Справа № 160/22938/23
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 за Списком № 2 періоду роботи з 30.01.2002 до 07.07.2010, та незастосування даних про зазначений період роботи при обчисленні розміру її пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області обчислити, нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах з урахуванням періоду роботи з 30.01.2002 до 07.07.2010, який надає право на пільгову пенсію за Списком № 2, починаючи з моменту звернення до територіальних органів Пенсійного фонду із заявою - 01.06.2023.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не зараховано до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 2 період роботи з 30.01.2002 до 07.07.2010, про що стало відомо з листів відповідача, якими надано відповідь на її звернення від 01.06.2023 та 25.07.2023. Відповідач зарахував до її пільгового стажу лише періоди роботи, зазначені у довідці № 380 від 26.04.2023, виданій Комунальним підприємством «Криворізький протитуберкульозний диспансер». Позивач вважає протиправними такі дії відповідача, оскільки спірний період її роботи на посадах, передбачених Списком № 2, підтверджується записами у трудовій книжці та довідкою № 604 від 30.03.2020, виданою Комунальним підприємством «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «Фтизіатрія».
Ухвалою суду від 12.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні); встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи; витребувано у відповідача належним чином засвідчену копію пенсійної справи позивача.
У відзиві Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, який надійшов до суду 09.10.2023, відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, зазначив, що 14.04.2020 ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років. З 16.05.2023 за завою позивача її переведено на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підтвердження пільгового характеру роботи позивачем надано пільгову довідку № 380 від 26.04.2023, видану Комунальним підприємством «Криворізький протитуберкульозний диспансер», відповідно до якої позивач працювала на посадах, що дають право на призначення пенсії за Списком № 2 з 01.10.2001 до 30.01.2002 та з 07.07.2010 до 31.05.2018. Відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. Відповідно до розрахунку стажу загальний страховий стаж позивача становить 33 роки 09 днів, з них пільговий стаж за Списком № 2 16 років 05 місяців 22 дні.
До відзиву було додано копії матеріалів з пенсійної справи позивача.
Станом на час розгляду справи інших заяв по суті справи до суду не надійшло. Частиною четвертою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) передбачено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
З 14.04.2020 позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується відомостями з ППВП ПФУ.
Відповідно до розрахунку стажу позивача (форма РС-право) її страховий стаж, обчислений до 31.03.2023, становить 33 роки 09 днів, у тому числі стаж за Списком № 2 16 років 05 місяців 22 дні: 01.10.2001-30.01.2002, 07.07.2010-02.08.2016, 03.08.2016-31.05.2018 (кратність 2). Періоди роботи з 31.01.2002 до 31.12.2003 та з 01.01.2004 до 06.07.2010 зараховано до страхового стажу із зазначенням про трудову діяльність працівника охорони здоров`я у медичному закладі (ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).
У трудовій книжці позивача НОМЕР_1 , заповненій вперше 14.10.1989, містяться, зокрема, такі записи:
запис № 3 01.10.2001 прийнята на посаду медичної сестри відділення № 2 Павлоградського протитуберкульозного диспансеру;
запис № 4 12.01.2004 переведена на посаду старшої медичної сестри відділення № 2;
запис № 5 01.12.2005 посада старшої медичної сестри перейменована на посаду старшої сестри медичної на підставі штатного розпису;
запис № 6 01.06.2004 протитуберкульозний диспансер перейменовано на обласний комунальний заклад «Павлоградський протитуберкульозний диспансер»;
запис № 7 11.06.2012 обласний комунальний заклад «Павлоградський протитуберкульозний диспансер» перейменовано на комунальний заклад «Павлоградський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради»;
запис № 8 01.06.2018 комунальний заклад «Павлоградський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» реорганізовано шляхом приєднання до комунального закладу «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «ФТИЗІАТРІЯ»;
запис № 9 01.06.2018 переведена на посаду сестри медичної старшої туберкульозного відділення № 15;
запис № 10 04.01.2019 комунальний заклад «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «ФТИЗІАТРІЯ» перетворено на комунальне підприємство «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «ФТИЗІАТРІЯ» Дніпропетровської обласної ради»;
запис № 11 30.03.2020 звільнена з роботи у зв`язку зі скороченням чисельності і штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.
У довідці № 604 від 30.03.2020 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданій Комунальним підприємством «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «Фтизіатрія» Дніпропетровської обласної ради», вказано, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день у Павлоградському протитуберкульозному диспансері, у подальшому перейменованому на обласний комунальний заклад «Павлоградський протитуберкульозний диспансер», комунальний заклад «Павлоградський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», комунальний заклад «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «ФТИЗІАТРІЯ» Дніпропетровської обласної ради», комунальне підприємство «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «ФТИЗІАТРІЯ» Дніпропетровської обласної ради»: з 01.10.2001 до 15.01.2003 на посаді медичної сестри відділення № 2 (безпосередньо обслуговувала хворих на туберкульоз), з 16.01.2003 до 11.01.2004 - на посаді медичної сестри відділення № 2 (безпосередньо обслуговувала хворих на туберкульоз), з 12.01.2004 до 02.08.2016 на посаді старшої медичної сестри, з 03.08.2016 до 31.05.2018 на посаді старшої сестри медичної, з 01.06.2018 до 30.03.2020 на посаді старшої медичної сестри туберкульозного відділення № 15, що передбачені Списком № 2.
Згідно з довідкою № 614 від 31.03.2020, виданою Комунальним підприємством «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «Фтизіатрія» Дніпропетровської обласної ради», ОСОБА_1 працювала повний робочий день: з 01.10.2001 до 11.01.2004 на посаді медичної сестри відділення № 2, з 12.01.2004 до 31.05.2018 на посаді старшої сестри медичної, з 01.06.2018 до 30.03.2020 на посаді сестри медичної старшої туберкульозного відділення № 15.
У довідці № 380 від 26.04.2023 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданій Комунальним підприємством «Криворізький протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», зазначено, зокрема, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день у Павлоградському протитуберкульозному диспансері, у подальшому перейменованому на обласний комунальний заклад «Павлоградський протитуберкульозний диспансер», комунальний заклад «Павлоградський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», комунальний заклад «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «ФТИЗІАТРІЯ» Дніпропетровської обласної ради», комунальне підприємство «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «ФТИЗІАТРІЯ» Дніпропетровської обласної ради»: з 01.10.2001 до 30.01.2002 на посаді медичної сестри відділення № 2 (безпосередньо обслуговувала хворих на туберкульоз), з 07.07.2010 до 02.08.2016 на посаді старшої медичної сестри, з 03.08.2016 до 31.05.2018 на посаді старшої сестри медичної, що передбачені Списком № 2.
ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 01.06.2023 про надання інформації щодо підстав незарахування її стажу при обчисленні пенсії.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
01.01.2004 набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
За правилами частини 4 статті 24 цього Закону (тут і далі в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин) періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Крім того, за правилами пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
За приписами статті 1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» від 05.07.2001 № 2586-III (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин):
протитуберкульозні заклади - лікувально-профілактичні заклади охорони здоров`я (протитуберкульозні диспансери, лікарні, санаторно-курортні, інші заклади) чи їх структурні підрозділи, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз. Перелік протитуберкульозних закладів затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я (п. 7 ч. 1);
туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу (п. 12 ч. 1).
Відповідно до частини першої статті 10 Закон № 2586-III медична допомога хворим на туберкульоз надається амбулаторно або в умовах стаціонару протитуберкульозного закладу відповідно до галузевих стандартів надання медичної допомоги та стандарту інфекційного контролю за захворюванням на туберкульоз.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження переліків закладів охорони здоров`я, лікарських посад, посад фармацевтів, посад фахівців з фармацевтичною освітою (асистентів фармацевтів), посад професіоналів у галузі охорони здоров`я, посад фахівців у галузі охорони здоров`я та посад професіоналів з вищою немедичною освітою у закладах охорони здоров`я» від 28.10.2002 № 385, зокрема, затверджено Перелік закладів охорони здоров`я.
Перелік закладів охорони здоров`я містить, у тому числі, протитуберкульозний диспансер.
Наказом Міністерства охорони здоров`я від 16.07.2009 № 514 затверджено «Перелік протитуберкульозних закладів», в якому міститься: розділ 1. Лікувально-профілактичні заклади, пункт 1.1 Лікарняні: протитуберкульозний диспансер.
Отже, протитуберкульозний диспансер належить до закладу охорони здоров`я, в якому надається медична допомога хворим на туберкульоз, що є інфекційною хворобою, а тому робота у такому медичному закладі підлягає зарахуванню до стажу роботи у подвійному розмірі.
Судом встановлено і не заперечується відповідачем, що протягом спірного періоду позивач працювала в інфекційному закладі охорони здоров`я.
Згідно з абз. 1 п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV (у редакції на час звернення за призначенням пенсії та прийняття оскаржуваного рішення) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994, розділом XXIV «Установи охорони здоров`я і соціального забезпечення» визначено - робітники, які безпосередньо обслуговують хворих, у туберкульозних та інфекційних установах, відділеннях, кабінетах, середній медичний персонал, молодший медичний персонал.
Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003, розділом XXIV «Охорона здоров`я та соціальна допомога» визначено - працівники, які безпосередньо обслуговують хворих у туберкульозних та інфекційних закладах, відділеннях, кабінетах, молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині, молодші спеціалісти з медичною освітою.
Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016, розділом XXIV «Охорона здоров`я та соціальна допомога» визначено - працівники, які безпосередньо обслуговують хворих у туберкульозних та інфекційних закладах, відділеннях, кабінетах молодші спеціалісти з медичною освітою, молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині.
Наказом № 15 від 31.01.1997 по Павлогрдському протитуберкульозному диспансеру на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994, листа управління охорони здоров`я від 29.06.1994 № 329/20 та атестації робочих місць затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад із шкідливими умовами праці, зайнятість у яких повний робочий день дає право на пенсію на пільгових умовах працівників протитуберкульозного диспансера - робітники, які безпосередньо обслуговують хворих, у туберкульозних та інфекційних установах, відділеннях, кабінетах, середній медичний персонал (у тому числі медичні сестри усіх найменувань), молодший медичний персонал (у тому числі молодший медичний персонал по догляду за хворими).
Наказом обласного комунального закладу «Павлоградський протитуберкульозний диспансер» № 122 від 02.11.2005 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці в установах охорони здоров`я області» затверджено перелік робочих місць виробництв, робіт, професій та посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003, яким передбачено посаду медичної сестри відділення № 2.
Наказом обласного комунального закладу «Павлоградський протитуберкульозний диспансер» № 61 від 07.07.2010 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці в установах охорони здоров`я області» затверджено перелік робочих місць виробництв, робіт, професій та посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003, яким передбачено посаду старшої медичної сестри відділення № 2.
Наказом комунального закладу «Павлоградський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» № 180 від 06.07.2015 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці в установах охорони здоров`я області» затверджено перелік робочих місць виробництв, робіт, професій та посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003, яким передбачено посаду старшої медичної сестри відділення № 2.
Копії зазначених наказів містяться у пенсійній справі позивача.
Підставою для зарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи на посадах, передбачених Списком № 2, з 01.10.2001 до 30.01.2002 та з 07.07.2010 до 31.05.2018 відповідач зазначив довідку № 380 від 26.04.2023 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видану Комунальним підприємством «Криворізький протитуберкульозний диспансер».
Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі - Порядок № 637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), передбачено перелік документів, що додаються до заяви для призначення пенсії за віком.
Згідно з п.п. 3 п. 4.2 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що право органів, які призначають пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено у пункті 4.7 Порядку № 22-1.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Суд зазначає, що вищенаведені норми встановлюють виключний пріоритет трудової книжки перед іншими документами для визначення страхового стажу.
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що трудова книжка НОМЕР_1 містить неправдиві або недостовірні відомості щодо періодів трудової діяльності ОСОБА_1 . Період роботи з 31.01.2002 до 06.07.2010 зараховано до загального страхового стажу позивача, тобто не є спірною її зайнятість на вказаних роботах.
Пунктом 3 Порядку підтвердження наявності трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі Порядок № 637), в редакції станом на час звернення позивача до управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, було передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Відповідач не надав суду беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності незарахування періоду роботи позивача з 31.01.2002 до 06.07.2010 до її пільгового стажу за Списком № 2.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації, постанова № 442 відповідно) та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.
Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.
Відповідно до пунктів 3, 4.2, 4.3, 4.4 зазначеного Порядку застосування списків при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Крім того, з аналізу зазначених вище правових норм слідує, що обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.
Також, суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, та по якій має бути проведена атестація робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками), за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.
У постанові Велика Палата Верховного Суду наголошує, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.
Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.
За таких обставин, як факт проведення, так і своєчасність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.
Відповідачем за результатами перегляду електронної пенсійної справи позивача зараховано до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 01.10.2001 до 30.01.2002 та з 07.07.2010 до 31.05.2018 згідно з довідкою № 380 від 26.04.2023, виданою Комунальним підприємством «Криворізький протитуберкульозний диспансер».
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 01.10.2001 до 31.05.2018 позивач працювала повний робочий день за професіями, що передбачені Списком № 2, проте період з 31.01.2002 до 06.07.2010 зараховано відповідачем до загального страхового стажу позивача.
Враховуючи, що позивач працювала за професіями, що передбачені Списком № 2, суд дійшов висновку, що у відповідача були наявні підстави для зарахування періоду роботи позивача з 31.01.2002 до 06.07.2010 до пільгового стажу та врахування його при обчисленні розміру пенсії.
На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не враховано спірний період роботи позивача з 31.01.2002 до 06.07.2010 до її пільгового стажу за Списком № 2, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими. Під час судового розгляду доведено наявність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати вказаний період роботи позивача до її пільгового стажу.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком № 2 період роботи з 31.01.2002 до 06.07.2010 та провести з 16.05.2023 (дати призначення пенсії за віком на пільгових умовах) перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням зазначеного пільгового стажу за Списком № 2, та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
Вимоги про зобов`язання відповідача виплачувати пенсію заявлені на майбутнє, тому не підлягають задоволенню, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що ймовірно будуть порушені у майбутньому.
Кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань. Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо. Суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.
З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, із урахуванням правових висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги до підлягають частковому задоволенню з виходом за межі позовних вимог.
Позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією № 16 від 05.09.2023.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 періоду роботи з 31.01.2002 до 06.07.2010.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 період роботи з 31.01.2002 до 06.07.2010 та провести з 16.05.2023 перерахунок її пенсії з урахуванням зазначеного пільгового стажу за Списком № 2, та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, .

Повний текст рішення складено 02.07.2024.

Суддя В.В. Рянська