Справа № 240/10977/24
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Житомир справа № 240/10977/24

категорія 111030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Липи В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь Груп Енерджі" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сталь Груп Енерджі" (далі - ТОВ "Сталь Груп Енерджі" ) звернулося до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Житомирській області (далі - ГУ ДПС у Житомирській області), в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.05.2024 №1, №1.

В обґрунтування позовних вимог товариством зазначено, що податкові повідомлення-рішення, які винесено на підставі висновків акту документальної планової виїзної перевірки №7055/06-30-07-11/42689569 від 03.04.2024 є необгрунтованими та протиправними, такими, що не базуються на нормах чинного податкового законодавства України та фактичних матеріалах справи, сформованими контролюючим органом на підставі довільного трактування положень податкового законодавства України. Просить задовольнити позовні вимоги та скасувати податкові повідомлення-рішення.

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.06.2024.

Відповідач, на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, до суду направив відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Заперечуючи проти позову стверджує, що наведені аргументи ТОВ "Сталь Груп Енерджі" у позовній заяві не спростовують порушення, відображені в акті документальної планової виїзної перевірки №7055/06-30-07-11/42689569 від 03.04.2024, є необгрунтованими та не підтвердженими належними доказами, а висновки акту перевірки та ППР прийняті на підставі та у межах повноважень є законними, обгрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства.

24.06.2024 за результатами підготовчого засідання, судом, без виходу до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, яку занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання. Розгляд справи по суті розпочато 24.06.2024.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, усебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено з матеріалів справи, що ТОВ "Сталь Груп Енерджі" зареєстроване 08.12.2018 Голосіївською районною державною адміністрацією в місті Києві та 11.12.2018 взято на податковий облік в органах державної податкової служби за №47. Перебуває на обліку в ГУ ДПС у Житомирській області Лугинська ДПІ.

ГУ ДПС у Житомирській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Сталь Груп Енерджі" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 08.12.2018 по 31.12.2022 та законодавства по єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 08.12.2018 по 31.12.2022.

За результатами перевірки складено акт від 03.04.2024 №7055/06-30-07-11/42689569, яким встановлено наступні порушення:

1. пп. 134.1.1. п.134.1 ст. 134, п.135.1 ст. 135, пп.140.4.4. п.140.4. ст.140 Податкового кодексу України (далі - ПК України), п.5, 7, 21 П(с)БО 15 «Дохід» Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затверджено наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 р. №290, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999р. за №860/4153, п. 5,6,7,29 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. № 318 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.01.2000р. за № 27/4248, п.6, 7, 8, 14 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку

7 «Основні засоби» затверджено наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000р. № 92 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.05.2000р. за № 288/4509 та п. 8 Про затвердження Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", із змінами і доповненнями, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013р. № 73 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 р. за № 336/22868, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 7088805,00 грн., в тому числі:

- за 2022 на суму 7088805,00 грн.

2. п.192.1 ст.192, п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, п. 16 Порядку «Про затвердження форми податкової накладної та порядку заповнення податкової накладної», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за № 137/28267 (далі - Порядок № 1307) (із змінами та доповненнями), в результаті чого завищено суму від`ємного значення з ПДВ, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду (ряд.21 Декларації) на загальну суму 514087,00 грн., в тому числі:

- за грудень 2022 на суму 514087,00грн.

3. п.201.1, п.201.10. ст. 201 ПК України встановлено несвоєчасну реєстрацію розрахунків коригування до податкових накладних;

4. пп. 266.1.1, п. 266.1, пп.266.2.2 п.266.2, пп.266.3.1, 266.3.2, пп.266.3.3, п. 266.3, пп. 266.5.1, п. 266.5, пп. 266.6.1 п. 266.6 пп. 266.8.1 п. 266.8 ст.266 ПК України, в результаті чого занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за об`єкти нежитлової нерухомості на загальну суму 3922,75 грн., в тому числі за грудень 2021 в сумі 3922,75грн.

5. п. 49.2 ст 49, пп. 266.7.5 п. 266.7 ст. 266 ПК України внаслідок не подання до податкового органу податкової декларації по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 рік.

6. пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.п. 49.18.1 п. 49.18 та п.49.21 ст.49, п.223.2 ст.223 ПК України, а саме встановлено факт несвоєчасного подання декларації акцизного податку за липень 2022 року.

7. ст. 16 Закону № 481, а саме несвоєчасно подано звіт за формою №1-РС за липень 2022 року.

8. п. 63.3 ст. 63 ПК України, п.8.1, п.8.4, 8.5 (розділу VШ Наказу Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (із змінами та доповненнями), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011р. за №1562/20300, не подано у 10-денний строк з дня виникнення змін у облікових даних повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність за ф. N 20-ОПП по 51 об`єкту.

9. пп.164.1.1, пп. 164.1.2, п.164.1, ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 ПК України, а саме за результатами перевірки донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 1249,20 грн. на нараховані та виплачені кошти працівникам у вигляді допомоги на поховання.

10. п.16 підрозділу 10 розділу ХХ «Інші перехідні положення», пп.164.1.1, пп. 164.1.2, п.164.1, ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 , пп. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України, а саме за результатами перевірки донараховано військового збору в сумі 104,10 грн. за нараховану та виплачену допомогу працівникам на поховання.

11. пп.168.1.2, п.168.1, пп.168.4.7, п.168.4 ст.168, пп.«а» п.176.2 ст.176 ПК України, а саме:

- несвоєчасне перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, утриманого із доходу найманих працівників за жовтень 2019 року в сумі 810,00 грн., листопад 2019 року в сумі 810,00 грн., грудень 2019 року в сумі 810,00 грн., січень 2020 року в сумі 424,29 грн., лютий 2020 року в сумі 424,29 грн., березень 2020 року в сумі 424,29 грн., квітень 2020 року в сумі 6,50 грн., липень 2020 року в сумі 424,29 грн., серпень 2020 року в сумі 424,29 грн., вересень 2020 року в сумі 424,29 грн., жовтень 2020 року в сумі 424,29 грн., листопад 2020 року в сумі 424,29 грн., грудень 2020 року в сумі 424,29 грн., січень 2021 року в сумі 424,29 грн., лютий 2021 року в сумі 424,29 грн., березень 2021 року в сумі 424,29 грн., квітень 2021 року в сумі 973,29 грн., травень 2021 року в сумі 424,29 грн., червень 2021 року в сумі 424,29 грн., липень 2021 року в сумі 424,29 грн., серпень 2021 року в сумі 1 008,86 грн., вересень 2021 року в сумі 424,29 грн., жовтень 2021 року в сумі 424,29 грн., листопад 2021 року в сумі 424,29 грн., грудень 2021 року в сумі 424,29 грн., січень 2022 року в сумі 424,29 грн., лютий 2022 року в сумі 8 916,75 грн., квітень 2022 року в сумі 121,11 грн., травень 2022 року в сумі 9436,42 грн., червень 2022 року в сумі 419,29 грн., липень 2022 року в сумі 224,29 грн., серпень 2022 року в сумі 8471,37 грн., вересень 2022 року в сумі 30045,26 грн.

(Відповідальність передбачена з урахуванням п.102.2 ст.102 та п.87.9 ст.87 ПКУ).

12. пп.1.6 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, пп.168.1.2, пп.168.1.4, пп.168.1.5 п.168.1, пп168.4.7, п.168.4 ст.168, пп.«а» п.176.2 ст.176, ПК України, а саме:

- несвоєчасне перерахування до бюджету військового збору за жовтень 2019 року в сумі 67,50 грн. (нараховано за жовтень 2019 року в загальній сумі 67,50 грн.), листопад 2019 року в сумі 35,36 грн. (нараховано за листопад 2019 року в загальній сумі 67,50 грн.), лютий 2022 року в сумі 743,06 грн. (нараховано за лютий 2022 року в загальній сумі 743,06 грн.), травень 2022 року в сумі 761,10 грн (нараховано за травень в загальній сумі 786,37 грн.), вересень 2022 року в сумі 133,78 грн. (нараховано за вересень в загальній сумі 2542,78грн.)

10.05.2024 ГУ ДПС у Житомирській області на підставі висновків акту перевірки прийняті податкові повідомлення - рішення:

- №1, яким нараховано штрафну (фінансову) санкцію за відсутність складення та реєстрації податкових накладних у розмірі 103631,20 грн;

- №1, яким донараховано суму податкового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 7088805,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 1772201,25 грн;

- №1, яким зменшено від`ємне суми податку на додану вартість на суму 514087 грн;

- №1, яким донараховано суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно у розмірі 3922,75 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 980,69 грн;

- №1, яким нараховано штрафну (фінансову) санкцію за неподання звітності у розмірі 340,0 грн.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями - рішеннями від 10.05.2024 №1 та №1, товариство звернулося до суду з даним позовом про скасування таких.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з таких норм діючого законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 10.05.2024 №1, яким нараховано штрафну (фінансову) санкцію за відсутність складення та реєстрації податкових накладних у розмірі 103631,20 грн, суд зазначає наступне.

Пунктом 201.1 ст.201 Податкового кодексу України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до положень п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно із пунктом 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: -10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; -20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; -30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; -40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; -50 відсотків суми податку на додану вартість.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що на платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у строк, встановлений податковим законодавством, а саме: для податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені, а для податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Порушення вказаних строків реєстрації податкових накладних свідчить про наявність порушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу в залежності від терміну такого порушення, що передбачено пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

При цьому, згідно з п.52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Тобто, перелік порушень податкового законодавства, за які контролюючим органом нараховуються штрафні санкції в період дії карантину на території України є вичерпним та не включає застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних у період з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Отже штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у період з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину не застосовуються.

Правове значення у контексті застосування пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України має саме факт вчинення відповідного порушення, складом якого, в даному випадку, є порушення строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Податкове правопорушення у вигляді несвоєчасної реєстрації податкових накладних та/або розрахунку коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є триваючим порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної.

Обставини щодо періоду вчинення правопорушення мають значення для визначення розміру нарахованих штрафних санкцій, а не у цілях встановлення застосовності вказаної норми закону у правовій кваліфікації такого правопорушення, як триваючого.

Пункт 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України містить чітку вказівку на темпоральний критерій застосування з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд в Постанові від 10.12.2021 у справі №420/10367/20 та підтримано Верховним Судом в Постанові від 26.07.2023 у справі № 520/1956/19.

Судом встановлено, що карантин в Україні припинив свою дію 30.06.2023 року.

Також суд зауважує, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1статті 106 Конституції України,Закону України "Про правовий режим воєнного стану"Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/22 "Про введення воєнного стану в Україні"та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який у подальшому продовжувався.

Отже, на дату ухвалення рішення у цій справі в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 № 389-VIII.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" від 12.05.2022 №2260-IX були внесені зміни до підпункту 69.2. пункту 69. підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, якими було встановлено, що у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9. пункту 112.8. статті 112цьогоКодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" від 12.05.2022 №2260-IX набув чинності з 27.05.2022 і платникам податків не було надано перехідного періоду, достатнього для реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування, що не були своєчасно зареєстровані у зв`язку з карантином та на які до 27.05.2022 поширювалася дія мораторію, встановленого на період дії карантину.

Звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних передбачено лише для платників податків щодо реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24.02.2022 до 27.05.2022 (тобто до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану») за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15.07.2022.

Однак суд зауважує, що норми підпункту 69.2. пункту 69. підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України суперечать нормам пункту 52-1. підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, що виражається у тому, що незважаючи на положення, що встановлені у підпункті 69.1., у податкового органу є право застосовувати санкції за будь-які порушення починаючи з 27.05.2022 незважаючи на випадки незастосування відповідальності зазначені у пункті 52-1. підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України.

Суд зазначає про порушення принципу стабільності, що передбачений підпунктом 4.1.9. пункту 4.1. статті 4 Податкового кодексу України, яким встановлено, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Виходячи із системного тлумачення норм Податкового кодексу України, а також принципів застосування норм Конвенції з прав людини Європейським судом з прав людини, принцип стабільності передбачає, що окрім того, що норми права повинні бути чіткими та точними, вони повинні бути передбачуваними для суб`єкта на якого вони розповсюджуються.

Окрім того, надаючи оцінку застосованих відповідачем розмірів штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, суд зазначає наступне.

Так, за встановлені порушення контролюючим органом відповідно до податкового повідомлення-рішення від 10.05.2024 №1 на позивача накладено штраф у відсоткових розмірах відповідно до положень пункту 120-1-1 ст.120-1 ПК України.

Водночас, суд зазначає, що Законом України від 12.01.2023 № 2876-ІХ "Про внесення змін до розділу XX "Перехідні положення" ПК України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування", який набрав чинності 08.02.2023, зокрема підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України доповнено пунктами 89 та 90 такого змісту:

"89. Тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

90. Тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 цього підрозділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі:

2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів";

69.18. Установити, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану на території України, з метою захисту прав платників, збереження та захисту даних надання електронних сервісів та приймання електронних документів від платників податків здійснюються у робочі дні з 8 години до 20 години.

Операційний день для реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, на який припадає граничний строк реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, триває з 0 годин 00 хвилин до 24 години 00 хвилин.

Квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації щодо податкових накладних/розрахунків коригування, поданих для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом операційного дня, на який припадає граничний строк реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, надсилається платнику податку не пізніше наступного операційного дня.

Якщо протягом наступного операційного дня після операційного дня, на який припадає граничний строк реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається не пізніше наступного операційного дня".

Отже,Законом України від 12.01.2023 № 2876-ІХ, який набрав чинності 08.02.2023, збільшено тривалість граничного строку реєстрації податкової накладної, залежно від дня її складення та зменшено відсоткові розміри ставок штрафу за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 підрозділу 2розділу XX "Перехідні положення" ПК України для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Тобто на момент реєстрації податкових накладних позивача норми пункту 201.10 статті 201 ПК визначали як граничні терміни реєстрації в ЄРПН податкової накладної та граничні розміри штрафу.

Поряд з цим суд зауважує, що на момент винесення спірного податкового повідомлення-рішення вже набули чинності зміни внесені Законом України від 12.01.2023 № 2876-ІХ до ПК України, в частині доповнення підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України пунктами 89 та 90, які зокрема пом`якшили відповідальність платника на період дії воєнного стану та порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних.

Варто вказати, що згідно із пунктом 11 підрозділу 10розділу XX "Перехідні положення" ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Таким чином, суд зауважує, що на день прийняття рішення щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, з урахуванням триваючого воєнного стану на території України, підлягали застосуванню штрафні санкції у розмірах визначених пунктом 90 підрозділу 2розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Судом встановлено, що відповідачем сума штрафу за порушення позивачем граничного строку для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахована згідно з положеннями пункту120-1.1статті120 ПК України.

Разом з тим, виходячи із приписів п.11 підрозділу 10 розділу ХІХ "Перехідні положення" ПК України, відповідач при визначені розміру штрафу повинен був керуватися саме нормами Закону №2876-ІХ.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що відповідач, неправильно застосував норми законодавства при обчисленні розміру штрафу, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 10.05.2024 №1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 10.05.2024 №1, яким донараховано суму податкового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 7088805,00 грн та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 1772201,25 грн, суд зазначає наступне.

Як слідує зі змісту п.п. 3.1.1.1 п.п. 3.1.1 п.3.1 Акту перевірки (сторінка 13). перевіркою повноти визначення задекларованих платником показників у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» встановлено їх заниження на загальну суму 38 156 678,00 грн в т.ч. за 2022 рік на суму 38 156 678,00 гривень.

На сторінках 13-15 акту зазначено, що перевіркою встановлено, ТОВ «Сталь Груп Енерджі» занижено інші доходи на суму вартості додаткового капіталу, внесеного не в грошовій або матеріальній формі та без збільшення статутного капіталу товариства, в результаті чого занижено фінансовий результат до оподаткування ( прибуток або збиток), визначений за правилами бухгалтерського обліку на загальну суму 38 156 678,00 грн, в тому числі за 2022 рік на суму 38 156 678, 00 гривень.

ТОВ «Сталь Груп Енерджі» від ТОВ "Фінансова Компанія "Факторинг Альфа" (код 41733810) отримано кредитних коштів у розмірі 38156678,00 грн, згідно Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № б/н від 22.11.2021 року, додаткова угода №1 від 02.12.2021 року, №2 від 03.12.2021 року.

У зв`язку з погашенням суми позики майновим поручителем ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , у ТОВ «Сталь Груп Енерджі» виникла заборгованість перед ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 всього на суму 38156678,00 грн, в тому числі згідно договорів про відступлення права вимоги №1/014-ФО-21 від 14.12.2021 на суму 24 360 000,00 грн та №1/030-ФО-22 від 30.06.2022 на суму 13 796 678,00 грн.

Відповідні суми заборгованості ТОВ «Сталь Груп Енерджі» відображено бухгалтерськими проведеннями за січень 2022 року на суму 24 360 000,00 грн. (Дт 601 «Короткострокові кредити» Кт 6851 «Розрахунки з іншими кредиторами»), та за червень 2022 року на суму 13 796 678.00 грн. (Дт311 «Рахунки в банках» Кт 6851 «Розрахунки з іншими кредиторами»).

Згідно рішення №31-12-21 учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сталь Груп Енерджі» від 31.12.2021 було прийнято рішення про збільшення додаткового капіталу ТОВ «Сталь Груп Енерджі» за рахунок коштів сплачених майновим Поручителем ОСОБА_1 за Договором майнової поруки №ПМ 1-22/11/21 від 22 листопада 2021 року та договору поруки №-1-22/11/21 від 22 листопада 2021 року у сумі 24 360 000 грн., в порядку регресу було зараховано у рахунок сплати за Договором про відступлення права вимоги №1/014-ФО-21 від 14 грудня 2021.

Згідно рішення №30-06-22 учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сталь Груп Енерджі» від 30.06.2022 року було прийнято рішення про збільшення додаткового капіталу ТОВ «Сталь Груп Енерджі» за рахунок коштів сплачених майновим Поручителем ОСОБА_1 за Договором майнової поруки №ПМ 1-22/11/21 від 22 листопада 2021 року та договору поруки №-1-22/11/21 від 22 листопада 2021 року у сумі 13 976 678 грн, сплаченої в порядку регресу було зараховано у рахунок сплати за Договором про відступлення права вимоги №1/030-ФО-22 від 30 червня 2022.

Таким чином, в рішенні учасника у ТОВ «Сталь Груп Енерджі» зазначено цільове призначення цих коштів, а саме що грошові суми вносяться саме як додатковий внесок до додаткового капіталу.

Відповідні операції ТОВ «Сталь Груп Енерджі» відображено бухгалтерськими проведеннями за січень 2022 року на суму 24 360 000,00 грн. (Дт6851 «Розрахунки з іншими кредиторами» Кт422 «Інший вкладений капітал»), та за червень 2022 року на суму 13 796 678,00 грн. (Дт6851 «Розрахунки з іншими кредиторами» Кт422 «Інший вкладений капітал»);

Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПКУ об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств (податок) є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями ПКУ. При цьому, положеннями ПКУ не передбачено різниць для коригування фінансового результату до оподаткування на суму внеску, як додаткового капіталу від учасника товариства з обмеженою відповідальністю в додатковий капітал товариства без збільшення статутного фонду.

Це означає, що операції відображаються згідно з правилами бухгалтерського обліку при формуванні фінансового результату до оподаткування.

Платники податку на прибуток використовують дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з урахуванням положень п. 44.2. 44.3 ст. 44 ПКУ.

Порядок визнання доходів та їх класифікація здійснюється відповідно до П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 290 від 29.11.1999 (із змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 за № 860/4153 (далі П(С)БО 15 «Дохід»).

Відповідно до п. 5 П(С)БО 15 «Дохід» дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Рахунок 42 "Додатковий капітал" призначено, зокрема, для обліку іншого вкладеного засновниками підприємств (крім акціонерних товариств) капіталу, що перевищує статутний капітал, інші внески тощо без рішень про зміни розміру статутного капіталу. Рахунок 42 має субрахунки, зокрема 422 «Інший вкладений капітал», на якому обліковуються внески учасників товариства з обмеженою відповідальністю. За кредитом рахунку 42 "Додатковий капітал" відображається збільшення додаткового капіталу, за дебетом - його зменшення.

Власний капітал відображається в балансі одночасно з відображенням активів або зобов`язань які призводять до його зміни (Методичні рекомендації щодо заповнення форм фінансової звітності, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 28.03.2013 №433, далі Наказ №433).

