Справа № 589/421/24
Суддя: Сидорчук О. М.
Дата ухвалення: 2024-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 589/421/24
Провадження № 2-а/589/27/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Шорохової Ю.В.,

позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Шосткинський відділ державної виконачої служби у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2024 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшов вищевказаний позов.

Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АА № 00014629 від 10.11.2023, якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП.

Позивач вказує, що зі змісту оскаржуваної постанови неможливо перевірити обставини правопорушення, оскільки не містить категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьвої відстані, фактичної шинності (кількості коліс) на вісі. А постанова містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичнну масу транспортного засобу в момент зважування, однак вказаної інформації оскаржувані постанови не містять та доказів на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагової норми. Виходячи з цього, у посадової особи не було підстав для притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою суду від 01.02.2024 відкрито провадження та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

06.03.2024 до суду надійшов відзив на позов від представника відповідача, в якому вони проти задоволення позову заперечували в повному обсязі.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених у тексті позовної заяви.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги не визнав в повному обсязі.

Дослідивши докази суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити враховуючи таке.

Зі змісту постанови в справі про адміністративне правопорушення від 10.11.2023 вбачається, що ОСОБА_1 10.11.2023 року о 13-07 год. за адресою Р-65, км 134=313, як відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 18,33 % (2,108 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон, чим порушила ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, передбачена відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Суд не погоджується з доводами позивача, оскільки в спірних правовідносинах мова йде про перевищення саме нормативних вагових параметрів транспортних засобів під час руху автомобільними дорогами, визначеними пуктом 22.5 Правил дорожнього руху, а не технічними характеристиками транспортного засобу, як помилково вважає позивач. Технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 №163. Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритним транспортним засобом позивача підтверджується загальними результатами автофіксації, які, у випадку, якщо вони не перевищують нормативні габаритно-вагові параметри, не підлягають зазначенню у постанові.

Отже, оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксована в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, а отже, зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами).

Жодних доказів на підтвердження того, що в момент фіксації правопорушення навантаження на вісь була іншою, ніж зафіксовані приладом автоматичним для зважування транспортних засобів у русі позивач не надала.

Надання позивачем акту зважування транспортного засобу на автомобільних тензометричних вагах ПрАТ "Шосткинське хлібоприймальне підприємство", свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та паспорту на вищевказані ваги /а.с. 40-52/ не є доказом, що підтверджують позовні вимоги, адже, як з точки зору розумності так й з точки зору доказування, надання доказів зважування транспортного засобу на одних вагах, не свідчить про несправність інших ваг (комплексного технічного засобу марки WIM 72, WAGA-WIM40. CURA-07-VVE), а будь-якого висновку експертного дослідження, що вказують на несправність цих ваг, не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Ч. 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Статтею 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що стороною відповідача доведено правомірність складення постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

З урахуванням даних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в процесі судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 241, 246, 250 КАС України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М.Сидорчук