Справа № 400/436/24
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2024-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/436/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого-судді: Бойка А.В., суддів: Федусика А.Г., Єщенка О.В., розглянувши клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 березня 2024р. у справі №400/436/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 березня 2024р. частково задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про зобов`язання вчинити певні дії.

На зазначене рішення суду, 16.05.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій заявило клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2024 року були визнані неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 березня 2024р., зазначені представником Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в апеляційній скарзі. Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області було залишено без руху та надано апелянту десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали суду для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, шляхом надання до суду апеляційної інстанції: заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 березня 2024 р. у справі №400/436/24 із зазначенням в ній інших обґрунтованих поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та наданням доказів у підтвердження зазначених обставин.

На виконання вимог зазначеної ухвали Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подало до суду апеляційної інстанції заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтовану тими ж підставами, що і попередньо подана заява про поновлення строку, а саме: наявністю обставин, що унеможливлювали подання апеляційної скарги у межах строків, визначених статтею 295 КАС України, таких як: введення в Україні режиму воєнного стану згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, запровадження дистанційного режиму роботи, а також зменшення чисельності працівників юридичного управління.

Апелянт зазначив, що листом торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1 засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію РФ проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, тим самим підтвердивши, що вказані обставини до їх офіційного закінчення є надзвичайними та невідворотними.

З урахуванням викладеного апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Проаналізувавши зміст заявленого апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне:

Як встановлено судом, рішення по справі було постановлено судом першої інстанції 08 березня 202 р. в порядку спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні.

Згідно довідки про доставку електронного листа, примірник рішення суду першої інстанції доставлено до електронного кабінету апелянта 08.03.24р. о 17:19 год.

Отже, з урахуванням положень ч. 6 ст. 251 КАС України, останнє було отримано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області 11.03.2024 року.

Разом з цим, апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції направлено до суду апеляційної інстанції лише 16.05.2024 року, через 67 днів після отримання судового рішення, тобто з порушенням строків встановлених ст. 295 КАС України.

Надаючи оцінку доводам апелянта про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне:

Згідно положень ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В свою чергу, частиною 2 статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (ч. 3 ст. 295 КАС України).

Згідно ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою та другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Отже тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Суди мають враховувати, чи вчинялись особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усіх можливих та залежних від неї дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 19 червня 2020 року (справа № 280/4682/19), від 18 червня 2020 року (справа № 400/524/19), від 17 червня 2020 року (справа № 280/4951/19) тощо.

У випадку пропуску строку на апеляційне оскарження підставами для прийняття апеляційної скарги є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами). Під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строку на оскарження судового рішення, такі підстави.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

Поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання апеляційної скарги здійснюється судом апеляційної інстанції у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення.

У справі, яка розглядається, ГУ ПФУ у Миколаївській області у поданій заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не навело жодної поважної причини пропуску строку на апеляційне оскарження, які були б чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, або були б пов`язані з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення апелянта до суду у визначений законом строк.

Щодо посилань апелянта на пропуск строку апеляційного оскарження з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в країні, колегія суддів звертає увагу на те, що сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, оскільки поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання апеляційної скарги здійснюється судом у виняткових, особливих випадках і лише за наявності обставин об`єктивного й непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на апеляційне оскарження судового рішення.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України «Про воєнний стан» від 12.05.2015 №389-VIII в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України. Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Окрім того, надаючи оцінку доводам апелянта, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 стосується лише введення воєнного стану в Україні, будь-яких змін щодо строків розгляду справ, інших процесуальних строків вказаний Указ не містить, зміни в частині процесуальних строків до КАС України не вносились.

Органи державної влади продовжують здійснювати свої повноваження після введення воєнного стану.

Отже, лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу.

Поряд з цим, як встановлено судом апеляційної інстанції, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження та посилаючись на введений в Україні правовий режим воєнного стану, пенсійний орган не наводить доводів та не надає суду жодних доказів, яким чином запровадження воєнного стану в країні вплинуло на дотримання ним встановленого КАС України строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Таким чином, апелянтом не наведено обставини, які б дійсно підтверджували наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для визнання поважними наведених апелянтом причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.03.2024 року.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом не поважними.

Оскільки, наведені апелянтом доводи у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є не поважними, підстави для прийняття апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження відсутні.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 295, 296, 299, 321, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Визнати не поважними причини пропуску Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області строку на апеляційне оскарження рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 березня 2024р. у справі №400/436/24, зазначені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 березня 2024р. у справі №400/436/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя-доповідач А.В. Бойко
Судді О.В. Єщенко А.Г. Федусик