Справа № 520/32309/23
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 р. Справа № 520/32309/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_2 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 (ухвалене суддею Зоркіною Ю.В.) по справі № 520/32309/23

за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_2

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просила: визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не виготовлення ОСОБА_1 довідки про розмір грошового забезпечення загиблого ОСОБА_3 , згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 та наказу Міністерства внутрішніх справ України № 260 від 06.04.2016, у зв`язку з підвищенням розміру грошового забезпечення, яке фактично виплачено у серпні 2019 року за посадою поліцейського-старшого інженера головного пункту централізованого спостереження центру технічної охорони УПО в Харківській області для перерахунку пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2 з 01.09.2019; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_3 для перерахунку ОСОБА_2 пенсії по втраті годувальника з 01.09.2019, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 та наказу Міністерства внутрішніх справ України № 260 від 06.04.2016, у зв`язку з підвищенням розміру грошового забезпечення, яке фактично виплачено у серпні 2019 року за посадою поліцейського-старшого інженера головного пункту централізованого спостереження центру технічної охорони УПО в Харківській області, із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення, розміру премії, надавши ОСОБА_1 копію такої довідки.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 позов залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянтка посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначив, що у рішенні суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову у задоволенні позовних вимог. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , якій призначена пенсія по втраті годувальника відповідно до положень Закону України 2262-ХІІ з 01.10.2017, що підтверджено протоколом призначення пенсії наявним в матеріалах справи.

Представник позивача звернувся до ГУ Національної поліції в Харківській області з адвокатським запитом щодо виготовлення нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_3 для перерахунку пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2 .

Листом Головного управління Національної поліції в Харківській області сектору з питань пенсійного забезпечення від 07.11.2023 представнику позивача повідомлено, що підставою для перерахунку пенсій призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" є рішення Кабінету Міністрів України, отримання Головними управліннями Пенсійного фонду України відповідного повідомлення від Мінсоцполітики та надання головними управліннями Пенсійного фонду України до уповноважених органів списків для виготовлення довідок про розмір грошового забезпечення. На теперішній час списки для перерахунку пенсій з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до сектору з питань пенсійного забезпечення ГУНП в Харківській області не надходили. У зв`язку з чим підстави для складання довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_3 та направлення її до вищевказаного пенсійного органу відсутні.

Позивачка не погодилася з вищезазначеною відмовою відповідача та звернулася до суду з цим позовом.

Залишаючи позов без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що судом не встановлено виникнення у серпні 2019 року обставин, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, на підставі яких позивач просить зобов`язати відповідача видати нову довідку для перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 01.09.2019, що свідчить про відсутність підстав для видачі спірної довідки.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в подальшому- Закон № 2262). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно із ч. 3 ст. 43 Закону № 2262, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 63 Закону № 2262, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Кабінет Міністрів України постановою № 45 від 13.02.2008 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992» затвердив Порядок № 45 (в подальшому - Порядок № 45).

Пунктом 1 Порядку № 45 визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із законом перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин 2-4 Порядку № 45, Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі - державні органи). Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Кабінет Міністрів України 11.11.2015 прийняв постанову № 988, яка набрала чинності 02.12.2015, якою затверджено схеми окладів за спеціальним званням поліцейських, схеми посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання та схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3-10.

Пунктом 7 Постанови № 988 доручено Міністерству внутрішніх справ України за погодженням з Міністерством соціальної політики та Міністерством фінансів затвердити у двотижневий строк порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання.

Такий порядок затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських», відповідно до статті 94 Закону № 580-VIII, постанови № 988, з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, який набрав чинності 27.05.2016.

Однак, з часу прийняття цих нормативно-правових актів, визначений ними розмір видів грошового забезпечення поліцейських на підставі постанов Кабінету Міністрів України не змінився, як і не приймалось рішень про перерахунок пенсії поліцейським.

Щодо доводів апелянтки, про необхідність урахування в спірних правовідносинах листа Національної поліції України від 26.07.2019 № 8714/09/29-2019, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Листом від 26.07.2019 за № 8714/09/29-2019 Національна поліція України рекомендувала керівникам органів поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення, починаючи з липня 2019 року, встановлювати надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції поліцейським, посадові оклади яких визначено додатками 4-10 до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988.

24.02.2021 листом за № 2388/09/48-2021 Національна поліція України повідомила Міністерство внутрішніх справ України про середні розміри надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції та премії, що були фактично виплачені поліцейським у листопаді 2019 року.

Вказаний лист був надісланий з метою інформування про середні розміри надбавок за специфічні умови проходження служби та премії, виплачених поліцейським за листопад 2019 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988, виплата яких в силу приписів пункту 4 цієї постанови є дискреційним правом керівника органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що вищевказані листи не є рішеннями суб`єкта владних повноважень, не є нормативно-правовим актами, яким введено новий щомісячний додатковий вид грошового забезпечення (надбавка за специфічні умови проходження служби), та відповідно, не можуть бути підставою для видачі довідки станом на 01.11.2019 р., оскільки не створюють визначених ст. 63 Закону № 2262-ХІІ та Порядком № 45 підстав для перерахунку пенсій.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постановах Верховного Суду від від 28.11.2023 у справі № 400/6011/22.

Таким чином, судом апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, на підставі яких позивачка просить зобов`язати відповідача видати нову довідку для перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 01.09.2019, у зв`язку із чим відсутні підстави для видачі спірної довідки, а отже відстуні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апелянтки про необхідність врахування судом під час розгляду цієї справи висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 24.05.2023 у справі № 160/19847/21 суд апеляційної інстанції вважає помилковими, оскільки правовідносини у справі № 160/19847/21 та в цій справі № 520/32309/23 не є релевантними, так як висновки Верховного Суду стосуються порушених прав пенсіонер військовослужбовця, а не пенсіонера поліцейського.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 по справі № 520/32309/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін