Справа № 480/3859/23
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 р. Справа № 480/3859/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.07.2023, головуючий суддя І інстанції: С.В. Воловик, м. Суми, по справі № 480/3859/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

про стягнення додаткової грошової винагороди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - відповідач, військова частина) у якій просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 передбаченої постановою КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» додаткової винагороди в розмірі 70 000, 00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць за весь період знаходження на стаціонарному лікуванні, починаючи з червня 2022 року; зобов?язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» додаткову винагороду в розмірі 70 000, 00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць за весь період знаходження на стаціонарному лікуванні, починаючи з червня 2022 року.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 р. позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов?язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000, 00 грн. додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 за період стаціонарного лікування наслідків отриманого 06.03.2022 поранення (травми), починаючи з 08.08.2022.

Зобов?язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100 000, 00 грн. додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за весь час стаціонарного лікування наслідків отриманого 06.03.2022 поранення (травми), починаючи з 08.08.2022, з урахуванням фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просила суд апеляційної інстанції винести постанову, якою скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 р. та відмовити у задоволенні вимог позивача в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що відповідно до абз. 3 п. 7 Інструкції з виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України затвердженої наказом командувача Національної гвардії України від 29.03.2022 № 89 додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн. виплачується військовослужбовцям , які брали безпосередню участь у бойових діях або заходах та отримали поранення - за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров?я, за час переміщення з одного закладу охорони здоров?я до іншого. Відповідно позивач знаходився на стаціонарному лікуванні безперервно з моменту отримання поранення по 14 липня 2022 р. включно; з 15.07.2022 р. приступив до виконання службових обов?язків і знаходився в розташуванні частини з 15.07.2022 року по 08 серпня 2022 р.; з 08 серпня 2023 р. позивач знаходиться на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров?я. Таким чином, оскільки позивач знаходився на стаціонарному лікуванні не безперервно, то відповідно до вимог Інструкції йому було припинено виплату 100 000 грн., починаючи з 15 липня 2022 року.

На підставі положень п.3 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 06.03.2022 р. о 17 годині 25 хвилин військовослужбовець роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 на ділянці місцевості передової лінії оборони ЗСУ біля населеного пункту Рубіжне Луганської області, а саме: на ділянці доріг у напрямку села Варварівка та села Кудряшівка, під час виконання бойового завдання в зоні проведення бойових дій, внаслідок мінометного обстрілу військ держави-терориста російської федерації, отримав поранення розрив м?яких тканин нижньої щелепи (травматична ампутація 2/3 нижньої щелепи).

Після отримання вказаного поранення, позивача було доставлено до Рубіжанської центральної районної лікарні; з 07.03.2022 р. по 30.03.2022 р. він знаходився на стаціонарному лікуванні у комунальному підприємстві «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради; з 31.03.2022 р. по 06.04.2022 р. на стаціонарному лікуванні у «Військово-медичному клінічному центрі Західного Регіону» м. Львів; з 06.04.2022 р. по 11.05.2022 р. на стаціонарному лікуванні у ВП «Лікарня Св. Пантелеймона» КНП «1 територіальне медичне об?єднання м. Львова»; з 16.05.2022 р. по 26.06.2022 р. на стаціонарному лікуванні у державній установі «Територіальне медичне об?єднання МВС України в Сумській області» м. Суми; та з 27.06.2022 р. по 14.07.2022 р. на стаціонарному лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова».

У зв?язку із завершенням стаціонарного лікування, 15.07.2022 р. командиру роти оперативного призначення (на БТР) старшому лейтенанту подано рапорт про те, що ОСОБА_1 приступив до виконання службових обов?язків.

08.08.2022 р. позивач був направлений на стаціонарне лікування отриманого поранення до комунального некомерційного підприємства «1 територіальне медичне об?єднання м. Львова», під час якого йому було проведено ряд операцій. 02.11.2022 р. позивач був виписаний зі стаціонару, втім, через ускладнення, у період з 04.11.2022 по 05.12.2022 продовжив стаціонарне лікування у державній установі «ТМО МВС України по Сумській області».

З 06.12.2023 р. по 22.03.2023 р. позивач перебував на стаціонарному лікуванні наслідків перенесеної мінно-вибухової тяжкої поєднаної краніо-лицьової травми у комунальному некомерційному підприємстві Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня», а у період з 23.03.2023 р. по 13.05.2023 р. у ДУ «ТМО МВС України по Сумській області».

Надалі ОСОБА_1 був направлений на стаціонарне лікування до КНП ТМКЛШД м. Тернопіль, де перебував з 14.05.2023 р. по 26.05.2023 р. У період з 26.05.2023 р. по 04.07.2023 р. позивач перебував на стаціонарному лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві «1 територіальне медичне об?єднання м. Львова», звідки був виписаний для продовження стаціонарного лікування за місцем проживання у КНП ТМЛШМД м. Тернопіль.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи у період з 06.03.2022 р. по 14.07.2022 р. та з 08.08.2022 р. по 04.07.2023 р. позивач перебував на стаціонарному лікуванні наслідків отриманої 06.03.2022 р. під час виконання бойового завдання пов?язаного із захистом України мінно-вибухової тяжкої поєднаної краніо-лицьової травми, багатоуламкового перелому з дефектом нижньої щелепи праворуч, травматичного видалення під?язичної кістки, двох лицьових язичних вен.

Оскільки позивачу було припинено виплату збільшеної до 100 000, 00 грн. додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168, він звернувся до суду з позовною заявою.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що бездіяльність військової частини, яка полягає у не здійсненні нарахування та виплати позивачу збільшеної до 100 000, 00 грн. додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р., за період його знаходження на стаціонарному лікуванні наслідків отриманого 06.03.2022 р. поранення (травми), починаючи з 08.08.2022 р., не відповідає критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв?язку з чим, є протиправною.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв?язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об?єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України строк дії воєнного часу продовжувався (продовжено дотепер).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 р. прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв?язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно з п. 5 зазначеної Постанови, вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 400 від 01.04.2022 р. до постанови № 168 від 28.02.2022 р. були внесені зміни, згідно з якими пункт 1 цієї постанови доповнено абзацами такого змісту:

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв?язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов?язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров?я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров?я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла);.

Відповідно до п. 2 Постанови КМУ № 400, вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Надалі, постановою Кабінету Міністрів України № 793 від 07.07.2022 р. до постанови № 168 від 28.02.2022 р. були внесені зміни, згідно з якими цю постанову доповнено пунктом 21 такого змісту:

21. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Пунктом 2 постанови КМУ № 793 від 07.07.2022 р. передбачено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Отже, за змістом вказаних нормативно-правових актів, з 24.02.2022 р. у військовослужбовців Національної гвардії України виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень щомісячно, а у тих військовослужбовців, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), у період здійснення зазначених заходів виникло право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Також, право на отримання збільшеної до 100 000 гривень додаткової винагороди виникло, зокрема, й у військовослужбовців, які у зв?язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), отриманим у бойових діях, пов?язаних із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров?я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров?я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

З метою врегулювання порядку і умов виплати згаданої додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, командувачем Національної гвардії України 29.03.2022 р. прийнято наказ № 89, яким затверджено Інструкцію з виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України (далі - Інструкція) та Порядок підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій.

Згідно з п. 7 зазначеної Інструкції передбачено, що додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн. також виплачується військовослужбовцям, які брали безпосередню участь у бойових діях або заходах, під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій та отримали поранення (контузії, травми, каліцтва) за увесь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров?я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного закладу охорони здоров?я до іншого та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, але не більше періодів дії воєнного стану.

Зі змісту виписок із медичних карток амбулаторного хворого судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що в період з 06.03.2022 р. по 14.07.2022 р. та з 08.08.2022 р. по 04.07.2023 р. позивач перебував на стаціонарному лікуванні наслідків отриманої 06.03.2022 р. під час виконання бойового завдання пов?язаного із захистом України мінно-вибухової тяжкої поєднаної краніо-лицьової травми, багатоуламкового перелому з дефектом нижньої щелепи праворуч, травматичного видалення під?язичної кістки, двох лицьових язичних вен.

Отже, наявні обидві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров?я або у відпустці для лікування, а саме:

- пов?язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що строк знаходження на стаціонарному лікуванні позивача переривався з 15.07.2022 р. по 08.08.2022 р., що в свою чергу унеможливлює виплату додаткової винагороди до 100 000 грн. з моменту повернення військовослужбовця до військової частини, передбаченої абз. 3 п. 7 Інструкції, оскільки позивач знаходився на стаціонарному лікуванні не безперервно, колегія суддів зазначає таке.

Для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень у зв?язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов?язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, постанова № 168 не містить такої обов?язкової умови як безперервне перебування особи на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров?я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов?язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100 000 грн.

У контексті спірних правовідносин, постанова КМУ № 168 передбачає дві виключні підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 такої Постанови, у розмірі 100 000 грн, а саме: поранення (контузія, травма, каліцтво), пов??язане із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров?я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров?я до іншого.

Крім того, приписи Інструкції містять приписи щодо сплати додаткової винагороди за увесь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров??я, однак вказана норма не містить посилань що виплата допомоги здійснюється лише за умови безперервного перебування на стаціонарному лікуванні безпосередньо після отримання поранення, в інструкції не наведено розкриття визначення «безперервне лікування» в розумінні вказаного нормативного акту, тобто в яких випадках лікування вважається безперервне.

Відтак, у спірних правовідносинах по даній справі підлягають застосуванню саме приписи постанови КМУ від 28 лютого 2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Враховуючи наведені вище висновки, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції зробив невірний висновок про часткове задоволення вимог позивача.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на отримання збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди за час проходження стаціонарного лікування у закладах охорони здоров?я, зокрема, за період з 06.03.2022 по 14.07.2022 р. та за період з 08.08.2022 р. по 04.07.2023 р. Виникнення права на отримання збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди у військовослужбовців Національної гвардії України, зумовлено настанням двох фактів: отримання поранення (контузії, травми, каліцтва) під час безпосередньої участі у бойових діях та захисті України, а також стаціонарне лікування наслідків такого поранення (контузії, травми, каліцтва). Сам по собі факт припинення стаціонарного лікування наслідків отриманого поранення (контузії, травми, каліцтва), а потім його продовження в силу об?єктивних причин (ускладнення після завершення лікування тощо), не можуть бути підставою для позбавлення військовослужбовця права на отримання збільшеної до 100 000, 00 грн. додаткової винагороди у тих періодах, коли військовослужбовець знаходився на стаціонарному лікуванні.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об?єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 по справі № 480/3859/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді Л.В. Любчич С.П. Жигилій