Згідно п.1 ст. 13 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю» від 06.02.2018 № 2275-VIII (із змінами, далі Закон № 2275-VIII); "вкладом учасника товариства можуть бути гроші, цінні папери, інше майно, якщо інше не встановлено законом".

Пунктом 3 ст. 13 Закону № 2275-VIII «вклад у не грошовій формі повинен мати грошову оцінку, що затверджується одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства. При створенні товариства така оцінка визначається рішенням засновників про створення товариства».

Отже, для цілей бухгалтерського обліку збільшення додаткового капіталу за рахунок внесків засновниками є операцією, що приводить до збільшення власного капіталу та при цьому не приводить до збільшення доходу підприємства, за умови що вони мають грошову оцінку.

В бухгалтерському обліку при цьому здійснюється проводка: Дт 10, 11, 20, 28, 301, 311,685 -Кт 422.

Операції з внесення додаткового капіталу від засновника та кінцевого бенефіціара ОСОБА_1 відображені у бухгалтерському обліку ТОВ "Сталь Груп Енерджі" за 2022 рік в регістрах: - оборотно-сальдових відомостей по рахунках: 422 «Інший вкладений капітал», 601 «Короткострокові кредити банків у національній валюті» по контрагенту ТОВ «Факторинг Альфа ФК» ().

Слід зазначити, що на сторінці 13 акту перевірки в абзаці 3,4,5 п.1) п.п.3.1.1.1 «Дохід та фінансовий результат до оподаткування, визначені за правилами бухгалтерського обліку» зазначено: «проведеною перевіркою відображеного показника за період з 08.12.2018 по 31.12.2022 в сумі 36 167 602,00 грн на підставі таких документів: оборотно-сальдових відомостей по рахунках 301 «Каса в національній валюті», по рахунку 311 «Поточний рахунок в національній валюті», по рахунку 361 «Розрахунки з покупцями та замовниками», по рахунку 712 «Дохід від реалізації матеріальних активів», по рахунку 719 «Інші доходи операційної діяльності», договорів купівлі-продажу, первинних документів до них та ін. встановлено заниження суб`єктом господарювання показників у рядку 01 Декларації «дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку», всього у сумі 38 156 678,00 грн, у тому числі за 2022 рік на суму 38 156 678,00 грн». У додатку 4 до акта перевірки «Узагальнений перелік документів, які було використано при проведенні перевірки ТОВ "Сталь Груп Енерджі" в переліку документів, які було використано при визначенні доходу, що враховується при визначенні об`єкта оподаткування також зазначено лише вищевказані документи. Тобто, при здійсненні висновку за результатами перевірки щодо заниження ТОВ "Сталь Груп Енерджі" доходу всього у сумі 38 156 678,00 грн, у тому числі за 2022 рік на суму 38 156 678,00 грн в результаті не включення до його складу додаткового капіталу без зміни розміру статутного фонду, працівниками ГУ ДПС у Житомирській області, що здійснювали перевірку, не досліджено бухгалтерські регістри підприємства на рахунках : 422 «Інший вкладений капітал», 601 «Короткострокові кредити банків у національній валюті», 6851 «Розрахунки з іншими кредиторами», що свідчать про збільшення. власного капіталу, що призвело до здійснення хибних, протиправних, в порушення чинного законодавства України висновків. зокрема : фактично кошти або майно за рахунок яких формується додатковий на ТОВ "Сталь Груп Енерджі" не надходили» ( сторінка 15 акту перевірки). Крім того, в акті перевірки на сторінці 15 зазначено, що відповідно до п. 5 П(С)БО 15 «Дохід» дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена та відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 п. 134 ПКУ об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Таким чином, працівники ГУ ДПС у Житомирській області, погоджуючись з нормами п.5 П(С)БО 15 «Дохід», пп. 134.1.1 п. 134.1 ст . 134 ПКУ, визначають дохід від вищевказаної господарської операції, в той час як згідно з правилами бухгалтерського обліку при формуванні фінансового результату до оподаткування зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства не є доходом суб`єкта господарювання.

Так, в п.2.7 розділу 2 «Загальні положення» акту перевірки зазначено запити, які надавалися ТОВ «Сталь Груп Енерджі» при проведенні перевірки стосовно надання пояснення та копій документів. Виходячи із змісту п.2.7 розділу 2 «Загальні положення» акту перевірки, товариству не надавалися запити щодо надання пояснення та копій документів з операції збільшення додаткового капіталу за рахунок внесків засновниками. Крім того, при описі працівниками податкового органу порушення з заниження доходу, жодним чином не зазначено, що збільшення додаткового капіталу підприємства здійснено за рахунок активів його засновника та кінцевого бенефеціара ОСОБА_1 , що свідчить про неповне дослідження документів підприємства з даного питання для здійснення висновку, викладеного в акті перевірки.

Відповідно до п.5 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 №727 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 22.12.2021 №702), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за №1300/27745 (далі Порядок №727), факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів.

Обов`язково наводиться в акті документальної перевірки інформація щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Податковим кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документами та інформацією, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформація щодо пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податків.

Згідно із п.п.2 п.4 розділу ІІІ Порядку №727 обов`язково наводиться в акті документальної перевірки інформація щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Податковим кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документами та інформацією, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформація щодо пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податків.

2) у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з первинними документами, бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

зазначити інформацію щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документи та інформацію, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформацію щодо наявності пом`якшуючих обставин або обставин, що обтяжують або звільняють від фінансової відповідальності платника податків;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та/або бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів, документів податкового та/або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів;

у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів;

у разі відмови платника податків, посадових осіб платника податків (керівника платника податків або уповноважених ним осіб) надати документи та/або копії документів посадовій особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків, посадової особи платника податків, уповноваженої здійснювати від його імені юридичні дії, та переліку документів (копій документів), які йому запропоновано подати, факт складання такого акта відображається в акті (довідці) документальної перевірки;

у разі надання платником податків, посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) посадовим особам контролюючого органу письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти надання таких пояснень необхідно відобразити в акті документальної перевірки.

В порушення наведених вимог Порядку № 727, ГУ ДПС у Житомирській області не конкретизовано змісту виявлених порушень у ТОВ «Сталь Груп Енерджі» в частині законодавства про податок на прибуток, не зазначено із посиланням на факти і господарські операції, в чому конкретно полягає порушення ПКУ та інших законодавчих актів, не надано жодного обґрунтованого пояснення, із посиланням на норми законодавства України, яким чином контролюючим органом встановлено вину саме позивача у вчиненні таких порушень, не досліджено документи товариства з даного питання в повному обсязі для здійснення висновку, викладеного в акті перевірки.

З огляду на зазначене, висновки акта перевірки, що знайшли своє відображення в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях від 10.05.2024 №1 та №1, є такими, що не ґрунтуються на конкретних обставинах та доказах, а лише на припущеннях контролюючого органу.

Інші доводи представників сторін не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 р.).

Окрім того, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно із ч. 1 і ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції № 1399-7958-9787-7214 від 04.06.2024, позивачем сплачено судовий збір у сумі 30280,00 грн як за дві майнових вимоги. Враховуючи вимоги статті 139 КАС України і зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 30280,00 грн.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частиною третьою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

На підтвердження витрат на правову допомогу у сумі 60000,00 грн, до матеріалів справи надано договір на юридичне обслуговування від 31.05.2024,копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 29.04.2024, ордер від 31.05.2024 №1451916.

Відповідно до частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності клопотання іншої сторони.

Зазначене свідчить, що відповідач, як особа, яка заперечує відносно визначеного позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

На виконання зазначеного обов`язку відповідачами надано заперечення щодо розміру витрат на правничу допомогу.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку, що фактичними та неминучими витратами на виконання вказаних робіт є сума 20000,00 грн, а тому, суд доходить висновку про необхідність зменшення розміру витрат на надання правничої допомоги до 20000,00 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У пункті 269 рішення в цій справі Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена, та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

З огляду на вищевикладене, суд вважає співмірним стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області, тому заяву позивача необхідно задовольнити частково.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь Груп Енерджі" (вул. Заводська, 1,с. Липники,Житомирська обл., Коростенський р-н,11320. РНОКПП/) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7,м. Житомир,Житомирська обл., Житомирський р-н,10003. РНОКПП/) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 10.05.2024 №1.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 10.05.2024 №1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Житомирській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сталь Груп Енерджі" 30280,00 грн сплаченого судового збору і 20000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Липа