Справа № 200/1789/24
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року Справа№200/1789/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2024 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо розрахунку розміру пенсії позивача без урахування вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії з 18 листопада 2019 року відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням сплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02 січня 2020 року позивач надав до Бахмутсько Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області заяву № 44 про призначення йому пенсії за віком. До заяви про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058 -VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) були надані наступні документи: документи, що посвідчують особу та реєстраційний номер облікової карти платників податків заявника; документи про місце проживання (реєстрації); документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637 за період роботи на Державному підприємстві «Артемсіль», диплом про навчання, військовий квиток, трудову книжку; заява про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок заявника у банку (за бажанням).

Заява була відпрацьована Бахмутсько Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області. Позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до ч.2 ст. 114 Закону 1058 з 18 листопада 2019 року. Однак, приймаючи вказане рішення про призначення позивачу пенсії відповідачем не було враховано норми Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», дія якого поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно - рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день має право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених КМУ (далі шахтарі), та членів їх сімей, що призвело, на думку позивача, до отримання пенсії значно меншого розміру, ніж передбачено законодавством. Вважає таку бездіяльність пенсійного органу протиправною та такою, що порушує його право на належний соціальний захист, тому звернувся до суду з даним позовом.

У строк, встановлений судом, відповідачем подано відзив на позов, у якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Свою позицію обґрунтував тим, що відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 від 02.07.1991 позивач працював на посадах електрослюсаря чергового, механіка, заступника головного механіка, зайнятого на підземних роботах 50% і більше робочого часу на рік (в обліковому періоді) на Державному підприємстві «Артемсіль», був зайнятий на роботах по видобутку кам`яної солі. Оскільки дія Закону України від 02.08.2008 № 345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці» не поширюється на працівників, зайнятих на роботах по видобутку кам`яної солі, у позивача відсутнє право на розрахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону.

Щодо строку звернення до суду зазначено наступне. Головне управління наполягає на пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 122 КАС України. Позивач з 18.11.2019 знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Саме з 18.11.2019 року призначена позивачу пенсія за віком на пільгових умовах без застосування приписів статті 8 Закону України від 02.08.2008 № 345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон № 345). Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь - якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою (з 18.11.2019), якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Щодо звернення до Головного управління додано, що лист № 24297-22886/П-02/8-0500/23 від 06.12.2023, який направлено на адресу проживання позивача не носить імперативний характер та не є конкретним рішенням по суті питання або відмовою, оскільки подана позивачем заява не відповідала формам, які вимагає пенсійне законодавство.

Ухвалою суду від 02 квітня 2024 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії. Надано позивачу термін протягом десяти днів, починаючи з наступного дня після отримання цієї ухвали, впродовж якого позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом надання позовної заяви із зазначенням адреси електронної пошти позивача, та заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом та надати докази поважності причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали суду від 02 квітня 2024 року представником позивача надано уточнюючу позовну заяву із зазначенням відомостей про відсутність електронної пошти позивача, та заяви про поновлення строку звернення до суду.

Отже вимоги ухвали суду від 02 квітня 2024 року були виконані позивачем та його представником.

Ухвалою суду від 18 квітня 2024 року заяву представника позивача адвоката Трофименко Марини Володимирівни про поновлення строку звернення до суду задоволено. Визнано причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №200/1789/24.

Відповідач скористався правом на подання відзиву відповідно до статті 162 КАС України.

Позивач не скористався правом на подання відповіді на відзив відповідно до статті 163 КАС України.

У період з 24.06.2024 по 28.06.2024 включно суддя Зеленов А.С. перебував у щорічній відпустці.

Щодо строку звернення до суду.

При вирішенні питання про відкриття провадження у даній справі, судом було встановлено, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з позовними вимогами, тому ухвалою суду від 02 квітня 2024 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії. Надано позивачу термін протягом десяти днів, починаючи з наступного дня після отримання цієї ухвали, впродовж якого позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви шляхом надання, зокрема, заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом та надати докази поважності причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали суду від 02 квітня 2024 року представником позивача надано, зокрема, заяву про поновлення строку звернення до суду.

За наслідками розгляду вказаної заяви, ухвалою суду від 18 квітня 2024 року заяву представника позивача адвоката Трофименко Марини Володимирівни про поновлення строку звернення до суду задоволено. Визнано причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №200/1789/24.

При цьому, слід зазначити, що викладені представником позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду обставини на час розгляду справи судом не спростовані іншими отриманими доказами.

Питання строку звернення до суду, порушене представником пенсійного органу у відзиві на позов було розглянуто судом в ухвалі про відкриття провадження від 18 квітня 2024 року.

Протилежних обставин, ніж тих, які зазначені у заяві представника позивача про поновлення строку звернення до суду, відповідачем до суду не надано та судом не встановлено.

Нормою ч. 4 ст. 123 КАС України встановлено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Підстав для застосування вказаної норми у суду не має.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до частини 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_3 .

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач у період з 04 липня 1991 року по 25 листопада 1996 року працював у ДП «АРТЕМСІЛЬ» на різних посадах.

Про підтвердження наявного страхового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній надана довідка від 02 січня 2020 року №10/25-01-35 про те, що позивач працював у ДП «АРТЕМСІЛЬ» :

у період з 04 липня 1991 року по 19 червня 2003 року повний робочий день за професією, посадою електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1, код 1.1а, підстава ПКМУ №36 від 16 січня 2003 року (11 років 11 місяців 15 днів);

у період з 20 червня 2003 року по 12 квітня 2011 року повний робочий день за професією, посадою механік, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1, код 1.1б, підстава ПКМУ №36 від 16 січня 2003 року (7 років 09 місяців 22 дні);

у період з 13 квітня 2011 року по 18 червня 2012 року був зайнятий на підземних роботах 50% і більше робочого часу в рік за професією, посадою заступник головного механіка, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1, код 1.1г, підстава ПКМУ №36 від 16 січня 2003 року (1 рік 02 місяці 05 днів);

у період з 19 червня 2012 року по 02 серпня 2016 року був зайнятий на підземних роботах 50% і більше робочого часу в рік за професією, посадою головний механік, що передбачена Списком 1 розділ 1 підрозділ 1, код 1.1в, підстава ПКМУ №36 від 16 січня 2003 року (04 роки 01 місяць 13 днів).

Згідно розрахунком стажу форми РС-право позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 18 листопада 2019 року, страховий стаж на момент призначення пенсії становив 32 роки 0 місяців 17 днів, пільговий за Списком №1 24 роки 4 місяці 12 днів.

У листопаді 2023 року позивач звернувся із заявою до пенсійного органу, у якій зазначено, що розрахунок його пенсії здійснено без урахування Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що призвело до отримання пенсії у меншому розмірі.

З відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06 грудня 2023 року слідує, що дія Закону №345 «Про підвищення престижності шахтарської праці» не поширюється на працівників, які вибудовують кам`яну сіль, право на обчислення пенсії відповідно до статті 8 Закону №345 відсутнє. Пенсія розрахована та виплачується згідно чинного законодавства.

Позивач не погоджується із такою бездіяльністю відповідача, тому і звернувся до суду за захистом своїх конституційних прав на належний соціальний захист.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічні положення в аналогічних редакціях містяться в ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Так, ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Статтею 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з положень наведеної норми слід зазначити, що до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Судом взято до уваги і правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 05.12.2019 у справі №345/4462/16-а, від 11.07.2019 № 345/3954/16-а про те, що статтю 1 Закону № 345 слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується (трудовою книжкою позивача та довідкою про підтвердження наявного страхового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній від 02 січня 2020 року №10/25-01-35), що позивач належав до працівників, на яких поширюється норма статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та які зайняті на підземних роботах повний робочий день, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.

При цьому позивач пропрацював на таких роботах з повним робочим днем більше 15 років, що підтверджується розрахунком стажу позивача форми РС-право, та довідкою про підтвердження наявного страхового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній від 02 січня 2020 року №10/25-01-35.

Отже, на позивача поширюються положення Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з огляду на що орган Пенсійного фонду України зобов`язаний був при розрахунку пенсії позивача застосувати положення абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Незастосування таких положень призвело до заниження розміру пенсії позивача, що порушило його пенсійні права.

Щодо доводів представника відповідача в частині того, що згідно із Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1567/11847 від 27.12.2005 року орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення або перерахунок пенсії при зверненні особи з відповідною заявою на спеціальному бланку. Лист № 24297-22886/П-02/8-0500/23 від 06 грудня 2023 року, який направлено на адресу проживання позивача не носить імперативний характер та не є конкретним рішенням по суті питання або відмовою, оскільки подана позивачем заява не відповідала формам, які вимагає пенсійне законодавство.

Водночас, слід зазначити, що право позивача на отримання пенсійних виплат з урахуванням положення абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не пов`язано з поданням заяви відповідної форми. Таке право кореспондується саме з нормою абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Доводи пенсійного органу, викладені у листі від 06 грудня 2023 року в частині того, що дія Закону №345 «Про підвищення престижності шахтарської праці» не поширюється на працівників, які вибудовують кам`яну сіль є необґрунтованими, оскільки як зазначалось судом статтю 1 Закону № 345 слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Така позиція суду знайшла своє підтвердження у постановах Верховного Суду від 05.12.2019 у справі №345/4462/16-а, від 11.07.2019 № 345/3954/16-а.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, слід відмітити і те, що пенсійний орган у відзиві на позов не викладає вказану позицію у якості заперечень проти позову.

З огляду на викладене вище, з метою повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо розрахунку розміру пенсії позивача без урахування вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії з 18 листопада 2019 року відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням сплачених сум.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість пред`явленого позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем за подання цього позову сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, тому судові витрати у вигляді судового збору, які оплачені позивачем в сумі 1211,20 грн, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 без урахування вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 18 листопада 2019 року відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням сплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл.Соборна,3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку спрощеного позовного провадження 02 липня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Повідомити сторін, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі Електронний суд.

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов