Справа № 367/6388/16-а
Суддя: Маринчак Нінель Євгеніївна
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 367/6388/16-а Суддя (судді) першої інстанції: Мерзлий Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Маринчак Н.Є.

суддів: Черпака Ю.К., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Арзана» на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/6388/16-а від 22 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави до Ірпінської міської ради Київської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Дімас Компані», Товариство з обмеженою відповідальністю «Арзана» про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор - заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури звернувся до Ірпінського міського суду Київської області суду з позовом до Ірпінської міської ради Київської області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Ірпінської міської ради Київської області від 18 лютого 2016 року № 541-8-VІІ «Про розробку детального плану території забудови кварталу міста Ірпінь, обмеженого вул. Маяковського, пров. Озерний, вул. Достоєвського та вул. Гайдара»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Ірпінської міської ради Київської області від 15 вересня 2016 року № 1290-21-VІІ «Про затвердження детального плану території забудови кварталу міста Ірпінь обмеженого вул. Маяковського, пров. Озерний, вул. Достоєвського та вул. Гайдара».

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 13 вересня 2017 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 03 березня 2020 року касаційну скаргу заступника прокурора Київської області задоволено частково. Скасовано постанову Ірпінського міського суду Київської області від 13 вересня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2018 року у справі № 367/6388/16-а, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 09 грудня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву за адміністративним позовом Прокурора-заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури до Ірпінської міської ради Київської області про визнання протиправними та скасування рішень.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07 вересня 2021 залучено до участі у справі № 367/6388/16-а за позовом Бучанської окружної прокурора Київської області в інтересах держави до Ірпінської міської ради Київської області про визнання протиправними та скасування рішень в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26 вересня 2022 року залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Арзана» (, адреса місцезнаходження: 08201, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Мечнікова, буд. 112-А, прим. 95) до участі у справі № 367/6388/16-а в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача, по справі за позовом заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави до Ірпінської міської ради Київської області про визнання протиправними та скасування рішень.

19 квітня 2023 року до Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/6388/16-а надійшла зустрічна позовна заява третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Арзана» (далі - апелянт) до Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про визнання протиправними дій прокурора, в якій просить суд визнати протиправними дії Києво-Святошинської місцевої прокуратури, щодо звернення в інтересах держави з адміністративним позовом (у порядку частини 2 статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України) від 18 серпня 2016 року за вих. № 16259 до Ірпінської міської ради Київської області про визнання протиправними та скасування рішень Ірпінської міської ради Київської області (1) від 18 лютого 2016 року № 541-8-VII «Про розробку детального плану території забудови кварталу міста Ірпінь обмеженого вулицями Маяковського, провулком Озерний, вулиці Достоєвського та вулиці Гайдара» та (2) від 15 вересня 2016 року № 1290-21-VII «Про затвердження детального плану території забудови кварталу міста Ірпінь обмеженого вулицями Маяковського, провулком Озерний, вулиці Достоєвського та вулиці Гайдара».

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20 квітня 2023 року зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Арзана» до Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про визнання протиправними дій прокурора було залишено без руху з підстав несплати заявником судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20 квітня 2023 року залучено до участі у справі №367/6388/16-а за позовом Бучанської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави до Ірпінської міської ради Київської області про визнання протиправними та скасування рішень в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Дімас Компані» (, 08201, Київська область, м. Ірпінь, вул. Мечнікова, 112-А).

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 15 червня 2023 залучено до участі у справі №367/6388/16-а правонаступника позивача Києво-Святошинської місцевої прокуратури - Бучанську окружну прокуратуру Київської області.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 29 серпня 2023 року зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Арзана» до Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про визнання протиправними дій прокурора було залишено без руху з підстав пропуску заявником строку звернення до суду.

23 жовтня 2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Арзана» подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22 квітня 2024 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Арзана» про поновлення строку звернення до суду відмовлено. Повернуто позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Арзана» до Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про визнання протиправними дій прокурора відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись з ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 22 квітня 2024 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Арзана» звернулось до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення суддею норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 12 квітня 2023 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Арзана» ознайомився з матеріалами справи № 367/6388/16-а; 19 квітня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Арзана» звернулось з позовом третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета позову, в якій просило суд визнати протиправними дії Києво-Святошинської місцевої прокуратури, щодо звернення в інтересах держави з адміністративним позовом у справі № 367/6388/16-а.

Апелянт зазначає, що був залучений до участі у справі № 367/6388/16-а в якості третьої особи на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 26 вересня 2022 року, яку він не отримав. Відтак, апелянт відраховує строк звернення до суду з 12 квітня 2023 року, тобто з моменту ознайомлення з матеріалами справи № 367/6388/16-а, оскільки саме з цієї дати заявник дізнався про порушення свого права та протиправність дій прокурора.

10 червня 2024 року Керівником Бучанської окружної прокуратури Київської області як правонаступником Києво-Святошинської місцевої прокуратури подано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якої наполягає на правомірності висновків суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Арзана», мотивуючи це наступним.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

Право на судовий захист реалізується особою шляхом подання позовної заяви до суду, яку відповідно до частини першої статті 122 КАС України може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, строк, передбачений частиною другою статті 122 КАС України, є процесуальним строком, встановленим законом, який суд може поновити, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Водночас поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами.

Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Аналіз наведених норм КАС свідчить, що, в разі якщо особа не знала про допущене порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав.

Законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 лютого 2024 року справа № 990/270/23 зазначила, що розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

За змістом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У пункті 41 рішення від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".

Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. de Rada Cavanilles v. Spain, рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998 -VIII, с. 3255, § 45, Peretyaka and Sheremetyev v. Ukraine, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (Diya 97 v. Ukraine, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

У справі "Устименко проти України" ЄСПЛ зазначив, що сама концепція "поважних причин" не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Якщо строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

За матеріалами справи, 20 вересня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Арзана» звернулось із клопотанням до Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/6388/16-а про залучення в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача; про надання можливості Товариству з обмеженою відповідальністю «Арзана» ознайомитись з матеріалами справи та подати відзив на позовну заяву.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26 вересня 2022 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Арзана» про вступ у справу в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача задоволено. Залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Арзана» до участі у справі № 367/6388/16-а в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача, по справі за позовом заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави до Ірпінської міської ради Київської області про визнання протиправними та скасування рішень. Встановлено третім особам, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду письмових пояснень з викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову з врахуванням положень статті 165 КАС України.

Дана ухвала опублікована в Єдиному державному реєстрі судових рішень 28 вересня 2022 року.

Ірпінським міським судом Київської області було надіслано Товариству з обмеженою відповідальністю «Арзана» за адресою: м. Ірпінь, вулиця Мечнікова, будинок 112 А, приміщення 95 судову повістку про виклик до суду на 10:30 21 грудня 2022 року та ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 26 вересня 2022 року про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю «Арзана» до участі у справі № 367/6388/16-а в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача за трек-номером 523 (том 3, а.с 156).

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що дана адреса відповідає адресі апелянта згідно ЄДПРОУ та самостійно вказувалась ним у процесуальних заявах по справі.

Відповідне поштове відправлення за трек-номером 523 повернулось на адресу Ірпінського міського суду Київської області з відміткою - «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення з повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно з пунктом 4 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Тобто, КАС України передбачає певний перелік випадків, коли повістка чи рішення суду, за відсутності незалежних від суду причин, вважаються врученими адресатам.

Суд вважає за необхідне зазначити, що частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до пункту 7 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною першою статті 131 КАС України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Суд зауважує, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, а відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На підставі вищенаведеного, доводи апелянта щодо неотримання ним ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 26 вересня 2022 року колегією суддів відхиляються.

Частинами другою та третьою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав.

Колегія суддів зауважує, що апелянтом самостійно ініційовано питання щодо вступу у справу № 367/6388/16-а в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Зі змісту клопотання заявника від 20 вересня 2022 року вбачається, що йому відомі сторони справи, предмет спору та наведені аргументи щодо необхідності його вступу у справу у зв`язку із дотичністю його інтересів із предметом спору.

В контексті спірних правовідносин колегія суддів враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі 9901/278/21, відповідно до якої суд дійшов висновку, що ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що станом на час подання клопотання від 20 вересня 2022 року, апелянт мав об`єктивну можливість дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Арзана» звернулось до суду із клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи 20 вересня 2022 року, натомість реалізувала дане процесуальне право лише 12 квітня 2023 року.

Колегія суддів зауважує, що сторони справи самостійно розпоряджаються наданими їм процесуальними правами відповідно до приписів статті 44 КАС України , зокрема правом на ознайомлення з матеріалами справи, відтак дата та час ознайомлення сторони з матеріалами справи обирається ним на власний розсуд, оскільки не містить процесуальних обмежень.

Таким чином, колегія суддів констатує, що реалізація права Товариства з обмеженою відповідальністю «Арзана» на звернення до суду з зустрічною позовною заявою у межах строку звернення до суду залежала виключно від нього самого.

Ураховуючи викладене вище, суд акцентує увагу на тому, що поважними визнаються лише обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Натомість у справі, яка переглядається, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Арзана» як у заяві про поновлення строку звернення до суду, так і в апеляційній скарзі не вказав, які саме об`єктивні поважні (непереборні) причини унеможливили його звернення до суду у встановлений процесуальним законодавством строк. Не наведено змістовних і вагомих доводів щодо вчинення ним всіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати свої процесуальні права з метою їх захисту в судовому порядку; не доведено, що в цій справі можливість вчасного подання ним позовної заяви не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від його волевиявлення.

Натомість пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку Товариства з обмеженою відповідальністю «Арзана» щодо реалізації своїх процесуальних прав, зокрема ознайомлення з матеріалами справи №367/3688/16-а, небажання їх реалізувати в повній мірі в цьому випадку не є поважною причиною пропуску строку.

Аналогічні висновки щодо порядку обчислення строків звернення до суду, а також оцінки поважності причин їх пропуску викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 9901/518/19 (провадження № 11-1190заі19), від 05 лютого 2020 року у справі № 901/520/19 (провадження № 11-1191заі19), від 30 вересня 2020 року у справі № 9901/68/20 (провадження № 11-157заі20), від 09 лютого 2022 року у справі № 9901/473/21 (провадження № 11-515заі21), від 08 грудня 2022 року у справі № 990/102/22 (провадження № 11-119заі22).

Інші доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, також не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з положеннями статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 55, 44, 18, 122, 126, 242, 251, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Арзана» - залишити без задоволення.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/6388/16-а від 22 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави до Ірпінської міської ради Київської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Дімас Компані», Товариство з обмеженою відповідальністю «Арзана» про визнання протиправними та скасування рішень - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя - доповідач Маринчак Н.Є.

Судді: Черпак Ю.К.

Штульман І.В.