Справа № 160/14545/24
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суд, у складі судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченка А.В., розглянувши
за участю секретаря судового засідання Коростильова П.О.,
позов ОСОБА_1 до Соборного відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі Відділ ДВС) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу ДВС про визнання протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивачка просить:
- визнати протиправною бездіяльність Відділу ДВС щодо незняття арешту, накладеного на майно ОСОБА_1 , РНОКП НОМЕР_1 , на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 42761876 від 18.02.2014;
- зобов`язати Відділ ДВС зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , РНОКП НОМЕР_1 , та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження нерухомого майна, який накладено в межах виконавчого провадження Жовтневим ВДВС Дніпропетровського МУЮ на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП№42761876 від 18.02.2014, внесеній до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, індексний номер обтяження: №11090219 від 21.02.2014 (номер запису про обтяження 4744907).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 р. відкрито провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
Крім цього, витребувано у Відділу ДВС: засвідчені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження ВП №42761876.
02 липня 2024 року від позивача надійшло клопотання про приєднання матеріалів до справи, до якого додано судову практику.
У судове засідання 02.07.2024 року з`явився позивач.
Відповідач не направив представника, хоча ухвалу про призначення засідання на 02.07.2024 р. отримав 25.06.2024 р. в електронному суді, що підтверджується довідкою про доставку ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 р. Крім того 27.06.2024 р. на електронну адресу відповідача направлено ухвалу про призначення розгляду справи та повістку, також повістка доставлена до електронного кабінету відповідача 01.02.2024 р.
Згідно частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта накладений арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 , запис про обтяження за номером 4744907, а саме на все нерухоме майно в межах зведеного ВП№42761876 (до складу якого входять ВП№41952316, ВП№40190817, ВП№41952073).
Вказане обтяження зареєстровано державним реєстратором 21.02.2014 за №11090219 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у зведеному виконавчому провадженні ВП№42761876.
Позивачка звернулась до Відділу ДВС із заявами від 02.05.2024 р. та 02.05.2024 р. щодо зняття арешту з майна.
Листами Відділу ДВС від 17.04.2024 р. та від 14.05.2024 р. позивачку повідомлено про те, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження було з?ясовано, що на примусовому виконанні у відділі перебувало зведене виконавче провадження ВП№42761876, в рамках якого 18.02.2014 р. винесена постанова про арешт майна боржника.
До складу зведеного виконавчого провадження входили ВП№41952316, яке закінчено 23.12.2021 р. на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», ВП№40190817, яке завершено 28.01.2016 р. на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», ВП№41952073, яке завершено 13.06.2016 р. на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».
Надати детальну інформацію ДВС не має можливості у зв?язку з тим, що виконавчі провадження, що перебували на виконанні в період з 2013 року знищені, у зв?язку з закінченням строку зберігання.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон №1404-VIII).
Відповідно до частин першої, другої статті 40 Закону №1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Частиною третьою статті 40 Закону №1404-VIII також передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Також приписами частини третьої статті 37 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.
Зі змісту наведених законодавчих положень вбачається, що арешт з майна знімається у разі повернення виконавчого документа до суду, який його видав, а також у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII. В інших випадках повернення виконавчого документа законодавчо мотивованих підстав для безумовного зняття арешту з майна боржника не передбачено.
Також приписами частин третьої, четвертої статті 59 Закону №1404-VIII визначено, що у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина п`ята статті 59 Закону №1404-VIII).
У той же час матеріали справи не містять доказів існування на час звернення позивача у 2024 році підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини, перелік яких наведено у частині четвертій статті 59 Закону №1404-VIII, а також згідно з частиною четвертою статті 40 Закону №1404-VII.
Наведене вказує на відсутність у державного виконавця безумовних підстав для зняття арешту з майна ОСОБА_1 одночасно з поверненням виконавчих документів стягувачу у зведеному виконавчому провадженні №42761876, а також на час звернення позивача із заявою у травні 2024 року. Тому підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо незняття арешту майна боржника відсутні.
Натомість, як було зазначено вище, відповідно до частини першої статті 56 Закону №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Арешт на майно позивача, накладений у межах зведеного виконавчого провадження № 42761876, втратив свою актуальність як засіб забезпечення реального виконання виконавчого документа з огляду на фактичне завершення цього зведеного виконавчого провадження.
Наведене вказує на те, що підстави для продовження існування накладених у межах зведеного виконавчого провадження № 42761876 арешту на майно ОСОБА_1 відсутні. Іншого відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено, а з матеріалів справи не вбачається.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 271, 272, 287 КАС України, суд
Позов задовольнити частково.
В решті позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції згідно статті 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко