Справа № 200/656/24
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2024 року Справа№200/656/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аканова О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) про

визнання дій та рішення відповідача стосовно запровадження окремого порядку поновлення пенсії позивача, не встановленого в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - протиправними та скасування протоколу/розпорядження №54 від 26.06.2023 року та позначку в особливостях пенсійної справі позивачки: ВПО не зареєстрована (за рішенням суду) - з 01.07.2018 по довічно та не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі, а в графі ознаки роботи - Працює;

зобов`язання для розрахунку пенсії усунутись від опрацювання справи в режимі макетної обробки, виплатити недоотриману пенсію позивачу за період з 01.07.2018 року з урахуванням понаднормового стажу за 18 років з суми мінімального розміру пенсії за віком, дійсному на момент нарахування пенсії до виплати, відповідно до ч.1 ст 28 Закону 1058-IV та з урахуванням її осучаснення відповідно ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", в редакції дійсної на момент нарахування пенсії до фактичної виплати, за винятком сплачених сум, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 17.07.2023 року позивач звернулась до відповідачу з заявою про виплату пенсії на банківський рахунок, відкритий в АТ Акцент-банк.

02.08.2023 відповідач надіслав лист з доданим протоколом/розпорядженням №54 від 26.06.2023 року та повідомив, що на виконання рішення суду сума поновленої пенсії позивача складає 4118,18 грн. на місяць, яка розрахована не на дату нарахування до виплати 26.06.2023, а на дату припинення - 2018 рік, а виплата боргу буде здійснюватись за рахунок коштів державного бюджету позивачу як ВПО. Також відповідач повідомив, що виплата поточної пенсії здійснюється з липня 2023 року на картковий рахунок АТ Ощадбанк.

Позивач вважає, що відповідач своїми діями, рішеннями та бездіяльністю запровадив стосовно неї Окремий порядок відновлення виплати пенсії, відповідно до вказівок пенсійного фонду, а саме: у пенсійній справі протиправно зроблена позначка в особливостях: не підлягають МП (масовим перерахункам)(В.М.). Признач. за ріш.суду в тверд.розм. - Розрахунок протиправно зроблений в режимі макетна обробка. - сума поновленої пенсії складає 4118,18 грн. на місяць, яка розрахована не на дату нарахування до виплати 26.06.2023, а на дату припинення виплати пенсії - 2018 рік; - нарахував суму 247090,80 грн., але відмовився її виплатити, виплата боргу буде здійснюватись за рахунок коштів державного бюджету, в зв`язку з тим, що позивач є внутрішньо переміщеною особою. Відповідач протиправно відмовляється на новий рахунок позивача, відкритого в АТ Акцент-банк до її особистого звернення до відповідача в межах України.

Вважаючи, що відповідно до частини третьої статті 4, статей 5 і 7 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV, пенсія за минулий час розраховується за тими самими правилами, що й поточна пенсія, а саме відповідно до законодавства, чинного на момент виплати, позивач звернулась до суду з даним позовом. Просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачем надано до суду відзив на позов, у якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією у м. Лимані, як отримувач пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України №1058.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду №200/3484/22 від 25.07.2022 позивачу поновлено виплату пенсії з 01.07.2018 року в розмірі, встановленому на останню дату нарахування, тобто в твердому розмірі. Для відпрацювання коректного розміру пенсії позивача Пенсійним фондом України ініційовано проведення перерахунку в режимі макетна обробка з 01.07.2018 року. Операцію коригування складових пенсії можливо здійснити виключно в зазначеному режимі. Тобто, технічно виконати рішення Донецького окружного адміністративного суду №200/3484/22 від 25.07.2022 року щодо поновлення виплати пенсії позивачу можливо тільки в режимі Макетної обробки.

Також вказали, що на виконання вказаного рішення поновлено виплату пенсії позивачу з моменту припинення з 01.07.2018 року.

Зазначили, що починаючи з липня 2023 виплата пенсії позивачу проводиться шляхом нарахування місячного розміру пенсії та включення до сформованої відомості на виплату з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в банківській установі АТ «Ощадбанк», тобто з урахуванням вимог пункту 2.8 Порядку №22-1. Нараховану на виконання рішення суду доплату за період з 01.07.2018 по 30.06.2023 в розмірі 247090,80 грн. виплачено позивачу в грудні 2023 шляхом включення до сформованої відомості на виплату з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в банківській установі АТ «Ощадбанк».

Також зазначили, що представнику позивача роз`яснено умови надання заяви про виплату пенсії відповідно до вимог Порядку №1596 про те, що особа, яка проживає за межами України, для здійснення виплати пенсійних коштів через іншу банківську установу має право надати до Головного управління заяву про виплату пенсії через установу уповноваженого банку у будь-який спосіб, передбачений Порядком №1596, зокрема засобами вебпорталу Пенсійного фонду України через свій електронний кабінет за вищенаведеним алгоритмом. Позивачем дані дії не були здійснені.

Посилаючись на норму статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування вважають, що заявлені вимоги є безпідставними, необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

22 лютого 2024 року ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду Бабаш Г.П. прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії та відкрито провадження у справі №200/656/24; призначено розгляд адміністративної справи №200/656/24 по суті за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) Донецьким окружним адміністративним судом.

Згідно розпорядження керівника апарату суду від 28.03.2024 року №39, призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 200/656/24, відповідно до підпункту 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30 зі змінами та доповненнями, у зв`язку з звільненням судді ОСОБА_2 з посади.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2024 року, справу передано на розгляд судді Аканова О.О.

Ухвалою суду від 29 березня 2024 року прийнято до розгляду адміністративну справу.

Ухвалою суду від 09 травня 2024 року клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про витребування доказів у справі №200/656/24 залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 09 травня 2024 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати до суду довідку про нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 01.07.2018 по січень 2024 включно; довідку щодо нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів за період з 01.07.2018 по січень 2024 включно ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 31 травня 2024 року у задоволені заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про залишення позовної заяви без розгляду в зв`язку з тим, що позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати відмовити.

Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. №2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2023 №2915-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 02.05.2023 №3057-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 27.07.2023 №3275-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 08.11.2023 № 3429-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06 лютого 2024 № 3564-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 08 травня 2024 № 3684-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Враховуючи викладене в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року N 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м.Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2022 року прийнято наказ №14/І-г. Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи. Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

Перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України як отримувач пенсії за віком.

Позивач виїхала з України на постійне місце проживання до Ізраїлю.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року в адміністративній справі № 200/3484/22 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) щодо поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (, юридична адреса: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40) поновити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) виплату пенсії з моменту припинення - з 01.07.2018.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду набрало законної сили 25 серпня 2022 року.

Як вбачається з протоколу перерахунку пенсії від 23.06.2023 року рішенням №54 від 26.06.2023 позивачу проведено перерахунок пенсії, вид перерахунку Макетна обробка, рішення містить графу Особливості в якій зазначено Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм. - з 01.07.2018 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ - з 01.07.2018 по довічно. Розмір пенсії встановлено 4118,18 грн.

Як вбачається з протоколу перерахунку пенсії від 21.09.2023 року рішенням №54 позивачу проведено перерахунок пенсії, вид перерахунку Згідно рішень суду, рішення містить графу Особливості в якій зазначено Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм. - з 01.07.2018 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ - з 01.07.2018 по довічно. Розмір пенсії встановлено 4118,18 грн.

Як вбачається з протоколу перерахунку пенсії від 28.11.2023 року рішенням №54 позивачу проведено перерахунок пенсії, вид перерахунку Макетна обробка, рішення містить графу Особливості в якій зазначено Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм. - з 01.07.2018 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ - з 01.07.2018 по довічно. Розмір пенсії встановлено 4118,18 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в листі від 02.08.2023 року № 0500-0202-8/85521 повідомило представника позивача про наступне. Розмір пенсії з 01.07.2018 року складає 4118,18 грн. Нарахована сума доплати за результатами перерахунку згідно з рішенням суду за період з 01.07.2016 по 30.06.2023 склала 247090,80 грн. Кошти за період з 01.07.2016 по 30.06.2023 нараховані на виконання рішення суду обліковуються в Головному управління та будуть виплачені на умовах окремого Порядку 1165 після затвердженних відповідних бюджетних призначень.

