Справа № 300/1259/24
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2024 р. справа № 300/1259/24

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Остап`юка С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2024 ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області (далі відповідач) про визнання протиправною відмову щодо зарахування до стажу служби у Службі судової охорони часу роботи у державних органах в період з 06.03.2001 до 21.04.2009 та зобов`язання зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони час роботи у державних органах в період з 06.03.2001 до 21.04.2009.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків, які позивач усунула у строк встановлений судом.

Ухвалою суду від 05.03.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач позовні вимоги щодо предмету позову обґрунтовує тим, що відповідно до Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 № 1052/0/15-19, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» має право на зарахування до її вислуги років час її попередньої роботи в державних органах. Проте відповідач протиправно відмовив їй у зарахуванні до стажу служби у судовій охороні попередні періоди роботи у державних органах в Прикарпатській філії Національної академії внутрішніх справ України з 06.03.2001 до 29.12.2005 та в Прикарпатському юридичному інституті Львівського державного університету внутрішніх справ з 30.12.2005 до 21.04.2009.

Відповідач направив суду відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погодився, із посиланням на відповідні норми права та твердження. Просив в задоволенні позову відмовити з тих підстав, що до вислуги років зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони. Позивач у період з 06.03.2001 по 21.04.2009 не працювала у державних органах, не перебувала на державній службі, а на момент призначення та звільнення її зі служби в Службі судової охорони був відсутній перелік співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах, тому відсутні правові підстави для зарахування до стажу служби у Службі судової охорони роботу у Прикарпатській філії Національної академії внутрішніх справ України, Прикарпатському юридичному інституті Національної академії внутрішніх справ України, який було реорганізовано в Прикарпатський юридичний інститут МВС України, Прикарпатському юридичному інституті Національної академії внутрішніх справ України, який було реорганізовано в Прикарпатський юридичний інститут Львівського державного університету внутрішніх справ України у період з 06.03.2001 по 21.04.2009.

Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заявах по суті справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 , наказом Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області від 15.11.2019 №29 о/с, прийнята на службу до Служби судової охорони та призначена на посаду начальника служби документального забезпечення територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області з 15 листопада 2019 року, присвоєно їй в порядку переатестування спеціальне звання лейтенант Служби судової охорони.

Наказом Територіального управління Служби судової охорони у ІваноФранківській області «По особовому складу» від 05.08.2022 № 322 о/с капітана Служби судової охорони ОСОБА_1 , начальника служби документального забезпечення та контролю територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області, звільнено зі служби в Службі судової охорони відповідно до Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони за підпунктом 2 пункту 2 розділу ХІІ (через хворобу) з 09 серпня 2022 року.

Відповідно до наказу про звільнення вислуга років позивача станом на 09 серпня 2022 року складає: у календарному обчисленні 13 років 02 місяці 26 днів, з них в Національній гвардії України 03 роки 10 місяців 05 днів, служба в ОВС 04 роки 03 місяці 25 днів, в Національній поліції України 02 роки 04 місяці 02 дні, служба в Службі судової охорони 02 роки 08 місяців 24 дні; у пільговому обчисленні 13 років 06 місяців 26 днів. Вказані обставини також підтверджуються копією трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 .

Крім того, згідно записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 позивач працювала з 06.03.2001 до 29.12.2005 в Прикарпатській філії Національної академії внутрішніх справ України, з 30.12.2005 до 21.04.2009 в Прикарпатському юридичному інституті Львівського державного університету внутрішніх справ. Прикарпатський юридичний інститут Національної академії внутрішніх справ України реорганізовано в Прикарпатський юридичний інститут МВС України. Прикарпатський юридичний інституті МВС України реорганізовано в Прикарпатський юридичний інститут Львівського державного університету внутрішніх справ України.

З вересня 2022 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію по інвалідності внаслідок війни відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

29.01.2024 позивач відповідно до пункту "и" статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та абзацу 12 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей" звернулася із заявою до Територіального управління Служби Судової охорони у Івано-Франківській області про здійснення їй перерахунок вислуги років в Службі судової охорони шляхом зарахування до вислуги років часу роботи в державному органі з якого було здійснено перехід на службу в органи внутрішніх справ, а саме: в Прикарпатській філії Національної академії внутрішніх справ України з 06.03.2001 до 29.12.2005; в Прикарпатському юридичному інституті Львівського державного університету внутрішніх справ з 30.12.2005 до 21.04.2009.

Однак, листом від 12.02.2024 № 40.05-83 відповідач відмовив позивачу в зарахуванні такої вислуги до вислуги років в Службі судової охороні з мотивів відсутності підстав такого зарахування, оскільки посада начальника служби документального забезпечення територіального управління, ні в період проходження позивачем служби, ні на момент звільнення не була віднесена до Переліку посад.

Вважаючи протиправними мотиви відмови у зарахуванні до стажу служби в Службі судової охорони спірних періодів роботи, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Служба судової охорони, відповідно до статті 161 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (далі Закон №1402-VIII), є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах.

Порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони регулюється цим Законом та положенням, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України (частина 2 статті 162-1 Закону №1402-VIII).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 №1052/0/15-19 затверджено Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (далі Положення).

Відповідно до пункту 5 Положення, у попередній редакції, час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

До стажу служби у Службі зараховується стаж служби в поліції, органах внутрішніх справ, військова служба в Збройних Силах України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 18.11.2021 №2236/0/15-21 були внесені зміни до Положення, згідно з якими пункт 5 розділу І викладено в такій редакції:

"Час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей"."

Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом (надалі Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до пункту "и" частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ, особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.2019 №435 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393" доповнено порядок обчислення вислуги років у новоствореному державному органі - Службі судової охорони. Зокрема, абзац 12 пункту 1 Постанови №393 зі змінами викладений у наступній редакції: "час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу або службу в органи Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, що затверджуються відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, Міністерством юстиції, Міністерством фінансів, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони".

Отже, особам, які мають право на призначення пенсії на підставі Закону №2262-ХІІ, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи у державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується головою Служби судової охорони, і відповідно до стажу служби у Службі судової охорони.

На момент виникнення спірних правовідносин перелік посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах, ще не був затверджений.

Незважаючи на це суд визнає безпідставними твердження відповідача про те, що позивач не обіймав посад за переліком, затвердженим наказом Служби судової охорони "Про затвердження Переліку посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах" №454 від 24.10.2022 з урахуванням наступного.

Верховний Суд, вирішуючи спори щодо призначення пенсій та зарахування стажу для осіб, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", неодноразово зазначав про те, що цей Закон для окремих категорій осіб передбачає гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення та затвердження списку посад. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для окремих категорій осіб як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Крім того, принцип юридичної визначеності, закріплений у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності - в даному випадку відсутність визначеного переліку посад середнього і вищого складу Служби судової охорони для обрахунку стажу.

Якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання для співробітників Служби судової охорони певних гарантій, а саме реалізацію права на зарахування до вислуги років для призначення пенсії часу роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується головою Служби судової охорони за правилами, встановленими пункту "и" часини 1 статті 17 Закону №2262-ХІІ, держава, в даному випадку в особі Управління, безпідставно відступаючи від гарантованих позивачу прав та правомірних сподівань не зарахувала до стажу періоди служби у державних органах особі, на яку поширюється дія Закону №2262-ХІІ.

Такі висновки сформульовані Верховним Судом у постановах від 14.08.2019 у справі №1740/2508/18, від 20.09.2019 у справі №813/904/15, від 18.11.2019 №813/5876/15.

Статтею 164 Закону "Про судоустрій і статус суддів" установлюються спеціальні звання співробітників Служби судової охорони.

Зокрема, спеціальними званнями середнього складу є молодший лейтенант Служби судової охорони; лейтенант Служби судової охорони; старший лейтенант Служби судової охорони; капітан Служби судової охорони; майор Служби судової охорони; підполковник Служби судової охорони; полковник Служби судової охорони (пункт 2 частини 1 статті 164 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Суд зазначає, що відповідно до наказу Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області від 15.11.2019 №29 о/с спеціальне звання позивача лейтенант Служби судової охорони (звання присвоєно їй в порядку переатестування), а відповідно до наказу від 05.08.2022 № 322 о/с спеціальне звання позивача капітан Служби судової охорони.

З урахуванням викладеного, періоди роботи позивача з 06.03.2001 до 21.04.2009 підлягають зарахуванню до стажу роботи в державних органах.

Отже, відповідач протиправно відмовив у зарахуванні до служби в Службі судової охорони спірні періоди роботи позивача, з огляду на що для відновлення порушених прав позивача суд зобов`язує відповідача зарахувати відповідні періоди роботи позивача у державних органах до служби у Службі судової охорони.

Враховуючи вищезазначене, заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати, які відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають розподілу, відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області щодо зарахування ОСОБА_1 до стажу служби у Службі судового охорони часу її роботи у державних органах з 06.03.2001 до 21.04.2009.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області (індекс 76018, вулиця Національної Гвардії, будинок 14-А, місто Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 ) до стажу служби у Службі судового охорони часу роботи у державних органах з 06.03.2001 до 21.04.2009.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Остап`юк С.В.