Справа № 520/2661/24
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 р. Справа № 520/2661/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2024 р. (ухвалене суддею Біленським О.О.) по справі № 520/2661/24

за позовом ОСОБА_1

до Височанської селищної ради

про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Височанської селищної ради, в якому просив: визнати протиправною відмову Височанської селищної ради від 24.01.2024 р. у наданні відповіді на адвокатський запит адвоката ОСОБА_1 від 19.01.2024 р., вхідний № 314/02-26 від 19.01.2024 р.; зобов`язати Височанську селищну раду надати адвокату ОСОБА_1 відповідь на адвокатський запит від 19.01.2024 р. (вхідний № 314/02-26 від 19.01.2024 р.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2024 р. позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність Височанської селищної ради щодо не надання запитуваної інформації на адвокатський запит ОСОБА_1 від 19.01.2024 р. № 314/02-26; зобов`язати Височанську селищну раду повторно розглянути адвокатський запит ОСОБА_1 від 19.01.2024 р. № 314/02-26, з урахуванням висновків суду в даній справі; в іншій частині в задоволення позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив змінити рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, шляхом викладення абзацу другого його резолютивної частини в наступній редакції: зобов`язати Височанську селищну раду надати адвокату ОСОБА_1 відповідь на адвокатський запит від 19.10.2024 р. (вхідний № 314/02-26 від 19.01.2024 р.) та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Височанської селищної рад на користь позивача витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 6000 грн.

Крім того, апелянт просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Височанської селищної ради на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 5000 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Конституції України, Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що 19.01.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до голови Височанської селищної ради із адвокатським запитом, в якому просив з метою надання правової допомоги ОСОБА_2 , відповідно до ст. ст. 20, 24 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» надати наступну інформацію та документи: скановану копію рішення № 75 від 13.05.2021 р. виконавчого комітету Височанської селищної ради «Про встановлення розміру фактичних витрат на копіювання, друк та сканування документів, що надаються за запитами на інформацію»; скановану копію протоколу засідання виконавчого комітету Височанської селищної ради 13.05.2021 р.; скановану копію рішення Височанської селищної ради про обрання секретарем Височанської селищної ради ОСОБА_3 ; скановану копію рішення Височанської селищної ради про початок повноважень Височанського селищного голови ОСОБА_4 ; скановану копію документу, який підтверджує прийняття присяги Височанським селищним головою ОСОБА_4 ; скановану копію документу, який підтверджує прийняття присяги секретарем Височанської селищної ради ОСОБА_3 ; скановану копію розподілу розпорядження селищного голови про розподіл повноважень між селищним головою, його заступниками секретарем ради та керуючою справами виконавчого комітету Височанської селищної ради; інформацію про перебування на лікарняному Височанським селищним головою ОСОБА_4 за весь 2021 рік; надати підтверджуючи повноваження секретаря Височанської селищної ради ОСОБА_3 станом на 13.05.2021 р. на підписання рішення № 75 від 13.05.2021 р. виконавчого комітету Височанської селищної ради «Про встановлення розміру фактичних витрат на копіювання, друк та сканування документів, що надаються за запитами на інформацію та проведення засідання виконавчого комету Височанської селищної ради 13.05.2021 р.; відповідь на запит просив надіслати на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 та на поштову адресу: АДРЕСА_1.

До зазначеного адвокатського запиту позивачем було долучено ордер на надання правничої (правової) допомоги на представництво інтересів ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 19.01.2023 р. та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДН №5493 від 29.05.2019 р.

За результатами розгляду вищевказаного запиту 24.01.2024 р. листом Височанської селищної ради вих. № 02-22/210, адвокатський запит залишено без задоволення на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оскільки додані заявником до запиту документи не відповідають вимогам п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів».

Не погоджуючись з такою відповіддю відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідачем рішення суду першої інстанції не оскаржується, а позивач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог. Тобто, в межах розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції надається правова оцінка висновкам суду про відмову в задоволенні позовних вимог.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що належним способом захисту прав позивач є визнання протиправною бездіяльності Височанської селищної ради щодо не надання запитуваної інформації на адвокатський запит ОСОБА_1 від 19.01.2024 р. № 314/02-26, та зобов`язання Височанської селищної ради повторно розглянути адвокатський запит ОСОБА_1 від 19.01.2024 р. № 314/02-26, з урахуванням висновків суду в даній справі.

Суд апеляційної інстанції частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту (ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Згідно із п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації, вимоги до оформлення документів» відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», до адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Рішенням Ради адвокатів України № 132 від 16-17.11.2022: (1) встановлено, що електронний підпис фізичної особи - адвоката не потребує додаткового підтвердження статусу адвоката, оскільки на підтвердження своїх повноважень адвокат надає ордер, у якому вже зазначається такий правовий статус; (2) адвокатський запит із додатками (поданий без фізичного письмового підпису адвоката), підписаний за допомогою електронного підпису, є належним документом, що підтверджує повноваження адвоката в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Так, під час формування електронного адвокатського запиту додатки до нього формуються шляхом сканування та посвідчуються електронним цифровим підписом в електронному вигляді. За загальним визначенням сканування документа - це процес створення цифрової копії документа, який передбачає використання відповідного пристрою, що фіксує зображення документа та перетворює його в цифровий формат. Отримана цифрова копія є точною копією оригінального документа, включаючи весь його текст і зображення. Таким чином, сканування є різновидом копіювання (цифровим еквівалентом фотокопіювання), оскільки створюється ідентична версія оригінального документа на іншому носії.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.04.2023 р. у справі № 9901/454/21.

Згідно із пп. 8 п. 6 Типової інструкції з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 р. № 55, електронна копія оригіналу паперового документа (фотокопія) - це візуальне подання паперового документа в електронній формі, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа, відповідність оригіналу та правовий статус якого засвідчено кваліфікованою електронною печаткою установи.

Відповідно до пп. 8 п. 2 розд. ІІ Порядку роботи з електронними документами у діловодстві та їх підготовки до передавання на архівне зберігання, затвердженого наказом Мін`юсту від 11.11.2014 р. № 1886/5 (зі змінами від 29.10.2022 р. ), для оформлення електронної копії оригіналу документа у паперовій формі він оцифровується (сканується, фотографується) та зберігається у форматі для фотоелектронних документів, визначеному в Переліку форматів. Оформлення електронної копії документа у паперовій формі завершується накладанням кваліфікованої електронної печатки установи або кваліфікованого електронного підпису, якщо установа у своїй діяльності не використовує кваліфіковану електронну печатку».

Тобто, додані до електронного адвокатського запиту копії адвокатського ордеру та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, засвідчені електронним цифровим підписом, є електронними копіями оригіналів паперових документів, до яких не застосовуються правила завірення паперових копій документів, передбачені п. 5.26 ДСТУ 4163:2020, а застосовуються правила засвідчення електронних копій, встановлені пп. 8 п. 2 розд. ІІ Порядку роботи з електронними документами у діловодстві та їх підготовки до передавання на архівне зберігання, затвердженого наказом Мін`юсту від 11.11.2014 р. № 1886/5.

Відповідно до ст. 7 Закону "Про електронні документи та електронний документообіг", оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону "Про електронні довірчі послуги".

Юридична сила електронного документа не може заперечуватися виключно через те, що він має електронну форму (ст. 8 Закону "Про електронні документи та електронний документообіг").

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач, відмовляючи у наданні відповіді на адвокатський запит позивача, порушив його права позивача, передбачені Законами України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Височанську селищну раду надати адвокату ОСОБА_1 відповідь на адвокатський запит від 19.01.2024 р. (вхідний № 314/02-26 від 19.01.2024 р.).

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2024 р. в частині зобов`язання Височанську селищну раду повторно розглянути адвокатський запит ОСОБА_1 від 19.01.2024 р. № 314/02-26, з урахуванням висновків суду в даній справі та прийняти в цій частині постанову, якою зобов`язати Височанську селищну раду надати адвокату ОСОБА_1 відповідь на адвокатський запит від 19.01.2024 р. (вхідний № 314/02-26 від 19.01.2024 р.).

Щодо витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із ч. 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 6 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (в подальшому - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Аналогічні висновки щодо застосування норм матеріального права, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16 та в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 р. у справі № 810/3806/18, від 31.03.2020 р. у справі № 726/549/19, від 16.11.2023 р. у справі № 640/16003/22.

Вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 02.09.2020 р. у справі № 826/4959/16.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Крім того, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.02.2023 р. у справі № 755/2587/17 та Верховного Суду від 26.06.2019 р. у справі № 200/14113/18-а, від 31.03.2020 р. у справі № 726/549/19, від 21.05.2020 р. у справі № 240/3888/19, від 11.02.2021 р. у справі № 520/9115/19, № 640/19536/18 від 03.02.2022 р.

Також, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг з категорією складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження витрат з оплати правової допомоги, понесених ним при розгляді справи у суді першої інстанції, подано копії:

договору про надання правничої допомоги від 28.01.2024 р.; ордер серії АХ № 1169568 від 29.01.2024 р.; Детальний опис виконаних робіт від 05.03.2024 р.; рахунок для сплати правничої допомоги адвоката у сумі 6000 грн.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, не потребувала затрат значного часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу, у зв`язку з чим витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 1000 грн.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу ОСОБА_1 в цій частині без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2024 р. в цій частині - без змін.

Щодо витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Апелянтом на підтвердження витрат з оплати правової допомоги, понесених ним при розгляді справи у суді першої апеляційної інстанції подано копії: договору про надання правничої допомоги № 3/03/24 від 28.03.2024 р., ордер серії АІ 1580018 від 30.03.2024 р.

Суд апеляційної інстанції вважає, що підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, не потребувала затрат значного часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу, у зв`язку з чим витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 500 грн.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329, 379, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2024 р. по справі № 520/2661/24 - скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Височанську селищну раду повторно розглянути адвокатський запит ОСОБА_1 від 19.01.2024 р. № 314/02-26, з урахуванням висновків суду в даній справі.

Прийняти в цій частині постанову, якою зобов`язати Височанську селищну раду надати адвокату ОСОБА_1 відповідь на адвокатський запит від 19.01.2024 р. (вхідний № 314/02-26 від 19.01.2024 р.).

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2024 р. залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Височанської селищної ради Харківського району Харківської області витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 500 (п`ятсот) гривень.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич