Справа № 351/466/24
Суддя: СЕГІН І.
Дата ухвалення: 2024-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 351/466/24
Номер провадження №2-а/351/11/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Сегіна І.Р.,

за участі: секретаря - Том`юк С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, Інспектора взводу роти 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП лейтенанта поліції Савки Володимира Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із вищевказаним адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, Інспектора взводу роти 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області. ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивував тим, що 03.03.2024р. інспектором взводу роти 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП Савка В.В. винесено стосовно нього постанову серії БАД № 369101 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. За ст. 36 КУпАП справи об`єднано. Застосовано до нього адміністратмвне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн.

Вважає дану постанову безпідставною, яка винесена з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

По-перше, він зазначав працівникам поліції, що транспортним засобом не керував. Працівниками поліції не надано жодних підтверджуючих доказів, які містять факт руху транспортного засобу та керування ним транспортним засобом.

По-друге, відповідачем винесено постанову з істотним порушенням, а саме: невірно вказано його ім`я " ОСОБА_3 ", в той час як із паспорта громадянина України та посвідчення водія правильним є написання " ОСОБА_1 ".

По-третє, так як він транспортним засобом не керував, працівники поліції транспортний засіб не зупиняли, зупинка транспортного засобу була безпідставною, то і штраф за порушення правил дорожнього руху є незаконним (Сьомий апеляційний адміністративний суд, справа № 136/651/21 від 23.07.2021р.. Отже, у працівників проліції були відсутні підстави для складення оскаржуваної постанови, в зв`язку з тим, що в матеріалах справи відсутні достовірні докази про правові підстави зупинки транспортного засобу, які передбачені ст. 33 Закону України "Про національну поліцію".

По-четверте, перед початком і при процедурі складення оскаржуваного протоколу, йому не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його конституційного права на правовий захист. Він наполягав на необхідності отримання реальної допомоги адвоката, однак працівниками поліції йому було відмовлено у наданні такої можливості.

Просить постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАД № 369101 від 03.03.2024р., за ч.1 ст.126, ч.1 ст.121-3 КУпАП- скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне. 03.03.2024р. близько 01.38 год. екіпажем УПП в Івано-франківській області ДПП під час патрулювання на автодорозі Н-10 Стрий-Івано-Франківськ-Чернівці-Мамалига виявлено транспортниий засіб "Ford Focus" д.н.з. НОМЕР_1 , що рухався по автодорозі під час комендантської години. Відповідно до наказу Івано-Франківської обласної військової адміністрації "Про затвердження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування" від 25.02.2022р. №1, з метою підтримання правопорядку на території Івано-Франківської області на період дії воєннього стану запроваджено комендантську годину на території Івано-Франківської області з 00 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. поточної доби. На території, де запроваджено коменданстську годину, забороняється перебувати у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Поліцейським подано сигнал про зупинку транспортного засобу. Після зупинки транспортного засобу поліцейський, підійшовши до водія, представився відповідно до ч.3ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" та пред`явив законну вимогу до водія про пред`явлення документів, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водієм виявився позивач, який частково виконав законну вимогу поліцейського, проте не пред`явив для перевірки поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Після встановлення особи водія та перевірки його документів, поліцейськими встановлено, що водій здійснював керування транспортним засобом з номерним знаком, що не належить цьому транспортному засобу. Згідно з базою МТСБУ водій не маву полісу обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на транспортний засіб "Ford Focus" VIN- код № НОМЕР_2 . Також, окрім притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП. Законом України "Про дорожній рух" та ПДР України (п.2.9.в) встановлено заборону на керування транспортними засобами з номерними знаками, які не належать цьому транспортному засобу. Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб. Твердження позивача про те, що постанову винесено із істотним порушенням, а саме невірно вказано його ім`я: " ОСОБА_3 " замість " ОСОБА_4 " є безпідставним, оскільки це є не більш ніж технічною опискою. Відповіно до висновків, що викладені Верховним Судом у постанові від 29.12.2019р. у справі № 459/1801/17, описка в тексті оскаржуваної постанови не впливає на правомірність винесеної постанови. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задовленні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії БАД № 369101 від 03.03.2024р. про те, що він 03.03.2024р. біля 01.38 год. в с. Іллінці Коломийського району, керував транспортним засобом"Ford Focus" без діючого н.з. НОМЕР_1 , та під час перевірки в автоматизованих базах МВС було встановлено, що даний номерний знак не належить цьому транспортному засобу, а діючий н.з. 12ZVB-8, чим порушив п.п.2.1, 2.9в ПДР.

Диспозиція ч. 1 ст. 126 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, який полягає в керуванні транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством,

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною другою ст. 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом спірної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимоги ч. 1 ст. 126, ч.1 ст. 121-3 КУпАП.

Частиною першою ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

За правилами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За положеннями статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву пояснив, що ОСОБА_1 був зупинений у комендантську годину.

Так, порядок запровадження комендантської години передбачено Порядком здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 8 липня 2020 року № 573.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Так, згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні з 24 лютого 2022 року введений воєнний стан строком на 30 діб. Також Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Указані обставини свідчать про те, що станом на 03.03.2024 року, тобто на момент вчинення ОСОБА_1 правопорушення, на території України діяв режим воєнного стану.

Згідно п. 8 Порядку на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Дозволяється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях, де запроваджено комендантську годину, без виданих перепусток особам та рух транспортних засобів Збройних Сил, Держспецтрансслужби, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Національної поліції, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС, які залучаються до здійснення заходів під час запровадження комендантської години, транспортним засобам спеціалізованого призначення, які виконують невідкладне службове завдання, за умови ввімкнення спеціальних світлових сигнальних пристроїв, а також адвокатам, призначеним регіональними центрами з надання безоплатної вторинної правової допомоги для надання безоплатної вторинної правової допомоги затриманим у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, особам, час прибуття до яких припадає на визначений період доби, зокрема на власних транспортних засобах.

Контроль за дотриманням особами комендантської години та спеціального режиму світломаскування здійснюється патрулями, які підпорядковуються коменданту (п. 11 Порядку).

Згідно п. 16 Порядку патрулям на території, де запроваджено комендантську годину та встановлено спеціальний режим світломаскування, в установленому законодавством порядку надано право:

1) затримувати і доставляти в органи або підрозділи Національної поліції осіб, які вчинили або вчиняють правопорушення;

2) перевіряти в осіб посвідчення, документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, або паспортні документи іноземця, особи без громадянства, документи, що підтверджують законність перебування на території України, та перепустки або свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю або посвідчення адвоката України та скановану копію доручення регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для надання безоплатної вторинної правової допомоги, а в разі їх відсутності затримувати відповідних осіб та доставляти в органи або підрозділи Національної поліції для встановлення особи; за потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, які ними перевозяться;

4) тимчасово обмежувати або забороняти на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях перебування або пересування осіб, рух транспортних засобів, зокрема транспортних засобів іноземних, консульських установ чи представництв міжнародних організацій; виводити осіб з окремих ділянок місцевості та об`єктів, евакуйовувати транспортні засоби.

З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що 03.03.2024 року близько 01 год. 38 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом під час дії комендантської години, що давало працівникам поліції підстави відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» здійснити зупинку такого транспортного засобу.

Указані обставини свідчать про наявність законної підстави зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу та дотримання працівниками поліції вимог закону щодо порядку здійснення такої зупинки.

У постанові від 26 квітня 2018 року по справі № 338/1/17 Верховний Суд висловив позицію про вірність висновків суду першої інстанції, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

У постанові по справі № 357/10134/17 від 23 жовтня 2019 року Верховний Суд звернув увагу на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будьяких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відсутність в матеріалах справи будьякого доказу, якто наприклад відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Оглядом матеріалів диску, наданого суду представником відповідача, встановлено наявність відеозапису, на якому відображено спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 . На пропозицію патрульного надати документи водій не надав поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. А також, працівниками поліції встановлено факт керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, що не належить цьому транспортному засобу. Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не заперечує, повідомляє звідки їде та куди направляється, чому здійснює рух транспортним засобом у комендантську годину.

Отож, наданий суду відеозапис є достатнім, належним та допустимим доказом того, що водій ОСОБА_1 у час та дату, яка вказана у спірній постанові керував транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1.ґ. ПДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-3 КУпАП передбачена відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Відповідно доп.1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За правилами пп. «в» п. 2.9 водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до п. 30.2 Правил на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті й достатньо освітлені.

Відповідно до п. 2.3. а ПДР водій зобов`язаний перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

За таких обставин, суд вважає, що факт порушення позивачем Правил дорожнього руху доведено належними доказами

У відповідності до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обгрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

У справі Європейського Суду з прав людини «Лала проти Нідерландів» від 23.08.1994 року суддя Матчер в окремій думці зазначив, що лише в особливо серйозних кримінальних справах інтереси правосуддя можуть потребувати, щоб обвинувачений завжди був присутній чи представлений, якщо необхідно, офіційно призначеним захисником, що також узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини у справах «Кремцов проти Австрії» від 21.09.1993 року та «Пуатрімол проти Франції» від 23.11.1993 року.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Луц проти Німеччини» від 25.08.1987 року, суд зазначив, що притягнення до відповідальності порушників правил дорожнього руху в адміністративному порядку, тобто визнання таких порушень адміністративними не суперечитиме вимогам Конвенції. Враховуючи велику кількість незначних порушень особливо правил дорожного руху, характер яких не настільки небезпечний, щоб накладати на порушників кримінальне покарання, Держави учасниці мають вагомі підстави для введення такої системи, яка розвантажує їх суди від більшості подібних справ. Переслідування і покарання за незначні порушення в адміністративному порядку не суперечить Конвенції при умові, що зацікавленні особи можуть оскаржити ухвалене проти них рішення в суд, де діють гарантії статті 6 Конвенції (пункт 57 Рішення).

А тому, твердження позивача про те, що йому не було забезпечено участь адвоката при розгляді справи про адміністративні правопорушення є безпідставним, оскільки позивач керував транспортним засобом з номерним знаком, що не належить цьому транспортному засобу і участь адвоката при вчиненні даного правопорушення є необов`язковою.

Крім того, твердження позивача про те, що в постанові невірно вказано його ім`я: " ОСОБА_3 " замість правильного " ОСОБА_4 " є безпідставним та спростовуються наступним.

Відповіно до висновків, що викладені Верховним Судом у постанові від 29.12.2019р. у справі № 459/1801/17, описка в тексті оскаржуваної постанови не впливає на правомірність винесеної постанови.

Встановлено, що інспектор патрульної поліції, виконуючи свої службові повноваження, здійснював патрулювання зазначеної у постанові ділянки дороги.

Винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадових інструкцій і було спрямовано на дотримання безпеки дорожнього руху.

Вбачається, що у інспекторів були підстави вважати, що позивачем вчинено порушення, передбачені ч. 1 ст. 126, ч.1 ст. 121-3 КУпАП.

У такому випадку не підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову.

На підставі ст.ст. 9, 1213, 126, 245, 247, 251, 258, 268, 279, 280, 288, 289 КУпАП, та керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 20, 70, 7277, 122, 242, 244246, 257, 271, 286 КАС України, ст.ст. 62, 63 Конституції України, Правилами дорожнього руху України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, Інспектора взводу роти 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області. ДПП лейтенанта поліції Савки В.В. про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Ігор СЕГІН