Справа № 160/20519/23
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2024-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 червня 2024 року м. Дніпросправа № 160/20519/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року (головуючий суддя Сліпець Н.Є.)

у справі №160/20519/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 27.06.2022 по 01.12.2022 із розрахунку до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 27.06.2022 по 01.12.2022 із розрахунку до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням проведених виплат за цей період.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проходження позивачкою військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , всупереч чинному законодавству, з 27.06.2022 по 01.12.2022 їй не виплачена передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 додаткова винагорода пропорційно дням безпосередньої участі у бойових діях. Таким чином, відповідач допустив протиправну бездіяльність під час нарахування та виплати додаткової винагороди у період з 27.06.2022 по 01.12.2022, в розмірі 30000 грн., замість 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою надано суду належні докази на підтвердження її безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з 27.06.2022 по 01.12.2022, тому суд дійшов до висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо ненарахування та невиплати позивачці додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії) у відповідності до вимог Постанови КМУ №168 в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 27.06.2022 по 01.12.2022.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не повне та не об`єктивне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Скаржник зазначає, що додаткова винагорода виплачувалася ОСОБА_1 з розрахунку 30000 грн, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168. Додаткова винагорода у розмірі 100000 грн виплачується лише військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях, з урахуванням документального підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпечені заходів з національної безпеки та оборони. За твердженням відповідача надана позивачкою довідка не є належним доказом безпосередньої участі у бойових діях або відповідних заходах, оскільки така довідка не містить жодних відомостей щодо наявності бойових наказів (бойових розпоряджень), необхідних відомостей на підтвердження участі позивачки у бойових діях, виконання бойових (спеціальних) завдань.

Також апелянт вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки відповідач не був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та не реалізував своє право на подання відзиву на позов.

Позивачка подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Позивачка зазначає, що подані відповідачем разом з апеляційною скаргою накази по стройовій частині не стосуються даної справи. в той же час нею подані докази, які свідчать, що з червня по грудень 2022 року позивачка знаходилась в зоні бойових дій на першій лінії оборони.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачка - ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 19.08.2019, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 та не заперечується сторонами.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.06.2022 № 359 солдат ОСОБА_1 , санітар лікувального відділення медичної роти військової частини НОМЕР_1 27.06.2022 прибула до військової частини з відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами та приступила до виконання службових обов`язків.

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від 26.02.2023 № 1486, солдат ОСОБА_1 , дійсно в період з 27.06.2022 по 01.12.2022 брала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Підстава: Наказ командира в/ч НОМЕР_1 №359 від 27.06.2022, Наказ командира в/ч НОМЕР_1 №673 від 01.12.2022.

Довідкою про доходи №0989/10/1778 від 26.04.2023 засвідчено, що позивачці у спірний період виплачувалася додаткова винагорода відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168: за червень - 3000 грн, з липня по вересень 2022 року включно та за листопад - у розмірі 30000 грн щомісячно, за жовтень 2022 року - у розмірі 43548,39 грн.

Вважаючи, що у період з 27.06.2022 по 01.12.2022 додаткова винагорода позивачці повинна розраховуватися виходячи із розміру 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, позивачка звернувся до суду з цим позовом.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції.

Визначальним у цій справі є встановлення обставин, які б підтверджували або спростовували твердження позивачки щодо допущеної відповідачем протиправної бездіяльності у спірних відносинах.

Відповідно до ст.1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», яка передбачає виплату додаткової грошової винагороди, зокрема, військовослужбовцям на період дії воєнного стану.

За змістом п.1 цієї постанови в частині, яка регулює спірні правовідносини, на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Отже, підставою для виплати військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі до 100000 гривень є безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. При цьому розмір цієї додаткової винагороди визначається пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Також наявність однієї із наведених вище підстав повинна бути підтверджена документально. За відсутності документального підтвердження наведених вище обставин право на отримання додаткової винагороди у підвищеному розмірі до 100000,00 грн не виникає.

Відповідно до п.2-1 постанови Кабінету Міністрів України №168 (в редакції з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2022 року №793, яка застосовується з 24 лютого 2022 року) порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

25.03.2022 Міністром оборони України прийнято рішення про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, яке того ж дня телеграмою №248/1298 доведено до відома, в тому числі, командирів (начальників) військових частин, установ.

Пунктом 2 цієї телеграми, яка застосовувалась до 01.06.2022, передбачено на період дії воєнного стану військовослужбовцям встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100000 грн. - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

30000 грн. - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Відповідно до п.3 телеграми документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

Відповідно до п.4 телеграми командирам військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цієї телеграми.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (п.6 телеграми).

З 01.06.2022 застосовується порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначено Міністром оборони України в Окремому дорученні №912/з/29 від 23.06.2022, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України.

Згідно пункту 1 Окремого доручення Міністра, під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно- розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

Пунктом 3 Окремого доручення передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Згідно із п. 4 Окремого доручення у підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Згідно до п. 5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. або 30000 грн. здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 грн. за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).

Додатком №1 до телеграми № 912/з/29 від 23.06.2022 та Окремого доручення №912/з/29 від 23.06.2022 визначено форму довідки. У довідці визначається період такої участі військовослужбовця, а також зазначаються підстави для її видання: бойові накази, журнал бойових дій, рапорти командирів підрозділів.

Виходячи з аналізу наведених норм, підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №168, є відповідні накази командирів (начальників) військових частин, в яких проходить службу військовослужбовець, які видаються у разі підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах, що засвідчується Довідкою керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець. У свою чергу, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу.

В спірному випадку, виходячи із змісту виданої позивачці начальником військової частини НОМЕР_1 довідки від 26.02.2023 №1486, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у позивачки права на отримання передбаченої постановою №168 додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн., оскільки означена довідка відповідає формі, наведеній в додатку №2 до окремого доручення №912/з/29, і є належним доказом безпосередньої участі позивачки у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з 27.06.2022 по 01.12.2022.

Суд апеляційної інстанції вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, такими, що не відповідають фактичним обставинам.

Вказаною довідкою від 26.02.2023 №1486 військова частина підтвердила, що у період з 27.06.2022 по 01.12.2022 позивачка брала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що само по собі не є свідченням безпосередньої участі позивачки протягом періоду з 27.06.2022 по 01.12.2022 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Крім того, як правильно зауважує скаржник, підставою видачі цієї довідки є накази командира в/ч НОМЕР_1 №359 від 27.06.2022 та №673 від 01.12.2022.

Як встановлено судом вище, наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.06.2022 позивачка, що прибула із відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, вважається, такою, що приступила до виконання службових обов`язків, 27 червня 2022 року, але ж ніяк не безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Посилання на будь-які з документів, визначених пунктом 3 Окремого доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, видана командиром в/ч НОМЕР_1 довідка від 26.02.2023 №1486 не містить.

Отже, ця довідка, на яку посилається позивачка, не може бути доказом на підтвердження її безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період з 27.06.2022 по 01.12.2022. Інші докази, які б свідчили про наявність обставин, покладених в основу позовних вимог, відсутні, сторонами не подані.

Виходячи з наявних у справі доказів в їх сукупності, вбачається відсутність документального підтвердження безпосередньої участі позивачки у бойових діях чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, з 27.06.2022 по 01.12.2022, що визначало би право позивачки на додаткову винагороду до 100000 грн.

Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Суд першої інстанції під час розгляду справи визнав встановленими обставини, що мають значення для справи, які є недоведеними, зробив висновки, які не в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи, неправильно застосував норми права, що відповідно до ст.317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року у справі №160/20519/23 скасувати, прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко