Справа № 160/17025/24
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
01.07.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить:
- визнати протиправною діяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо надання протиправної відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації позивачу - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) відповідно до вимог Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКІ НОМЕР_1 , відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 адміністративний позов залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом надання до суду належним чином засвідчених копій заяви ОСОБА_1 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 та повідомлення від 18.06.2024 року №5512 у кількості примірників для суду та відповідача у справі.
- заборонити ІНФОРМАЦІЯ_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) вчиняти дії, пов`язані з призовом на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , до набрання законної сили рішення суду по суті позовних вимог.
В обґрунтування поданої заяви зазначено, на теперішній час у ОСОБА_1 на підставі утримання трьох неповнолітніх дітей згідно абз. 3 ч. 1 ст. 23 Закону україни "Про мобілізаційну підготовку та мобілізації" передбачено право на відстрочку, проте відповідач фактично відмовляється виконати функції з надання відстрочки на підставі бронювання, які покладені на відповідача Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, зокрема, в повідомленні від 18.06.2024 № 5512 ІНФОРМАЦІЯ_5 зазначив, що військовозобов`язаному ОСОБА_1 відмовлено у наданні відстрочки від мобілізації, зазначивши причину відмови: відсутній договір на утримання дітей. Позивач зазначає, що вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову, про які позивач просить в заяві, матиме лише тимчасове, на час судового розгляду позову, обмеження відповідача у вчиненні дій з призову позивача на військову службу під час мобілізації, що не загрожує невідворотними негативними наслідками для відповідача, настанням у відповідача будь-яких негативних майнових, репутаційних, службових та інших наслідків. Однак, якщо позивача ОСОБА_1 буде призвано на військову службу під час мобілізації в особливий період, він набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію права на відстрочку, а також унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, оскільки надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим.
Дослідивши заяву позивача про забезпечення позову та наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно частини другої вказаної статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відтак, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання.
Як зазначає позивач, на теперішній час на підставі утримання трьох неповнолітніх дітей останній згідно абз. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізації" має право на відстрочку, проте відповідач фактично відмовляється виконати функції з надання відстрочки на підставі бронювання, які покладені на відповідача Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, зокрема, в повідомленні від 18.06.2024 № 5512 ІНФОРМАЦІЯ_5 зазначив, що військовозобов`язаному ОСОБА_1 відмовлено у наданні відстрочки від мобілізації, зазначивши причину відмови: відсутній договір на утримання дітей.
Проте, ані до адміністративного позову, ані до заяви про забезпечення адміністративного позову позивачем не додано заяви ОСОБА_1 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 та повідомлення від 18.06.2024 року №5512, на підтвердження невизнання відповідачем права на відстрочку, про що складено акт Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 № 428.
Таким чином, позивачем не надано доказів на обгрунтування поданої заяви про забзепечення адміністративного позову, а також наявними матеріалами не підтверджено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Ухвала набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду у порядку та у строк, визначені частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Царікова