Справа № 591/1109/24
Суддя: Клименко А. Я.
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/1109/24
Провадження № 2-а/591/15/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2024 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 19 січня 2024 року №01/24-185 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень. Позовна заява мотивована тим, що він не вчиняв правопорушення, за вчинення якого його притягнуто до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою та остання винесена з грубим порушенням процесуальних вимог, а тому просить суд скасувати постанову.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Просвіркіна-Максимів М.С. в письмовій заяві позов підтримала в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі та участі позивача.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, представник до суду не з`явився.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 19 січня 2024 року №01/24-185 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень. В постанові зазначено, що 19.01.2024 року о 09-30 годині в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено факт порушення громадянином ОСОБА_2 пункту 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме - не з`явився по повістці 22.12.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних без поважним причин. Враховуючи те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 210-1 КУпАП, а також обставини, передбачені частиною 2 статті 33 та статтями 34, 35 КУпАП, зокрема - визнає свою вину, матеріальних збитків не завдано.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім того, ч. 2 ст. 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (ст. 256 КУпАП).

На підставі змісту оголошеного протоколу про адміністративне правопорушення, заслуховування особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а також дослідження доказів і вирішення клопотань, орган (посадова особа), відповідно до ст. 286 КУпАП, виносить постанову по справі.

Протокол про адміністративне правопорушення від 16.01.2024 року містить суттєві недоліки, у зв`язку з чим на його підставі неможливе винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, з дотриманням норм КУпАП. Так, в протоколі зазначено, що 16.01.2024 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено факт, що громадянин ОСОБА_1 порушив положення частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в частині неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом по повістці (розпорядженню) 22.12.2023 року для уточнення облікових даних без поважних причин, за що передбачена відповідальність згідно частини 2 статті 210-1.

Частина 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.

Тобто, за приписами цієї норми громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у двох випадках:1) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів; 2)визначення їх призначення на особливий період.

Протокол за нез`явлення для взяття на військовий облік або визначення призначення на особливий період відносно ОСОБА_1 не складався.

В протоколі та постанові зазначено, що ОСОБА_1 не з`явився по повістці для уточнення облікових даних.

Стаття 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не встановлювала обов`язку громадян з`являтися по повістці для уточнення облікових даних.

Також судом встановлено, що протокол складено за порушення частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а в постанові зазначено, що порушено пункту 1 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в той час як в статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» немає пунктів.

Судом встановлено, що позивач не був попереджений про розгляд справи завчасно.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи (частина 1 статті 277-2 КУпАП).

Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Повідомлення про розгляд справи позивач одержав 16 січня 2024 року, перебіг строку розпочався 17 січня 2024 року, встановлений законом тридобовий строк закінчився 20 січня 2024 року.

Тобто, розгляд справи міг бути призначений не раніше 21 січня 2024 року, а фактично відбувся 19 січня 2024 року.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три доби до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три доби до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу (постанови Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №?676/752/17, від 21.03.2019 у справі №?489/1004/17, від 30.01.2020 у справі №?308/12552/16-а та у справі №?482/9/17 та від 06.02.2020 у справі №?205/7145/16-а).

Судом встановлено факт несвоєчасного повідомлення позивача про розгляд, що є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Також судом встановлено, що в постанові зазначено, що ОСОБА_1 визнає вину, однак будь-яких доказів на підставі яких посадова особа, уповноважена розглядати справу встановила цю обставину, зокрема пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутні.

Разом з тим, до позовної заяви долучено докази, які підтверджують факт відсутності ОСОБА_1 під час розгляду справи, оскільки в період з 17 по 22 січня 2024 року він перебував на лікарняному, а 19 січня з 8 години 40 хвилин був на прийомі у сімейного лікаря, а тому не був присутнім під час розгляду справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Фактичні обставини справи, відповідно до фабули оскаржуваної постанови, за яких позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, не відповідають об`єктивній стороні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210 КУпАП. На підставі протоколу, відповідачем неправомірно винесено постанову і вона підлягає скасуванню, оскільки частина 2 статті 210 КУпАП не містить складу правопорушення, який зазначений у відповідній оспорюваній постанові №01/24-185.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України», рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За наведених вище підстав постанова про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а справа підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5-11, 72-77, 78, 159-162, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - задовольнити.

Скасувати постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 19 січня 2024 року №01/24-185 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210-1 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 01 липня 2024 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО