Справа № 420/33840/23
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2024-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/33840/23

Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.

Дата і місце ухвалення 11.03.2024р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Єщенка О.В.,

Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 03 листопада 2023 року №376 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» у вигляді оголошення догани начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилалась на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт вказав на те, що відповідно до пункту 1 телеграми начальника Південного ТУ ВСП від 09.10.2023 № 808/вп/7095 начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 визначено завдання в термін до 26.10.2023 в електронному та друкованому вигляді надати списки осіб офіцерського складу, строк дії контракту у яких закінчується в 2024 році та списки рядового та сержантського складу строк дії контракту у яких закінчується в 2024 році. Проте всупереч вимогам телеграми від 09.10.2023№ 808/вп/7095 списки вищевказаних осіб начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 9:00 27.10.2023 не надано. Списки осіб офіцерського складу, строк дії контракту у яких закінчується в 2024 році та списки рядового та сержантського складу строк дії контракту у яких закінчується в 2024 році начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 в друкованому вигляді надані 02.11.2023, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції військової частини НОМЕР_1 (вх. № 9553 від 02.11.2023). З огляду на зазначене апелянт вважає, що полковником ОСОБА_1 були порушені вимоги телеграми від 09.10.2023№ 808/ вп/7095.

Також апелянт вказав на те, що полковник ОСОБА_1 перебував у основній щорічній відпустці з 27.09.2023 року по 13.10.2023 року та після виходу на військову службу, на протязі 13 діб станом справ у дорученому йому зональному відділі Військової служби правопорядку щодо визначених вищим командуванням завдань не володів.

Відповідно до Положення про ІНФОРМАЦІЯ_3 затверджений наказом начальника Південного ТУ ВСП від 30.05.2022 № 70, начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов`язаний вміло керувати ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання завдань в умовах особливого періоду та під час дії воєнного стану, знати стан справ у Херсонському ЗВ ВСП, встановлювати у Херсонському ЗВ ВСП такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України, організовувати та здійснювати заходи спрямовані на захист особового складу від звичайних засобів ураження.

Апелянт вважає, що командир військової частини НОМЕР_1 діяв у межах наданих йому повноважень під час прийняття рішення щодо накладення на полковника ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Крім того апелянт відмітив, що на електрону адресу військової частини НОМЕР_1 надійшов документ № 818/2021, однак з відсутністю електронного підпису полковника ОСОБА_1 , який є керівником ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є, на думку апелянта, серйозним порушенням електронних стандартів та визначених законом вимог.

Апелянт у поданій апеляційній скарзі посилався на те, що полковник ОСОБА_1 неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності у вигляді, але не виключно, доган та суворих доган.

Зважаючи на зазначене апелянт вважає, що наказ про застосування до позивача дисциплінарного стягнення прийнято правомірно та обґрунтовано, а тому він скасуванню не підлягає.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне:

Судом встановлено, що полковник ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03 листопада 2023 року командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №376 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», відповідно до якого за неналежне виконання службових обов`язків, визначених статтею 11, 16, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, порушення вимог телеграми начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 09.10.2023 № 808/вп/7095 начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 полковнику ОСОБА_1 , оголошено догану.

У наказі командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.11.2023 року №376 вказано, що з метою виконання вимог Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 року № 170 на адресу підпорядкованих зональних відділів Військової служби правопорядку та командира військової частини НОМЕР_2 було направлено телеграму начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 09.10.2023 № 808/вп/7095 щодо надання контрольних списків у визначені терміни до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Пунктом 1 вказаної телеграми було визначено начальникам зональних відділів Військової служби правопорядку та командиру військової частини НОМЕР_2 (через відділення персоналу штабу) в термін до 26.10.2023 року в електронному та друкованому вигляді надати списки осіб офіцерського складу, строк дії контракту у яких закінчується в 2024 році та списки рядового і сержантського складу, строк дії контракту у яких закінчується в 2024 році.

Пунктом 2 зазначалось, що контроль за виконанням вимог телеграми покладено на начальників зональних відділів Військової служби правопорядку та командира військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до рапорту заступника начальника штабу - начальник відділення персоналу штабу підполковника ОСОБА_2 від 27.10.2023 № 9301 стадо відомо, що всупереч вимог вищезазначеної телеграми з ІНФОРМАЦІЯ_1 контрольні списки осіб офіцерського складу, строк дії контракту у яких закінчується 2024 році та списки рядового та сержантського складу, строк дії контракту у яких закінчується в 2024 році на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 станом на 27.10.2023 в друкованому вигляді не надійшли.

В своїх поясненнях начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_1 зазначив, що на момент надходження телеграми начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 09.10.2023 № 808/вп/7095 він перебував у основній щорічній відпустці, обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 не виконував та після виходу на службу про необхідність направити списки осіб офіцерського, сержантського і рядового складу у друкованому вигляді в термін до 26.10.2023 посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 йому не доповідалось.