Згідно розрахунку нарахованої та фактично виплаченої пенсії по пенсійній справі 54 позивачу за період з 01.07.2018 по 31.01.2024 нараховано та виплачено пенсію в розмірі 4118,18 грн.

08.08.2023 відповідачем на звернення позивача роз`яснено порядок Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року No1596, яким визначено механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам в уповноважених банках та надано відповідь №0500-0206-8/67057.

Відповідачем, на виконання ухвали суду надано пояснення, в яких вказано, що зобов`язання щодо здійснення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів позивачу в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 25.07.2022 по справі №200/3484/22 відсутні. Отже, нарахування та виплата компенсації частини доходів з 01.07.2018 по 30.06.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не здійснювалось, тому надати довідку щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів за період з 01.07.2018 по 30.06.2023 ОСОБА_1 не є можливим.

Також вказали, що починаючи з липня 2023 виплата пенсії позивачу проводиться шляхом нарахування місячного розміру пенсії та включення до сформованої відомості на виплату з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в банківській установі АТ «Ощадбанк», тобто з урахуванням вимог пункту 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1. Нараховану на виконання рішення суду доплату за період з 01.07.2018 по 30.06.2023 в розмірі 247090,80 грн. виплачено в грудні 2023 шляхом включення до сформованої відомості на виплату з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в банківській установі АТ «Ощадбанк».

Відповідачем надано додаткові пояснення, в яких зазначено, що у випадках, коли інше не зазначено в рішенні суду пенсія поновлюється у розмірі, визначеному на дату припинення виплати. Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, індексація пенсій особам, що постійно проживають за межами України не проводиться. Враховуючи, що позивач проживає на території країни Ізраїль, встановлено твердий розмір пенсії, оскільки інше не зазначено в рішенні суду, та встановлено особливість 317 «Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм.». Також зазначаємо, що у пенсійній справі встановлено позначку «працююча» у вкладці «факт роботи», оскільки з заявою про перерахунок «звільнення» позивач не зверталася.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058 у редакції на момент перерахунку пенсії) згідно з пунктом 2 частини 1 статті 49 якого виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закон №1058-IV передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим законом та досягли встановленого цим законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у ст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Як зазначено у ст. 1 цього Закону, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Згідно із абз. 8 ч. 2 ст. 5 Закону №1058-IV, виключно цим Законом визначаються мінімальний розмір пенсії за віком.

У частині 1 статті 27 Закону №1058-IV зазначена формула розрахунку пенсії за віком, а саме: П = Зп?Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно достатті 40цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно достатті 25цього Закону.

За приписами ст. 28 Закону №1058-IV, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Приписами частини 2,3 статті 42 Закону № 1058, для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Отже, з дня поновлення виплати пенсії позивач користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно вимог Закону України №1058-IV, будь-яких обмежень його прав, як пенсіонера, якому призначено виплату пенсії за рішенням суду наведеним Законом не встановлено.

Таким чином, з системного аналізу матеріалів по справі можна дійти висновку, що перерахунок пенсій здійснюватиметься автоматизованим способом за матеріалами пенсійних справ, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році`установлено, що у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другоїстатті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим цієюпостановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17.

Даною Постановою також затверджено Порядок перерахунку пенсій відповідно до частини другоїстатті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 124 перерахунку підлягають пенсії, обчислені, зокрема, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно зПостановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році`установлено, що у 2020 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другоїстатті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році»(Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11.

Судом встановлено та вбачається з рішення Головного управління від 23.06.2023 року рішенням №54 від 26.06.2023, позивачу проведено перерахунок пенсії, підстава лист від 09.05.2023 №0-500-0308-5/37554, рішення містить графу «Особливості» в якій зазначено «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. з 01.07.2018 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ з 01.03.2016 по довічно». Розмір пенсії встановлено з 01.07.2018 року 4118,18 грн.

Водночас, ані рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2020 року по адміністративній справі № 200/1344/20-а, яке набуло законної сили, ані рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 січня 2022 року по адміністративній справі № 200/4720/22, яке набуло законної сили, не містять застережень щодо встановлення твердого розміру пенсійної виплати позивачеві та щодо того, що пенсія позивача не підлягає масовим перерахункам та індексації.

Таким чином, при проведенні перерахунку пенсії позивачеві пенсії з 01 липня 2018 року та здійсненні перерахунку відповідачем безпідставно встановлено особливість «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. », що призвело до порушення права позивача на належний розрахунок пенсії та подальшого підвищення її розміру.

Обираючи належний спосіб захисту порушених прав позивача, суд виходить з таких міркувань.

У силу статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Абзацами 5, 6, та 7 вступної частини Рекомендації Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам "Щодо вдосконалення національних засобів правового захисту", ухваленої на 114-й сесії 12.05.2004, передбачено, що, відповідно до вимог статті 13 Конвенції, держави-члени зобов`язуються забезпечити будь-якій особі, що звертається з оскарженням порушення її прав і свобод, викладених в Конвенції, ефективний засіб правового захисту в національному органі; крім обов`язку впровадити такі ефективні засоби правового захисту у світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини, на держави покладається загальний обов`язок розв`язувати проблеми, що лежать в основі виявлених порушень; саме держави-члени повинні забезпечити ефективність таких національних засобів як з правової, так і практичної точок зору, і щоб їх застосування могло привести до вирішення скарги по суті та належного відшкодування за будь-яке виявлене порушення.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", №40450/04, пункт 64).

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Зі змісту пункту 49 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Єфименко проти України" можливо дійти висновку про те, що не розглядається у якості ефективного засіб захисту, який: "є залежним від розсуду відповідних органів влади і не є безпосередньо доступним для того, кого він стосується".

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

А відповідно до частин першої, другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2019 (справа №826/7380/15) вказала, що верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту. Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003). При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, невід`ємною частиною конституційного права на судовий захист є можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог щодо поновлення яких встановлена у належній судовій процедурі та формалізована у судовому рішенні, що забезпечено конкретними гарантіями, які б дозволяли реалізувати його в повному об`ємі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя.

За обставин цієї справи, зважаючи, що позивачу поновлено виплату пенсії саме з 01.07.2018 року, при здійсненні перерахунку відповідачем безпідставно встановлено особливість «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.», що призвело до порушення права позивача на належний розрахунок пенсії та подальшого підвищення її розміру, суд дійшов підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

При цьому, суд вважає вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини справи.

З приводу позовних вимог щодо здійснення перерахунку з компенсацією втрати частини доходів, суд зазначає наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати врегульованіЗаконом України від 19.10.2000 №2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»(далі - Закон №2050-III) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159(далі - Порядок №159).

Статтею 1 Закону №2050-III передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно достатті 2 Закону №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Дія Закону поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.

Пункти 1, 2 Порядку № 159 відтворюють положення Закону та конкретизують підстави і механізм виплати компенсацій.

Згідно з пунктом 3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Отже, основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченоїстаттею 2 Закону №2050-IIIта Порядком №159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, у тому числі пенсії. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу (пенсії) проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Приписи пункту 4 Порядку №159 визначають, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Як зазначалось вище, основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченоїстаттею 2 Закону №2050-IIIта Порядком №159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, у тому числі пенсії.

Верховний Суд у постанові від 16 квітня 2020 року у справі № 200/11292/19-а дійшов правового висновку про те, що системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії, страхових виплат) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу (пункт 36).

У постанові Верховного Суду від 07 червня 2023 року по справі № 200/299/21-а касаційним судом при розгляді справи вказано про необхідність встановлення порушення строків виплат грошових доходів.

Таким чином, обов`язок здійснити компенсацію втрати частини доходів настає лише у випадку порушення встановлених строків їх виплати. Тобто, право на компенсацію особа набуває в момент отримання доходу, оскільки компенсація нараховується та проводиться саме при виплаті доходу.

