Справа № 120/6958/24
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

02 липня 2024 р. Справа № 120/6958/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Юлії Миколаївни, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

В межах даної справи позивачем оскаржується рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 18.07.2023 № 21, яким йому було відмовлено у перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із не зарахуванням довідки про заробітну плату від 15.02.2022 № 15/02-1.

Разом з тим, шестимісячний строк звернення позивача до суду із даним позовом сплив 18.01.2024, однак, позовна заява подана до Вінницького окружного адміністративного суду 24.05.2024 (дата подання позовної заяви за допомогою АТ "Укрпошта"), тобто із пропуском строку звернення до суду.

Водночас, жодних доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду про оскарження такого рішення, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено.

31.05.2024 у зв`язку із зазначеним, судом прийнято ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надано позивачу строк для надання до суду обгрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням причин, які могли б бути визнані судом поважними, для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

10.06.2024 на виконання вимог ухвали, позивачем до суду надано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду. Яка мотивована тим, що відповідно до висновків висловлених Верховним Судом у постанові від 19.06.2018 у справі № 646/6250/17 та постанові Верховного Суду від 24.11.2020 у справі № 815/460/18 процесуальний закон в частині визначення строків звернення до суду не містить особливостей стосовно спорів у сфері соціального захисту, зокрема, тих, що стосуються регулярних (щомісячних) виплат, які держава в особі її уповноважених суб`єктів владних повноважень з власної вини протягом тривалого часу не виплачувала фізичній особі пенсію або виплачувала у неповному розмірі.

Також зауважує, що позивачу протиправно було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з врахуванням страхового стажу 41 рік 6 місяців 18 днів, оскільки ОСОБА_1 , неодноразово звертався до відповідача з заявами про перерахунок пенсії за віком, однак посадові особи ГУПФУ відмовляли у прийнятті документів.

Тому, враховуючи зазначене позивач стверджує, що ним не було пропущено строк звернення до суду.

Надаючи оцінку заяві про поновлення строку звернення до суду, слід зважати на наступне.

Частинами 1 та 2 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд в постанові від 11.11.2021 у справі № 260/611/21 зазначив, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску. Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії" та "Девеер проти Бельгі" Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі "Мельник проти України" зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Суд звертає увагу позивача на те, що дотримання строку звернення до суду, не є формальним ставленням суду до учасників справи. Ігнорування або неправильне застосування строків звернення до суду, призведе до порушення принципу правової визначеності, як складової верховенства права та, відповідно не забезпечення належного відправлення правосуддя.

Окремо, суд наголошує, що аналізуючи постанови Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 646/6250/17 та від 24.11.2020 у справі № 815/460/18, на які посилається позивач, можна зробити висновок, що Верховний Суд акцентує увагу на загальному порядку обчислення строків звернення до суду та не робить виключення для соціальних справ. У постанові від 19.06.2018 у справі № 646/6250/17 йдеться про те, що законодавство не передбачає особливостей у визначенні строків звернення до суду для справ, що стосуються соціального захисту. Постанова від 24.11.2020 у справі № 815/460/18 також не встановлює окремих правил для визначення строків у подібних спорах.

Позивач стверджує, що йому протиправно відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу 41 рік 6 місяців 18 днів та зазначає про неодноразові спроби подачі заяви на перерахунок пенсії, які були відхилені посадовими особами ГУПФУ. Однак, суд наголошує, що ці обставини не змінюють факт пропуску встановленого шестимісячного строку для звернення до суду.

З огляду на викладене, аргументи позивача про непорушення строків звернення до суду є безпідставними. Верховний Суд у своїх постановах не надає підстав для поновлення строку у даному випадку.

Суд наголошує, що позивачем дійсно пропущено строки звернення до суду, що підтверджується датами подання відповідних документів. Таким чином, з урахуванням аналізу наданих постанов Верховного Суду та обставин справи, можна стверджувати, що строки звернення до суду позивачем були пропущені, і його заява про поновлення строку не має належного правового обґрунтування.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КАС України, у разі пропуску строку звернення до суду з поважних причин, адміністративний суд за заявою учасника справи може поновити цей строк. Зважаючи на обставини, які були вказані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду, зокрема посилання на неодноразове протиправне відхилення заяв посадовими особами ГУПФУ та їх відмову у прийнятті документів, можна вважати ці причини поважними.

Таким чином, для забезпечення реалізації права на судовий захист та враховуючи норми частиною 2 статті 121 КАС України, є підстави для продовження строків подачі вмотивованого клопотання про поновлення строку звернення до суду. Оскільки продовжені судом строки, дозволять позивачу належним чином обґрунтувати причини пропуску строків та забезпечити справедливий розгляд справи.

Згідно з частиною 6 статті 121 КАС України про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

З огляду на викладене вважаю, що позовну заяву необхідно повторно залишити без руху, надавши позивачеві п`ятидений строк для усунення недоліків останньої.

Окрім того, суд вважає за належне зазначити, що дата винесення ухвали обумовлена перебуванням головуючого судді у відпустці з 03.06.2024 по 28.06.2024.

Керуючись ст.ст. 121, 122, 169, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків адміністративного позову.

Встановити позивачу 5-денний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням причин, які могли б бути визнані судом поважними для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна