території Бірківської сільської громади в селі Рокитно, садівничий кооператив «Лісня поляна», Яворівського району, Львівської області, площею 0,0621 га.

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №581147 ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ВМА 638749 від 25.11.2008, реєстр №1857, є власником земельної ділянки площею 0,0621 га. Земельна ділянка розташована ст. «Ліста поляна» Бібрської сільської ради Яворівського району Львівської області. Цільове призначення (використання) земельної ділянки: ведення садівництва. На зворотній стороні акту зазначено план меж земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0144.

Позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив: виправити помилку в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ номер №581147 шляхом заміни слова «купівлі-продажу» на слова «дарування» та внесення змін до ДЗК; видати позивачу новий державний акт на право власності на земельну ділянку без помилок.

Листом від 09.02.2024 №О-55/0-65/6-24 Головне управління Держгеокадастру у Львівській області відмовило позивачу у задоволенні його заяви.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 126 Земельного кодексу України (у редакції, чинній до 01.01.2013) (далі ЗК України) передбачалось, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі був врегульований Інструкцією, затвердженою Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 №43 (далі Інструкція №43) (втратила чинність 23.08.2013).

Згідно з п. 1.1 Інструкції №43 право власності на землю посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку.

Форми державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2002 року №449 (пункт 1.2 Інструкції №43).

У матеріалах справи міститься копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №581147, згідно з яким ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ВМА 638749 від 25.11.2008, реєстр №1857, є власником земельної ділянки площею 0,0621 га. Земельна ділянка розташована ст. «Ліста поляна» Бібрської сільської ради Яворівського району Львівської області. Цільове призначення (використання) земельної ділянки: ведення садівництва.

Втім, позивач стверджує, що у вказаному акті допущено помилку у графі «і на підставі рішення органу державної влади або органу місцевого самоврядування, договору купівлі-продажу», а саме вказано «договору купівлі-продажу земельної ділянки» замість фактичної підстави набуття права власності на земельну ділянку договору дарування земельної ділянки серії ВМА №638749 від 25.11.2008.

Наведене зумовило звернення позивача до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області із заявою, у якій, серед іншого, просив виправити помилку в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ номер №581147 шляхом заміни слова «купівлі-продажу» на слова «дарування» та видати позивачу новий державний акт на право власності на земельну ділянку без помилок.

Відповідно до п. 2.9 Інструкції №43 заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» та його структурні підрозділи. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Заповнення вказаних документів здійснюється з використанням комп`ютерної техніки.

Вказаним положенням передбачалась заборона робити будь-які виправлення у державних актів про право власності на земельну ділянку.

У відзиві на позовну заяву представником відповідача надано пояснення, що виправлення помилок до 2013 року відбувалось шляхом видачі нових державних актів замість тих, що містять помилки.

Водночас, із набранням чинності 01.01.2013 Законом України від 07.07.2011 №3613-VI «Про Державний земельний кадастр» (далі Закон №3613-VI) та Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 (далі Порядок №1051) посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України від 01.07.2004 №1952-VI «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон №1952-VI).

Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до положень пункту 9 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №3613-VI, видача державних актів на право власності на земельні ділянки здійснювалась територіальними органами Держкомзему України при проведенні державної реєстрації земельної ділянки лише до 01 січня 2013 року.

Відтак, оскільки станом на момент звернення позивача до відповідача із означеною заявою видача держаних актів на право власності на земельні ділянки не здійснюється у відповідності до вищенаведених положень, то виправлення допущеної у акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №581147 помилки шляхом видачі нового державного акту виключається, про що позивача повідомлено у листі від 09.02.2024 №О-55/0-65/6-24.

Отже, вимога позивача щодо визнання протиправною відмови відповідача у внесенні змін до Державного акту на право власності серії ЯЖ №581147, виданому 24.07.2009 управління Держкомзему у Яворівському районі Львівської області є безпідставною та задоволенню не підлягає, як і похідна від неї вимога щодо зобов`язання відповідача внести відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стовно внесення змін до Державного акту на право власності серії ЯЖ №581147, виданому 24.07.2009 управління Держкомзему у Яворівському районі Львівської області, а саме вважати замість допущеної помилки в полі «і на підставі рішення органу державної влади або орану місцевого самоврядування, договору купівлі-продажу» замість вдруковано «договору купівлі-продажу земельної ділянки» на слово «дарування».

Більше того, суд наголошує, що Головне управління Держгеокадастру у Львівській області не є тим суб`єктом, який уповноважений на внесення будь-яких змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно з положеннями Закону №1952-VI.

Поряд з цим, у поданій заяві від 05.02.2024 позивач також просить відповідача виправити помилку та внести відповідні зміни до Державного земельного кадастру. До заяви, згідно з переліком додатків, долучено копію паспорта громадянина України, копію ідентифікаційного коду, витяг з Державного земельного кадастру, копію державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ номер 581147, копію договору дарування земельної ділянки серії ВМА номер 638749, виданого 25.11.2008, реєстр номер 1857.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону№3613-VI Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж;

Процедура виправлення помилок, допущених під час ведення земельного кадастру врегульована Порядком №1051.

Згідно з п. 138 Порядку №1051 помилками у Державному земельному кадастрі є:

1) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру;

2) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена не з вини органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру (в тому числі технічна помилка у документах, на підставі яких внесені відомості до Державного земельного кадастру);

3) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель щодо визначення характеристик об`єктів Державного земельного кадастру в натурі (на місцевості) із порушенням (зміною) їх значень внутрішніх кутів та мір ліній між поворотними точками меж земельних ділянок та/або площі (в тому числі виявлена під час або після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про земельні ділянки та інші об`єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою);

4) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру, внесених до нього з інших кадастрів та інформаційних систем у порядку інформаційної взаємодії;

5) технічна помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, яка не була зареєстрована в державному реєстрі земель;

6) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру під час державної реєстрації земельної ділянки;

7) помилка у застосуванні систем координат земельних ділянок (в тому числі помилка, що виникає під час перерахунку із однієї системи координат в іншу), які були сформовані до 1 січня 2013 р. та відомості про які були перенесені до Державного земельного кадастру, та помилка у відомостях щодо місця розташування земельних ділянок (зміщення, розворот, віддзеркалювання) з урахуванням суміжних землеволодінь та землекористувань.

Пунктами 139-150 Порядку №1051 врегульовано порядок звернення заінтересованої особи із повідомленням про виявлення помилки, перелік документів, процедуру розгляду такого повідомлення Державним кадастровим реєстратором та рішення, які приймаються за результатами розгляду.

У листі від 09.02.2024 №0-55/0-65/6-24 відповідач вказує, що відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0144 перенесені з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку.

Втім, отримавши відповідну заяву, відповідач у листі повідомляє позивача про те, що у державного реєстратора відсутні підстави для внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру, виходячи з висновку про відсутність підстав для виправлення помилки в державному акті на право власності та видачі нового акта.

Відтак, фактично не розглянувши заяву позивача в цій частині у відповідності до Порядку №1051, відповідач передчасно, не зазначаючи жодних підстав та мотивів, відмовив позивачу також і у виправленні помилки у Державному земельному кадастрі.

Зважаючи на наведене, суд доходить висновку про протиправність відмови відповідача у виправленні помилки в Державному земельному кадастрі.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

З огляду на викладене, суд, з метою ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень вважає за доцільне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 05.02.2024 в частині виправлення помилки в Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до правил ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов містив вимогу немайнового характеру, яка хоча і частково, але підлягає задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат суд визначає виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області у виправленні помилки в Державному земельному кадастрі.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.02.2024 в частині виправлення помилки в Державному земельному кадастрі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 (81763, Львівська обл., Стрийський р-н, с. Бортники; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Держгеокадастру у Львівській області (79019, м. Львів, пр. В. Чорновола, 4; ).

СуддяСидор Наталія Теодозіївна