Справа № 600/5798/23-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2024-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 р. м. Чернівці Справа №600/5798/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетонний завод "Кубометр" до Державної служби України з безпеки на транспорті відділ державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетонний завод "Кубометр" (позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті відділ державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області (відповідач), з такими позовними вимогами:

- визнати протиправною та скасувати постанову №032219 від 04.07.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 грн. Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що Відділом державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №032219 від 04.07.2023. Вказана постанова була винесена у зв`язку з тим, що в ході рейдової перевірки транспортного засобу позивача посадовими особами Уктрансбезпеки виявлено порушення законодавства про автомобільний транспорт, адже перевезення вантажів здійснювалося за відсутності необхідних документів, а саме: перевізник не забезпечив водія заповненими тахокартами за 28.05.2023, 27.05.2023, 22.05.2023, 21.05.2023, 15.05.2023, 14.05.2023, 13.05.2023, 07.05.2023.

З оскаржуваною постановою позивач не погоджується та вважає її протиправною, посилаючись, при цьому, на те, що відповідачем порушено процедуру розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, повідомивши про прийняття оскаржуваної постанови через 10 днів після її прийняття.

Позивач наголошував на тому, що обов`язок ведення тахокарти (реєстраційних листів режиму праці та відпочинку) та їх збереження за наявності тахографа в транспортному засобі покладений на водіїв.

Вказував, що транспортний засіб SCANIA, номерний знак НОМЕР_1 , обладнаний діючим та повіреним контрольним пристроєм (тахографом). В зв`язку з тим, що транспортний засіб обладнаний тахографом, перевізником ТОВ "Бетонний завод "Кубометр" забезпечено водія ОСОБА_1 необхідною кількістю тахокарт.

Зазначав, що тахокарти за період 28, 27, 22, 21, 15, 14, 13 та 7 травня 2023 року дійсно були відсутні, оскільки водій ОСОБА_1 не здійснював перевезення вантажів та 28, 27, 21,14,13 та 7 травня 2023 року були вихідні, а 15 та 22 травня 2023 року він виконував іншу роботу, відмінну від керування транспортним засобом. Дана обставина підтверджується бланком підтвердження діяльності та табелем обліку використання робочого часу. Проте, інспектором відповідача під час перевірки не встановлено чи здійснював водій ОСОБА_1 на автомобілі SCANIA номерний знак НОМЕР_1 перевезення вантажів в зазначений період.

Позивач звертав увагу на те, що перевірка проводилась 02.06.2023 та відповідно водій надав документи, що засвідчують використання транспортного засобу на законних підставах, тахокарту за 02.06.2023 та протокол адаптації тахографа до транспортного засобу, а також тахокарти за попередні дні коли він здійснював керування транспортним засобом і бланки підтвердження діяльності.

Крім цього, позивач зазначив, що акт №031615 від 02.06.2023 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний складено однією посадовою особою ОСОБА_2 без залучення другого співробітника Укртрансбезпеки або посадової особи Національної поліції, що ставить під сумнів легітимність такої перевірки в цілому. З вказаних підстав позивач просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 28.08.2023 спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що під час перевірки транспортного засобу марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 та причеп марки SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 , виявлено порушення статті 34 Закону України "Про автомобільний транспорт" під час здійснення перевезення вантажу, перевізник не забезпечив водія тахокартами, що передбачено п. 6.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом МТЗУ від 07.06.2010 №340, п. 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом МТЗУ від 24.06.2010, чим порушено статтю 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відсутні тахокарти за 28.05.2023, 27.05.2023, 22.05.2023, 21.05.2023, 15.05.2023, 14.05.2023, 13.05.2023, 07.05.2023 а також відсутні листи підтвердження діяльності за вказані дні. Також неналежно оформлені тахокарти за наступні дні, а саме: в тахокартах відсутня інформація про транспортний засіб (марка, державний номерний знак) маршрут руху та показник спідометра, відповідальність за що передбачена частиною 1 абзацом 3 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Вказував, що п. 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до статті 18 Закону №2344-ІІІ визначено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані па забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Наголошував, що згідно з положеннями статті 34 Закону №2344-ІІІ, автомобільний перевізник повинен, зокрема: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Статтею 48 Закону №2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ па вантаж та інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, положеннями чинного законодавства покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів. Відсутність усіх необхідних документів, визначених положеннями Закону України "Про автомобільний транспорт", на момент проведення рейдової перевірки, знайшло своє відображення в акті від 02.06.2023 №031615.

Зазначав, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Вказував, що до Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області надійшов лист від ОСОБА_3 від 30.06.2023, що зареєстрований в електронній системі документообігу Державної служби України з безпеки на транспорті 06.07.2023 №21685/0/22-23, в якому ОСОБА_3 просив відкласти розгляд справи відповідно до акту від 02.06.2023 № 031615 на іншу дату у зв`язку із зайнятістю представника.

Відповідач вказував, що даний лист надійшов вже після розгляду справи відповідно до акту від 02.06.2023 №031615 та винесення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 04.07.2023 №032219.

Відділом державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області розглянуто даний лист та надіслано відповідь від 11.07.2023 за вих. №51877/5.4.1/24-23, згідно якої повідомлялось, що у зв`язку з неявкою уповноваженої особи суб`єкта господарювання на розгляд справи, начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області винесено постанову №032219 від 04.07.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Не погоджуючись із відзивом на позовну заяву, позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначав, що викладена у Акті №031615 від 02.06.2023 фабула адміністративно - господарського правопорушення не відповідає дійсності, суперечить фактичним обставинам справи та об`єктивно не підтверджує наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт». Висновки відповідача ґрунтуються на довільному тлумаченні приписів абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Наголошував на тому, що ТОВ "Бетонний завод "Кубометр" не могло виступити в якості перевізника вантажу на комерційній основі 02.06.2023, оскільки вантаж перевозився виключно для власних потреб товариства.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки прийнята на підставі матеріалів, які складено з порушеннями та без встановлення всіх обставин справи, а також без дотримання принципу індивідуалізації юридичної відповідальності та принципу презумпції невинуватості, істотною ознакою якого є те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння.

Вважаючи доводи позивача, викладені у відповіді на відзив, необгрунтованими та безпідставними, відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив, у якому зазначав, що факт перевезення вантажу підтверджується товарно-транспортною накладною від 02.06.2023 року № УУССНЕ-65417. Вказував, що позивач до позовної заяви додає копію товарно-транспортної накладної №УУССНЕ-65417 від 02.06.2023, яка не була пред`явлена водієм під час рейдової перевірки, адже в матеріалах справи наявна зовсім інша товарно-транспортна накладна, яку пред`явив водій під час рейдової перевірки та згідно якої автомобільний перевізник - ТОВ "Бетонний завод "Кубометр", замовник - ОСОБА_4 , вантажовідправник - ТОВ "Чернівецький гравійно-піщаний кар`єр", вантажоодержувач - ОСОБА_4 .

Відповідач наголошував на тому, що саме на автомобільного перевізника покладено обов`язок, серед іншого, забезпечувати водіїв відповідною документацією, здійснювати контроль за виконання водіями вимог законодавства та забезпечувати експлуатацію відповідного тахографа.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

02.06.2023 посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) в Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті було проведено перевірку транспортного засобу, на автодорозі: Н - 10 215 + 880 км, марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 та причеп марки SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 , під керуванням водія - ОСОБА_1 , що використовує в своїй діяльності ТОВ "Бетонний завод "Кубометр".

За результатами проведеної перевірки посадовою особою Укртрансбезпеки складено Акт №031615 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, згідно якого під час проведеної перевірки транспортного засобу SCANIA/ SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 /№ НОМЕР_5 були виявлені порушення з перевезення вантажу, а саме: ст. 34, 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" під час здійснення перевезення вантажу, перевізник не забезпечив водія тахокартами, що передбачено п. 6.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом МТЗУ від 07.06.2010 №340, п. 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом МТЗУ від 24.06.2010 року, чим порушено статтю 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відсутні тахокарти за 28.05.2023, 27.05.2023, 22.05.2023, 21.05.2023, 15.05.2023, 14.05.2023, 13.05.2023, 07.05.2023 а також відсутні листи підтвердження діяльності за вказані дні. Також неналежно оформлені тахокарти за наступні дні, а саме: в тахокартах відсутня інформація про транспортний засіб (марка, державний номерний знак) маршрут руху та показник спідометра, відповідальність за що передбачена частиною 1 абзацом 3 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (а.с. 22-23).

Постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу за №032219 від 04.07.2023 позивача було притягнуто до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000,00 грн згідно абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (а.с. 13).

Листом від 06.07.2023 №50600/42/24-23 позивача повідомлено про надсилання постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу за №032219 від 04.07.2023 (а.с. 14).

Позивач, не погоджуючись із оскаржуваною постановою №032219 від 04.07.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу, звернувся до суду з цим позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Постанова №103).

Згідно з п.4 Постанови №103 основними завданнями Укртрансбезпеки є: 1) реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті; 2) внесення на розгляд Міністра інфраструктури пропозицій щодо забезпечення формування державної політики з питань безпеки на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; 3) здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; 4) надання у передбачених законом випадках адміністративних послуг у сфері автомобільного, міського електричного, залізничного транспорту.

Предметом оскарження у цій справі є постанова Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної Служби України з безпеки №032219 від 04.07.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Отже, в цій справі суд має надати оцінку на предмет законності оскаржуваної постанови, оцінивши її на предмет відповідності верховенству права та критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені в ч. 2 ст. 2 КАС України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Дорожній рух" від 30.06.1993 №3353-ХІІ (далі - Закон №3353-ХІІ) цей Закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань). Статтею 2 вказаного Закону визначено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Згідно з приписами ст. 3 Закону №3353-ХІІ державне управління у сфері дорожнього руху та його безпеки здійснюється Кабінетом Міністрів України, спеціально уповноваженими на це центральними органами виконавчої влади, органами виконавчої влади в Автономній Республіці Крим, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ).

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону №2344-ІІІ державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до ст. 6 Закону №2344-ІІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок №1567).

Відповідно до п. 1 Порядку №1567 цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Згідно з п. 2 Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Пунктом 3 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (п. 4 Порядку №1567).

У відповідності до приписів п. 14 вказаного Порядку рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Згідно з п. 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: зокрема, наявність визначених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм вимог Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Статтею 18 Закону №2344-ІІІ визначено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

В розумінні вказаної норми контроль за роботою водіїв повинен здійснюватися роботодавцем.

Статтею 48 Закону №2344-ІІІ передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, до переліку документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів визначених ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" віднесено також інші документи, що передбачені законодавством. Статтею 49 Закону №2344-ІІІ водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 24.06.2010 №385, затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі за текстом - Інструкція №385).

Згідно з п. 1.1 Інструкції №385, цю Інструкцію розроблено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів України "Про автомобільний транспорт", "Про Дорожній рух".

Відповідно до п. 1.2 Інструкції №385 ця Інструкція визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.

Пунктом 1.3 Інструкції №385 визначено, що ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до п. 1.4 Інструкції №385 терміни вживаються у такому значенні:

- контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

- картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі;

- тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР (994_016).

Згідно з п. 2.4 Інструкції №385 транспортні засоби, призначені для перевезення небезпечних вантажів, обладнують тахографами з урахуванням положень пунктів 2.1 - 2.3 цього розділу та відповідно до законодавства щодо встановлення вимог до конструкцій таких транспортних засобів.

Відповідно до п. 3.3 Інструкції №385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, статті 18 Закону України "Про автомобільний транспорт" та з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв колісних транспортних засобів наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за №811/18106 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів.

Згідно з п. 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Приписами статтею 53 Закону №2344-ІІІ передбачено, що водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Тобто, тахокарти - це реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв.

З аналізу наведених положень законодавства вбачається, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, зобов`язаний: використовувати, своєчасно встановлювати, змінювати і заповнювати тахокарти та забезпечувати їх належне зберігання; мати при собі заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР; зберігати записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як зазначено судом вище, 02.06.2023 посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) в Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті було проведено перевірку транспортного засобу позивача марки марки SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 та причеп марки SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 .

За результатами проведеної перевірки посадовою особою Укртрансбезпеки складено Акт №031615 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, згідно якого під час проведеної перевірки транспортного засобу SCANIA/ SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_1 /№ НОМЕР_5 були виявлені порушення з перевезення вантажу, а саме: ст. 34, 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" під час здійснення перевезення вантажу, перевізник не забезпечив водія тахокартами, що передбачено п. 6.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом МТЗУ від 07.06.2010 року № 340, п. 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом МТЗУ від 24.06.2010 року, чим порушено статтю 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відсутні тахокарти за 28.05.2023, 27.05.2023, 22.05.2023, 21.05.2023, 15.05.2023, 14.05.2023, 13.05.2023, 07.05.2023 а також відсутні листи підтвердження діяльності за вказані дні. Також неналежно оформлені тахокарти за наступні дні, а саме: в тахокартах відсутня інформація про транспортний засіб (марка, державний номерний знак) маршрут руху та показник спідометра, відповідальність за що передбачена частиною 1 абзацом 3 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

У позовній заяві позивач наголошував на тому, що тахокарти за період 28, 27, 22, 21, 15, 14, 13 та 7 травня 2023 року дійсно були відсутні, оскільки водій ОСОБА_1 не здійснював перевезення вантажів та 28, 27, 21,14,13 та 7 травня 2023 року були вихідні, а 15 та 22 травня 2023 року він виконував іншу роботу, відмінну від керування транспортним засобом. Дана обставина підтверджується бланком підтвердження діяльності та табелем обліку використання робочого часу. Проте, інспектором відповідача під час перевірки не встановлено чи здійснював водій ОСОБА_1 на автомобілі SCANIA номерний знак НОМЕР_1 перевезення вантажів в зазначений період.

Однак, надані позивачем до матеріалів позовної заяви бланки підтвердження діяльності від 15.05.2023 та 22.05.2023, згідно якого водій ОСОБА_1 з 08:00 15.05.2023 та 22.05.2023 по 18:00 год. 15.05.2023 та 22.05.2023 виконував іншу роботу, відмінну від керування транспортним засобом, суд не бере до уваги, оскільки, як свідчать матеріали справи, такі бланки не надавалися водієм під час рейдової перевірки транспортного засобу позивача посадовій особі Державної служби України з безпеки на транспорті відділ державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області.

Окрім цього, не надавались водієм під час рейдової перевірки транспортного засобу позивача посадовій особі Державної служби України з безпеки на транспорті відділ державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області бланки підтвердження діяльності від 28.05.2023, 27.05.2023, 21.05.2023, 14.05.2023, 13.05.2023, 07.05.2023, як не надавались зазначені бланки позивачем до суду.

Як зазначено самим позивачем у позовній заяві та, водієм під час перевірки надано працівнику відповідача тахокарту за 02.06.2023 та протокол адаптації до транспортного засобу, а також тахокартки за попереднні дні коли він здійснював керування транспортним засобом і бланки підтвердженн6я діяльності.

Водночас, суд зазначає, що надання бланку підтвердження діяльності від 15.05.2023 та 22.05.2023 до матеріалів позовної заяви, не підтверджує їх наявності під час проведення перевірки, з огляду на викладене вище.

При цьому, суд зазначає, що не здійснення перевезення позивачем у період 28, 27, 22, 21, 15, 14, 13 та 7 травня 2023 року не спростовує встановлену під час перевірки транспортного засобу позивача відсутність у водія тахокарт за всі 28 днів, що передували даті перевірки.

Відтак, з огляду на викладене суд вважає, що непред`явлення вказаних вище документів під час проведення перевірки свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком для застосування санкцій, визначених ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Враховуючи те, що водій не надав під час проведення перевірки належним чином заповнені тахокарти, відповідачем правомірно було складено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 18.03.2020 у справі № 826/2239/16.

Суд вважає безпідставними доводи позивача, що обов`язок ведення тахокарт (реєстраційних листків режиму праці та відпочинку водіїв) та їх збереження за наявності тахографа в транспортному засобі покладений на водіїв, оскільки положеннями ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" чітко визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, положеннями Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що відповідальність за порушення, зокрема, ст. 48 цього Закону, несе автомобільний перевізник, а не водій, як помилково вважає позивач.

Щодо посилання позивача на приписи абз. 8 та 11 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" в підтвердження протиправного притягнення позивача до відповідальності, за нормами якої до відповідальності можуть бути притягнуті автомобільні перевізники, що здійснюють міжнародні автомобільні перевезення, суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно абз. 8 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів - штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, відповідальності за наведеними приписами Закону України "Про автомобільний транспорт" підлягають автомобільні перевізники за управління транспортними засобами без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку, а також у випадку порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів під час здійснення перевезень.

Проте, суд звертає увагу, що позивача притягнуто до відповідальності через відсутність у водія на час перевірки належним чином заповнених щоденних реєстраційних листів обліку робочого часу (тахокарт), а отже наведені доводи позивача та посилання на приписи абз. 8 та 11 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" суд вважає необґрунтованими та не приймає до уваги.

Разом із цим, у позовній заяві позивачем також зазначено, що акт №031615 від 02.06.2023 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний складено однією посадовою особою ОСОБА_2 без залучення другого співробітника Укртрансбезпеки або посадової особи Національної поліції, що ставить під сумнів легітимність такої перевірки в цілому, що, на думку позивача, ставить під сумнів легітимність такої перевірки в цілому.

Так, пунктом 20 Порядку №1567 визначено, що виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Згідно пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

З наведеного слідує, що Порядком №1567 не визначено обов`язку складання актів про порушення законодавства про автомобільний транспорт кількома посадовими особами Укртрансбезпеки або ж із обов`язковим залученням працівників Національної поліції України, а тому суд відхиляє зазначені вище доводи позивача.

Стосовно порушення, на думку позивача, порядку розгляду відповідачем справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, виявленого під час проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) в частині неповідомлення позивача про дату, час та місце розгляду такої справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 25, 26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення, про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

З матеріалів справи вбачається, що в червні 2023 відповідачем направлено на адресу позивача повідомлення за №42307/42/24-23 про призначення розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 04.07.2023 з 09.00 по 12.00 год.

Посилання позивача на звернення до відповідача із листом від 30.06.2023 щодо відкладення розгляду справи на іншу дату, суд не бере до уваги.

Дослідження вказано листа, судом встановлено, що із таким до відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті звертався ОСОБА_3 , а не ТОВ "Бетонний завод "Кубометр", яке є учасником по справі та щодо якого застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 17000,00 грн, згідно оскаржуваної постанови.

Порядок №1567 покладає на органи Укртрансбезпеки обов`язок щодо направлення повідомлення суб`єкту господарювання відповідно до Нормативів пересилання поштових відправлень та виду послуг відправлення (4 дні в межах одного міста відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958).

Відповідно до пункту 27 Порядку №1567 у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

На розгляд справи у призначені дату та час представник Позивача не з`явився, пояснень/заперечень та додаткових документів щодо виявленого порушення та притягнення до відповідальності не надав.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем дотримані вимоги Порядку №1567 щодо належного повідомлення автомобільного перевізника про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Зважаючи на викладені обставини, суд вважає, що винесена відповідачем постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення ст. ст. 34 та 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" є правомірною та обґрунтованою, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи не спростовують наведених вище висновків суду.

Згідно частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин першої третьої статі 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат.

Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетонний завод "Кубометр" до відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, - відмовити.

Згідно статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Бетонний завод "Кубометр" (вул. Миколаївська, 34-з, м. Чернівці, 58018, );

Представник позивача - адвокат Білянський Микола Ігорович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №000545 від 28.05.2021, виданим Радою адвокатів Чернівецької області на підставі рішення №4/31 від 29.04.2021);

Відповідач - Відділ державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Руська, 248-У, м. Чернівці, 58023, ).

Суддя В.О. Григораш