Справа № 201/15557/23
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2024-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2024 року м. Дніпросправа № 201/15557/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2024 в адміністративній справі №201/15557/23 за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 18 грудня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія 1ДІ №00376776 від 12.07.2023 та серія 1ДІ №00376777 від 12.07.2023.

В обґрунтування позову позивач по тексту позову зазначив, що інспектором винесено постанову, згідно із якою 17.06.2023 о 13 год. 28 хв., позивач, здійснила зупинку транспортним засобом «Renault Sandero» в районі будинку № 1 по пл. Героїв Майдану у м. Дніпрі, чим порушив п. 3.34 Правил дорожнього руху, затверджені постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001. Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того, інспектором винесено постанову, згідно із якою 05.06.2023 о 10 год. 53 хв., позивач, користувалась майданчиком для платного паркування транспортним засобом «Renault Sandero» в районі Д1005 вул. Князя Володимира Великого у м. Дніпрі, з неоплатою вартості послуги користування, чим порушив п. 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджені постановою КМУ № 1342 від 03.12.2009. Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 360 грн. за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП. Позивач не погоджується з даними постановами, вважає, що вони винесені із порушенням вимог ст. 254, 268 КУпАП. Зазначає, що вказаним автомобілем користується її чоловік з яким у них розірвано шлюб та розглядається справа про поділ майна. Крім того, позивач не має посвідчення водія та не вміє керувати автомобілем до того ж перебуває у Німеччині. Тому просить позов задовольнити.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія 1ДІ №00376776 від 12.07.2023 та серія 1ДІ №00376777 від 12.07.2023 відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу , вважає , що рішення суду прийнято без урахування всіх обставин справи. Зазначає, що з 01.03.2022 року та по теперішній час позивачка перебуває в Німеччині у зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ в Україну (копія закордонного паспорту з підтвердженням виїзду до Німеччини додавались до матеріалів справи в суді першої інстанції). Автомобіль Renault Sandero, державний номер НОМЕР_1 , з моменту його придбання і по теперішній час знаходиться в користуванні ОСОБА_2 (колишнього чоловіка позивачки). З листопада 2022 року між ними триває судовий розгляд з приводу поділу майна подружжя (справа №201/9130/22). Серед іншого майна подружжя предметом позову є вказаний вище автомобіль. В своєму відзиві ОСОБА_2 не заперечує, що він користується автомобілем Renault Sandero, державний номер НОМЕР_1 (копії свідоцтва про шлюб, рішення суду про розірвання шлюбу, позовна заява та відзив по вказаній справі додавались до матеріалів справи в суді першої інстанції).

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.06.2023 о 13 год. 28 хв., позивач, здійснила зупинку транспортним засобом «Renault Sandero» в районі будинку № 1 по пл. Героїв Майдану у м. Дніпрі, чим порушив п. 3.34 Правил дорожнього руху, затверджені постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001. Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Крім того, 05.06.2023 о 10 год. 53 хв., позивач, користувалась майданчиком для платного паркування транспортним засобом «Renault Sandero» в районі Д1005 вул. Князя Володимира Великого у м. Дніпрі, з неоплатою вартості послуги користування, чим порушив п. 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджені постановою КМУ № 1342 від 03.12.2009. Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 360 грн. за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження користування правом на внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Статтею 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За нормою ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності з частиною першою, а також приміткою статті 122 КУпАП відповідальність за нею настає, зокрема, у порушення правил зупинки, стоянки. Суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 142 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

За правилами, встановленими частиною першою статті 142 адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Приміткою до статті 142 КУпАП визначено, що режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

За змістом частин першої, третьої, четвертої статті 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення). Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа.

До відповідальності, оскаржуваними постановами, притягнено ОСОБА_1 , оскільки транспортний засіб «Renault Sandero» д.н.з. НОМЕР_2 зареєстрований за нею.

Матеріали справи свідчать, що 17.06.2023 о 13 год. 28 хв., відповідачем було виявлено порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, яке полягало у здійсненні зупинки транспортним засобом «Renault Sandero» в районі будинку № 1 по пл. Героїв Майдану у м. Дніпрі, чим порушено п. 3.34 Правил дорожнього руху, затверджені постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001. Також, 05.06.2023 о 10 год. 53 хв., відповідачем було виявлено порушення, передбачене ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, яке полягало у користуванні майданчиком для платного паркування транспортним засобом «Renault Sandero» в районі Д1005 вул. Князя Володимира Великого у м. Дніпрі, з неоплатою вартості послуги користування, чим порушено п. 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджені постановою КМУ № 1342 від 03.12.2009.

Так, позивач зазначає, що не знаходився фізично в Україні та по теперішній час позивач перебуває в Німеччині, відповідні документи на підтвердження цього були надані до суду першої інстанції, також зазначає, що автомобіль Renault Sandero, державний номер НОМЕР_1 , з моменту його придбання і по теперішній час знаходиться в користуванні ОСОБА_2 (колишнього чоловіка позивачки). З листопада 2022 року між ними триває судовий розгляд з приводу поділу майна подружжя (справа №201/9130/22). Серед іншого майна подружжя предметом позову є вказаний вище автомобіль. В своєму відзиві ОСОБА_2 не заперечує, що він користується автомобілем Renault Sandero, державний номер НОМЕР_1 (копії свідоцтва про шлюб, рішення суду про розірвання шлюбу, позовна заява та відзив по вказаній справі додавались до матеріалів справи в суді першої інстанції).

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи маг індивідуальний характер.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися н доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 року по справі 1-34/2010 дійшов висновку що: адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність".

У Законі України "Про Конституційний Суд України" визначено, що однією з найважливіших інституцій правової держави, де діє принцип верховенства права та існує органічна потреба у безумовному додержанні Конституції, є Конституційний Суд. Важливою функцією Конституційного Суду, в цілому, є захист прав і свобод людини і громадянина, конституційним принципом якої повинно бути верховенство права: верховенство Конституції відносно законів та інших нормативно-правових актів. Забезпечення захисту прав і свобод людини випливає із завдання Конституційного Суду України: гарантувати верховенство Конституції України на всій території держави Україна.

Конституція України - це нормативний акт вищої юридичної сили, норми якого у випадку виникнення прогалин Законодавства, мають пряме, безпосереднє застосування. Норми щодо прав і свобод людини і громадянина також включені до Основного Закону.

Таким чином, відповідно до Закону України "Про Конституційний Суд України" забезпечуючи верховенство Конституції України, Конституційний Суд України забезпечує пріоритет її норм щодо прав і свобод над іншими нормативно-правовими актами.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 не перебувала 17.06.2023 за кермом транспортного засобу «Renault Sandero» д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки знаходиться фізично не в Україні та по теперішній час позивач перебуває в Німеччині та вказаний транспортний засіб перебував в користуванні ОСОБА_2 іі колишнього чоловіка, більш того, він сам в процесуальних документах по справі №201/9130/22 (документи додавались до позовної заяви) сам визнає, що він користувався та продовжує користуватися зазначеним автомобілем.

Відповідач не представив суду жодних доказів в підтвердження вчинення саме ОСОБА_1 вказаного правопорушення та правомірності винесення оскаржуваних постанов та такі в матеріалах справи відсутні.

Приймаючи до уваги, що матеріали справи не містять доказів, на основі яких відповідач встановив наявність адміністративних правопорушеннь і винність саме ОСОБА_1 в іх вчиненні, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Інші аргументи, наведені сторонами, не вимагають детального обґрунтування, оскільки не є вирішальними.

Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи, доводи апеляційної скарги спростовують висновку суду першої інстанції.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено наявності у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п.п.1,2 3, 4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, що є підставами для скасування оскарженого судового рішення та прийняття постанови про задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2024 в адміністративній справі №201/15557/23 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2024 в адміністративній справі №201/15557/23 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Скасувати постанову головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Дубінського Сергія Володимировича серія 1ДІ №00376776 від 12.07.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 360 грн. за ч.1 ст.152-1 КпАП України.

Скасувати постанову головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням ОСОБА_3 серія 1ДІ №00376777 від 12.07.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя С.М. Іванов

суддя Д.В. Чепурнов