У наказі зазначено, що полковник ОСОБА_1 перебував у основній щорічній відпустці з 27.09 по 13.10.2023 та після виходу на службу, протягом 13 діб станом справ у дорученому йому зональному відділі Військової служб правопорядку щодо раніше визначених вищим командуванням завдань, володів.

Також у наказі зазначено, що причинами та умовами, що призвели до виявлених правопорушень стали:

неналежне виконання службових обов`язків начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_1 , порушення ним вимог Статуту внутрішньої служби Збройна Сил України, визначених статтею 11, в частині обов`язку сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, статтею 16, в частині обов`язку виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, визначених керівними документами, статтею 59, в частині обов`язку знати стан справ у дорученій йому військовій частині.

Службове розслідування, про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не проводилось.

Не погоджуючись з вказаним наказом від 03.11.2023 року № 376, позивач оскаржив його до суду першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для задоволення поданого ОСОБА_1 позову, з огляду на наступне:

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України від 24.03.1999 року № 548-XIV (далі Статут).

Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини).

Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Положеннями 5 та 6 Статуту визначено, що внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Внутрішньою службою у військових частинах та підрозділах керують їх командири (п. 7 Статуту).

Відповідальність за стан внутрішньої служби у військових частинах покладається на всіх прямих начальників, які повинні подавати допомогу підпорядкованим військовим частинам і підрозділам в організації та забезпеченні виконання вимог внутрішньої служби і систематично перевіряти її стан (п. 8 Статуту).

За положеннями п. 11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Розділом 2 Статуту визначені загальні обов`язки командирів (начальників).

Так, згідно п. 58 Статуту командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до п. 59 Статуту командир (начальник) зобов`язаний, зокрема, знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначено Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України від 24.03.1999 року № 551-XIV.

Відповідно до ст. 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Згідно ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до п. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Згідно ст. 83, 84, 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Ці положення Дисциплінарного статуту кореспондуються з Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ від 21.11.2017 №608 а саме: службове розслідування може призначатися у певних випадках.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку №608 службове розслідування не призначається, зокрема, якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення) або їх встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, за рішенням суду.

За обставин даної справи, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обов`язків, що виразилось у не направленні на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 у строк, визначений у телеграмі начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 у друкованому вигляді контрольних списків осіб офіцерського складу, строк дії контракту у яких закінчується 2024 році та списків рядового та сержантського складу, строк дії контракту у яких закінчується в 2024 році.

В ході розгляду даної справи встановлено, що 09.10.2023 року на адресу підпорядкованих зональних відділів Військової служби правопорядку та командира військової частини НОМЕР_2 начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 направлено телеграму № 808/вп/7095 щодо надання контрольних списків у визначені терміни до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно пункту 1 вказаної телеграми «начальникам зональних відділів Військової служби правопорядку та командиру військової частини НОМЕР_2 (через відділення персоналу штабу) в термін до 26.10.2023 в електронному та друкованому вигляді надати списки осіб офіцерського складу, строк дії контракту у яких закінчується в 2024 році та списки рядового і сержантського складу, строк дії контракту у яких закінчується в 2024 році».

Пунктом 2 телеграми вказано, що контроль за виконанням вимог телеграми покладено на начальників зональних відділів Військової служби правопорядку, та командира військової частини НОМЕР_2 .

Також встановлено, що згідно витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.09.2023 року № 271, підполковник ОСОБА_1 з 27 вересня 2023 року вибув у частину щорічної відпустки у АДРЕСА_1 на 15 діб (додано 2 доби для проїзду до місця проведення відпустки та назад) до 13 жовтня 2023 року. 3 27 вересня 2023 року знятий з продовольчого забезпечення у військовій частині НОМЕР_3 . Підстава: Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 26.09.2023 року № 250.

Пунктом 2 зазначеного наказу тимчасове виконання обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 покладено на підполковника ОСОБА_3 , заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з морально-психологічного забезпечення з правом прийняття організаційно-штатних, кадрових рішень (після усного погодження).

Таким чином станом на момент надходження ІНФОРМАЦІЯ_1 телеграми начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 направлено телеграму № 808/вп/7095 (тобто 09.10.2023 року) позивач перебував у щорічній відпустці.

Як пояснив позивач у своїх письмових поясненнях, наданих начальнику ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період надходження зазначеної вище телеграми, обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово виконував ОСОБА_4 , який накладав відповідну резолюцію на телеграмі.

Також позивач пояснив, що т.в.о. начальника ОСОБА_4 , який, будучи ознайомлений зі змістом вимог телеграми, після виходу позивача з відпустки щодо її змісту йому не доповів.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог телеграми від 09.10.2023 року № 808/вп/7095, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 було сформовано 24.10.2023 року за № 2257/вп поштові списки військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_5 на 2024 рік на адресу Командира Військової частини НОМЕР_1 , які надійшли до Військової частини НОМЕР_1 , згідно вхід. штемпелю № 9553, 02.11.2023 року.

Також, на виконання вимог телеграми від 09.10.2023 року № 808/вп/7095, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 було сформовано та надіслано 25.10.2023 року за № 818/2021 електронні списки військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_5 на 2024 рік на електронну адресу Командира Військової частини НОМЕР_1 .

Відповідачем, при цьому, наголошено, що на електрону адресу Військової частини НОМЕР_1 надійшов документ № 818/2021, однак без електронного підпису полковника ОСОБА_1 , що є серйозним порушенням електронних стандартів та визначених законом вимог. Підтвердження відсутності електронного підпису на надісланому документі є аспектом, який свідчить про його сумнівну оригінальність та легітимність.

Зокрема, матеріали справи містять письмові пояснення позивача - Начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 від 28.10.2023 року, в яких останній повідомив, що на час виконання вимог телеграми начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 09.10.2023 №808/вп/7736 він перебував у відпустці з 27.09.2023 року по 13.10.2023 року, обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово виконував підполковник ОСОБА_4 , який наклав відповідну резолюцію на телеграмі начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 09.10.2023 за вих. №808/вп/7095. Позивач також зазначив, що підписав листи, але вимог самої телеграми не бачив, при цьому про необхідність направити списки осіб офіцерського, сержантського та рядового складу у друкованому вигляді та неможливість відправити у друкованому вигляді в установлені терміни посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 , йому не доповідалось.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що обставини викладені позивачем у своїх поясненнях не були належним чином досліджені відповідачем Військовою частиною НОМЕР_1 та їм не надана відповідна оцінка.

Так, відповідачем не відбирались пояснення т.в.о. начальника ОСОБА_3 на предмет вчинення певних дій по виконанню телеграми начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 09.10.2023 № 808/вп/7095, про передачу справ начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 полковнику ОСОБА_1 після його виходу з відпустки. Відповідачем не з`ясовувалось чи доповідав т.в.о. начальника ОСОБА_4 позивачу після його виходу з відпустки про вимоги телеграми від 09.10.2023 року № 808/вп/7095.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, мали суттєве значення для вирішення питання щодо наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку та наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Згідно статті 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду командир має врахувати характер та обставини вчинення правопорушення, оцінити обставини скоєння правопорушення, ступінь вини, попередню поведінку порушника та розмір завданих державі та іншим особам збитків, тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

За положеннями п. 1 Розділу ІІ Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року № 608 (далі Порядок № 608), службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань.

В свою чергу згідно п. 2 Розділу ІІ Порядку службове розслідування не призначається, зокрема, у разі, якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення) або їх встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, за рішенням суду.

Вірними є доводи відповідача про те, що положення Порядку № 608 не зобов`язують командира у всіх без виключення випадках призначати службове розслідування, однак вказане правило діє лише у випадку, зокрема, коли причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення не потребують додаткового встановлення (уточнення).

Як встановлено в ході розгляду даної справи, у випадку з позивачем військовою частиною не було встановлено дійсні причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення та не з`ясовано всі обставини, які мали суттєве значення для вирішення питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності, а при прийнятті оскаржуваного наказу командиром не було враховано ступінь та форму вини позивача, його попередню поведінку, наявність/ відсутність збитків, тривалість військової служби, рівень знань тощо, а тому наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 03 листопада 2023 року №376 про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 не може вважатись законним та обґрунтованим.

Крім того судом встановлено та підтверджено відповідачем у справі, що 25.10.2023 року на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 надійшли списки офіцерів, рядового та сержантського складу ІНФОРМАЦІЯ_5 в електронному вигляді.

У відзиві на позов та в апеляційній скарзі апелянт вказував на те, що на електрону адресу Військової частини НОМЕР_1 надійшли відповідні списки в електронній формі у вигляді документу № 818/2021 але без електронного підпису полковника ОСОБА_1 , однак доказів у підтвердження вказаних обставин до суду не надав.

В свою чергу колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що відсутність електронного підпису на надісланому документі може викликати сумніви в оригінальності та легітимності відповідного документу, однак в даному випадку сформовані та направлені позивачем списки були скановані та направлені через систему електронного документообігу, містили копію власноручного підпису позивача - начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_1 , що свідчить про відсутність обґрунтованих сумнівів у їх достовірності.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення поданої військовою частиною НОМЕР_1 апеляційної скарги, оскільки доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Частиною 1статті 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: А.Г. Федусик