У даному випадку, позивач, зокрема, просить виплатити компенсацію на ще не виплачені суми пенсії, що не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом №2050-III, за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

Слід також зазначити, що у постановах Верховного Суду від 04 березня 2021 року №520/34/17 та від 01 квітня 2021 року у справі №120/4555/18-а, зазначено про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині виплати позивачу компенсації втрати частини доходів, враховуючи їх передчасність, оскільки у матеріалах справи відсутні докази виплати позивачу доплати до перерахованої пенсії, тобто відсутня виплата основної суми доходу в розумінні Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", за наявності якої можлива виплата суми компенсації.

З огляду на викладене вище, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази виплати позивачу перерахованої на виконання цього рішення суду пенсії, підстави вважати, що права позивача при здійсненні такої виплати будуть порушені, відсутні, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління здійснити перерахунок та виплату позивачеві пенсії з нарахуванням втрати частини доходів.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену пенсію, слід зазначити наступне.

Як зазначалось судом вище, основною умовою для виплати громадянину передбаченоїстаттею 2 Закону № 2050-IIIта Порядком № 159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, у зв`язку з порушенням строків його виплати, мають компенсаторний характер.

Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Звертаючись до суду позивачем зазначається, що відповідачем протиправно не здійснено нарахування та виплата компенсації втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену пенсію, незважаючи на те, що протиправність поведінки відповідача визначена в судовому рішенні.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем надано до суду заяву про виконання вимог ухвали суду, у якій містяться відомості про те, що нараховану на виконання рішення суду від 25.07.2022 по справі № 200/3848/22 доплату за період з 01.07.2018 по 30.06.2023 в розмірі 247090,80 грн. виплачено в грудні 2023 року шляхом включення до сформованої відомості на виплату з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в банківській установі АТ «Ощадбанк».

У підтвердження вищенаведеного надано: відомості із системи ІКІС ПФУ : «Призначення та виплати пенсії (ППВП)», де зазначено, що позивачу виплачено додаткову пенсію у розмірі 247090,80 грн., період проведення грудень 2023 року, день виплати 16.

Відтак, позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії за період з 01 липня 2018 року по 15 грудня 2023 року.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи положення частини 2 статті 9 КАС України, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу компенсацію втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену пенсію в сумі 247090,80 грн. за період з 01 липня 2018 року по 15 грудня 2023 року відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд доходить висновку про часткову обґрунтованість пред`явленого позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем за подання цього позову сплачено судовий збір у сумі 968,96 грн., що підтверджується квитанцією №9380-5357-0467-4656 від 19.02.2024 року.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача з урахуванням часткового задоволення позову у сумі 484,48 грн.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) про визнання дій та рішення відповідача стосовно запровадження окремого порядку поновлення пенсії позивача, не встановленого в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - протиправними та скасування протоколу/розпорядження №54 від 26.06.2023 року та позначку в особливостях пенсійної справі позивачки: ВПО не зареєстрована (за рішенням суду) - з 01.07.2018 по довічно та не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі, а в графі ознаки роботи - Працює та зобов`язання для розрахунку пенсії усунутись від опрацювання справи в режимі макетної обробки, виплатити недоотриману пенсію позивачу за період з 01.07.2018 року з урахуванням понаднормового стажу за 18 років з суми мінімального розміру пенсії за віком, дійсному на момент нарахування пенсії до виплати, відповідно до ч.1 ст 28 Закону 1058-IV та з урахуванням її осучаснення відповідно ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", в редакції дійсної на момент нарахування пенсії до фактичної виплати, за винятком сплачених сум, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) в частині встановлення особливості «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. з 01.07.2018 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ з 01.03.2016 по довічно» в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №54 від 26.06.2023 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) скасувати в пенсійній справі ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) позначку «Особливості» - «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. з 01.03.2016 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ з 01.07.2018 по довічно».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) без застосування до пенсійних виплат особливості - «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. з 01.07.2018 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ з 01.07.2018 по довічно», та з дотриманням вимог ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42, пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», від 01.04.2020 № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» з 01 липня 2018 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену пенсію в сумі 247090,80 грн. за період з 01 березня 2016 року по 15 грудня 2023 року, відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 484,48 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Аканов