Справа № 280/9013/23
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2024 року м. Дніпросправа № 280/9013/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Електротехнологія» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.12.2023 року (суддя Новікова І.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 26.12.2023 року) справі №280/9013/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Електротехнологія» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

27.10.2023 року ПрАТ «Електротехнологія» (далі по тексту позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі по тексту відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення №159/4-0801 від 14.08.2023 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26.12.2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ПрАТ «Електротехнологія» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове про задоволення позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом зазначено, що Головним управлінням ДПС у Запорізькій області не надано жодних доказів існування податкового боргу, відповідач взагалі не вказує моменту та підстави його виникнення, обмежуючись лише посиланням про те що він є. В той же час, питання існування податкового боргу ПрАТ «Електротехнологія» з податку на додану вартість неодноразово досліджувалось судами та станом на теперішній час його існування не доведено з боку відповідача. Відомості ІКП в обов`язковому порядку мають відповідати реальному стану розрахунків платника податків з бюджетом, в тому числі й щодо суми податкового боргу та підстав його виникнення, предмет доказування у таких справах охоплює фактичні дані, які свідчать про наявність/відсутність у позивача на час формування податкової вимоги узгоджених грошових зобов`язань, не сплачених у встановлений ПК України строк. Відповідно, з`ясуванню підлягають підстави виникнення грошових зобов`язань, момент їх узгодженості, чи були вони сплачені у встановлений законом строк, що, як наслідок, дає змогу перевірити правомірність обліку цих сум в ІКП як податкового боргу та підстав для формування податкової вимоги. Апелянт вказував, що судом першої інстанції не було встановлено, а відповідачем не було доведено, що зазначена в спірному рішенні сума в розмірі 135483,00 грн складається з сум податкового боргу, який виник в результаті несплати платником податків грошових зобов`язань. Тобто, відповідачем не було дотримано всіх необхідних вимог, які є передумовою для прийняття ним рішення про стягнення податкового боргу з платника податків. Рішення контролюючого органу №159/4-0801 від 14.08.2023 передбачає погашення всієї суми податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, а також органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів та інших фінансових установах. Однак, органи, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів не відносяться до установ банку, казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, не відносяться до установ банку, тому рішення відповідача про погашення податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів та інших фінансових установах, не відповідає наведеним вище правовим нормам, вимогам Податкового кодексу України. Апелянт вказував, що з змісту оскаржуваного рішення відповідача не можливо встановити періоду та структури боргу за яким його прийнято, що свідчить про необґрунтованість прийнятого рішення і є окремою і достатньою підставою для визнання цього рішення протиправним та його скасування. Необхідність зазначення структури податкового боргу, а також підстав його виникнення пов`язане з тим, що у такий спосіб (шляхом самостійного прийняття рішення керівником контролюючого органу) можливе погашення лише податкового боргу, який виник внаслідок несплати грошового зобов`язання та/або пені, визначеного платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У випадку наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи мають обов`язок проводити зарахування сплачених коштів в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Суд першої інстанції вказував, що ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею. Станом на дату погашення позивачем грошового зобов`язання за декларацією № від 20.04.2023 в розмірі 135483,00 грн., ІКП позивача мала запис про наявність у позивача заборгованості зі сплати ПДВ в розмірі 687016,10 грн., з урахуванням положень п.87.9 ст.89 ПК України та пункту 2 підрозділу 1 розділу VI Порядку, грошові кошти в розмірі 135483,00 грн. було автоматично спрямовано на погашення заборгованості за минулі періоди. Станом на дату прийняття рішення, в ІКП позивача також містився запис про наявність за позивачем заборгованості зі сплати ПДВ. Кошти в розмірі 135483,00 грн. не могли бути зараховані, як сплата зобов`язання за декларацією № від 20.04.2023, а тому приймаючи спірне рішення відповідач обґрунтовано виходив із того, що зобов`язання за декларацією № від 20.04.2023 у встановлені строки не сплачено. Суд першої інстанції вказував, що справа стосується правомірності прийняття рішення ГУ ДПС у Запорізькій області №159/4-0801 від 14.08.2023 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу, а не правильності ведення ІКП позивача.

Матеріалами справи підтверджено, що ПрАТ «Електротехнологія» подано декларацію з податку на додану вартість № від 20.04.2023 року, відповідно до якої самостійно визначено зобов`язання зі сплати податку в розмірі 135483,00 грн.

24.04.2023 року товариством в погашення зобов`язань з ПДВ сплачено грошові кошти в розмірі 125998,00 грн., та 25.04.2023 року 9485,00 грн., загальна сума сплати 135483,00 грн.

Натомість, сплачені ПрАТ «Електротехнологія» кошти Головним управлінням ДПС у Запорізькій області зараховано в рахунок погашення податкових зобов`язань за попередні періоди. Вказано та надано інтегровану картку платника податків, відповідно до якої податковий борг обліковується з 2014 року безперервно, зокрема станом на 31.12.2022 року податковий борг становив 92260,62 грн., станом на 20.04.2023 року становив 687016,10 грн., станом на 14.08.2023 становив 686037,13 грн.

Уповноваженою особою Головного управління ДПС у Запорізькій області винесено рішення № 159/4-0801 від 14.08.2023 року, яким відповідно до п. 95.5 сь. 95 ПК України вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу у розмірі 135483,00 грн шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах.

Не погодившись з стягненням безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах, ПрАТ «Електротехнологія» звернулось до Головного управління ДПС у Запорізькій області з запитом щодо встановлення підстав такого стягнення. Листом від 05.09.2023 року № 36214/6/08-01-13-05-09 Головне управління ДПС у Запорізькій області повідомило про підстави винесення рішення № 159/4-0801 від 14.08.2023 року про стягнення коштів з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1. ст. 14, п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Зарахуванням 135483,00 грн як сплату боргу створило несплату самостійно задекларованих сум згідно декларації № від 20.04.2023 року. При визначені суми боргу, ГУ ДПС у Запорізькій області враховує сплату ПрАТ «Електротехнологія» коштів та вказує, що вони зараховані як оплата за попередні періоди.

ПрАТ «Електротехнологія» не спростовує наявність податкової заборгованості за попередні періоди, вказує на невірне облікування заборгованості та незрозумілість згідно інтерактивної картки платника податків нарахування та погашення сум податкового боргу.

Відповідно до положень п. 95. 1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п. 95.5 ст. 95 ПК України у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави. У таких випадках: рішення про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи; рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Рішенням передбачено стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів та інших фінансових установах.

Згідно п. 1, п. 3 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 року № 215, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Казначейство є учасником системи електронних платежів Національного банку. Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку: забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема: здійснює розрахунково-касове обслуговування розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства; здійснює відкриття і закриття рахунків в національній валюті, проводить операції на рахунках, формує та видає виписки з рахунків; здійснює розподіл бюджетних коштів між державним бюджетом, бюджетами здійснює повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету; здійснює за висновком ДПС та її територіальних органів перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до державного та/або місцевих бюджетів через єдиний рахунок тощо.

Казначейство є учасником системи електронних платежів.

Отже, у разі наявності податкового боргу, який відбувся шляхом несплати визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу сум, контролюючий орган без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість, виносить рішення про стягнення коштів з рахунків у банках.

Рішення №159/4-0801 від 14.08.2023 року відповідачем винено з огляду на наявність податкового боргу, узгодженого та самостійно несплаченого позивачем.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати повертаються у разі задоволення вимог апеляційної скарги. Повернення здійснених судових витрат у разі відмови стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, у задоволенні її вимог, непередбачене.

З огляду вищевказане, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 242, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Електротехнологія» - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.12.2023 року справі №280/9013/23 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай