Справа № 480/6863/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 р.Справа № 480/6863/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.01.2024, головуючий суддя І інстанції: С.О. Бондар, м. Суми, повний текст складено 19.01.24 року у справі №480/6863/23

за позовом ОСОБА_2

до Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції третя особа ОСОБА_1

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту також - ОСОБА_2 , позивач) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі по тексту також - відповідач), третя особа ОСОБА_1 (далі по тексту також - ОСОБА_1 , третя особа), в якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.06.2023 НОМЕР_1 про накладення штрафу в сумі 3400 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.06.2023 НОМЕР_1 про накладення штрафу в сумі 3400,00 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог скарги посилається на необґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції. Вважає, що при винесенні оспорюваної постанови про накладення штрафу відповідач діяв у відповідності до ст.75 Закону України "Про виконавче провадження". Так, зазначає, що на ОСОБА_2 вже було накладено штраф сумі 1700 грн. В подальшому, оскільки позивачем було допущено повторне невиконання судового рішення без поважних причин, було винесено постанову про накладення штрафу в сумі 3400 грн. При цьому вказує, що державним виконавцем 09.06.2023 року було винесено постанову про визначення та (або) місяця побачення стягувача з дитиною. Зазначає, що постанова про накладення штрафу в розмірі 3400,00 грн. була винесена з причин того, що ОСОБА_2 не виконала рішення про встановлення способу побачень батька з дитиною. Зазначає, що вказана постанова відповідає критеріям, які встановлені ч.2 ст.2 КАС України, а тому підстави для її визнання протиправною та скасування відсутні. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність скасування постанови старшого державного виконавця Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.06.2023 НОМЕР_1 про накладення штрафу в сумі 3400 грн., а відтак оскаржуване рішення суду першої інстанції має бути скасовано.

ОСОБА_2 скористалася правом на подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 (за підписом її представника), в якому з посиланням на те, що ОСОБА_1 не обґрунтував і не довів правомірність прийнятого державним виконавцем рішення про накладення на позивача штрафу за невиконання рішення суду, просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 року у справі №480/6863/23 без змін.

Недригайлівський відділ державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції у даній справі та ухвалити нове рішення, яким залишити чинною постанову державного виконавця Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.06.2023 НОМЕР_1 про накладення штрафу в сумі 3400 грн.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Вказує, що державним виконавцем 09.06.2023 року було винесено постанову про визначення та (або) місяця побачення стягувача з дитиною. При цьому, посилається, що актом державного виконавця від 23.06.2023 року було встановлено, що позивача не влаштовує рішення суду і вона не бажає виконувати його. Крім того, остання пояснила, що донька сама не бажає спілкуватися з батьком. Зазначає, що враховуючи приписи Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу на боржника, а саме постановою від 26.06.2023 року накладено штраф на боржника 3400 грн. Вважає правомірною постанову державного виконавця Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.06.2023 НОМЕР_1 про накладення штрафу в сумі 3400 грн. У зв`язку з наведеним, просить задовольнити подану скаргу.

ОСОБА_2 скористалася правом на подання відзиву на апеляційну скаргу Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (за підписом її представника), в якому, висловлюючи незгоду із доводами скарги відповідача, вважаючи, що останній не обґрунтував і не довів правомірність прийнятого ним оспорюваного рішення про накладення на неї штрафу за невиконання рішення суду, просила апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 року у даній справі без змін.

Окрім того, у ході апеляційного перегляду даної справи сторонами надавалися до Другого апеляційного адміністративного суду письмові пояснення та клопотання у даній справі.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З урахуванням наведеної вище норми КАС України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг третьої особи та відповідача.

Колегія суддів, дослідивши матеріали даної справи, перевіривши доводи поданих скарг, оскаржуване рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційні скарги третьої особи та відповідача не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Склярова С.Л., старшим державним виконавцем Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 02.11.2022 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №582/1149/20, виданого 26.10.2022 Недригайлівським районним судом Сумської області, щодо затвердження мирової угоди між позивачем та ОСОБА_1 .

Відповідно до п.8 укладеної мирової угоди, ОСОБА_1 приймає участь у спілкуванні та вихованні його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без обмежень з боку її матері ОСОБА_2 та інших осіб, при цьому ОСОБА_2 надає рекомендації ОСОБА_1 з питань харчування та гігієни малолітньої доньки.

09.06.2023 у межах виконавчого провадження НОМЕР_1 старшим державним виконавцем Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було прийнято постанову про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною, в якій державним виконавцем визначено час побачення (зустрічі) батька - ОСОБА_1 кожного дня, тобто, понеділок, вівторок, середа, четвер, п`ятниця, субота, неділя кожного тижня з 09:30 год. Місцем побачення визначено: АДРЕСА_1 . Окрім того, у вказаній постанові державним виконавцем визначено, що після побачення місце та спосіб спілкування зі своєю донькою ОСОБА_4 визначає на власний розсуд в межах території України без присутності матері, в тому числі за місцем його проживання.

19.06.2023 старшим державним виконавцем Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про накладення штрафу на користь держави у розмірі 1700 грн. на ОСОБА_2 за невиконання без поважних причин боржником рішення суду.

23.06.2023 у межах виконавчого провадження НОМЕР_1, з метою виконання рішення суду, а саме побачення та спілкування ОСОБА_1 з донькою, був здійснений виїзд державного виконавця разом із стягувачем ОСОБА_1 , за участі представника органу опіки і піклування Недригайлівської селищної ради Сопік С.Д., психолога Дорошенко А.Ю. та поліцейського відділення поліції №1 (с. Недригайлів) Ситник К.І. до місця мешкання боржника ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 .

Під час даного виїзду державним виконавцем був складений акт від 23.06.2023, в якому зазначено, що ОСОБА_2 пояснила, що її не влаштовує рішення суду і вона не бажає виконувати його, а також остання зазначила, донька сама не бажає спілкуватися з батьком.

На підставі вказаного акту державним виконавцем було винесено постанову від 26.06.2023 про накладення штрафу на ОСОБА_2 у розмірі 3400 грн. за повторне невиконання без поважних причин боржником рішення суду.

ОСОБА_2 , вважаючи протиправною та такою, що підлягає скасуванню постанову старшого державного виконавця Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.06.2023 НОМЕР_1 про накладення штрафу в сумі 3400 грн., звернулася до суду з позовом.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що постанова старшого державного виконавця Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.06.2023 НОМЕР_1 про накладення штрафу в сумі 3400 грн., є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційних скарг третьої особи та відповідача, колегія суддів виходить з наступного.

Так, оспорюваною у даній справі є постанова старшого державного виконавця Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.06.2023 НОМЕР_1, якою за повторне невиконання без поважних причин боржником рішенням суду накладено на ОСОБА_2 штраф на користь держави у розмірі 3400 грн.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі по тексту - Закон №1404-VIII).

Згідно ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст.18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.1 та п.16 ч.3 ст.18 Закону №1404-VІІІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Як встановлено з матеріалів даної справи, ухвалою Недригайлівського районного суду Сумської області від 26.02.2021 року у справі №582/1149/20 затверджено мирову угоду, укладену 26.02.2021 між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 у цивільній справі №582/1149/20, провадження №2/582/22/21. Сторони уклали мирову угоду на наступних умовах, зокрема, 1. Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору, що виник у зв`язку з визначенням місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 8. ОСОБА_1 приймає участь у спілкуванні та вихованні його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без обмежень з боку її матері ОСОБА_2 та інших осіб, при цьому ОСОБА_2 надає рекомендації ОСОБА_1 з питань харчування та гігієни спільної доньки ОСОБА_3 .

На виконання вказаного судового рішення Недригайлівським районним судом Сумської області було видано виконавчий лист №582/1149/20.

02.11.2022 старшим державним виконавцем Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №582/1149/20, виданого 26.10.2022 Недригайлівським районним судом Сумської області, щодо затвердження мирової угоди між позивачем та ОСОБА_1 .

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у виконавчому листі не було визначено час та (або) місце побачення стягувача з дитиною.

Згідно п.5 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 державний виконавець визначає час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, враховуючи позицію сторін виконавчого провадження та інтереси дитини, шляхом винесення постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною.

Постановою старшого державного виконавця Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09.06.2023 року про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною ВП НОМЕР_1 було визначено час побачення (зустрічі) батька ОСОБА_1 кожного дня, тобто понеділок, вівторок, середа, четвер, п`ятниця, субота, неділя кожного тижня з 09.30 год. Місцем побачення визначити АДРЕСА_1 . Після побачення, місце та спосіб спілкування зі своєю донькою ОСОБА_4 визначає на власний розсуд в межах території України без присутності матері, в тому числі за місцем проживання (т.1, а.с.27).

Доказів скасування вказаної постанови державного виконавця матеріали справи не містять.

Приписами ст.64-1 Закону №1404-VІІІ унормовано питання виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною, і саме остання є спеціальною нормою для застосування у даній справі.

Так, вказаною нормою Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

Приписами ст.75 Закону №1404-VІІІ передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, аналіз наведеного вище вказує на те, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

16.06.2023 року у межах виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 державним виконавцем у присутності стягувача ( ОСОБА_1 ) та боржника ( ОСОБА_2 ) було складено акт, у якому зафіксовано, що державний виконавець разом зі стягувачем здійснили виїзд до місця мешкання боржника - ОСОБА_6 , з метою виконання рішення суду, а саме побачення та спілкування батька з донькою. О 15 год. 09 хв. ОСОБА_6 разом з донькою ОСОБА_7 вийшла із домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , під час спілкування із державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_6 пояснила, що не заперечує проти спілкування ОСОБА_1 з донькою в межах смт. Недригайлов, якщо ОСОБА_1 хоче проводити час із донькою за межами смт. Недригайлів, то вона хоче бути присутньою біля доньки через власні хвилювання, а також небажання, з її слів, доньки виїжджати на дальні відстані без присутності ОСОБА_6 . Своєю чергою, ОСОБА_8 заперечував проти присутності ОСОБА_6 під час його спілкування з донькою, оскільки це не передбачено рішенням суду і він бажає час проводити удвох з донькою. ОСОБА_8 виявив бажання провести час із донькою удвох у межах Роменського району, а саме в місті Ромни та вказав, що поверне доньку о 19:00 год. ОСОБА_9 відмовилась проводити час із батьком. Також у вказаному акті зазначено, що ОСОБА_2 відмовилась від його підписання.

19.06.2023 старшим державним виконавцем Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було прийнято постанову про накладення штрафу на користь держави у розмірі 1700 грн. на ОСОБА_2 за невиконання без поважних причин боржником рішення суду.

23.06.2023 у межах виконавчого провадження НОМЕР_1, з метою виконання рішення суду, а саме побачення та спілкування ОСОБА_1 з донькою, був здійснений виїзд державного виконавця разом із стягувачем ОСОБА_1 , за участі представника органу опіки і піклування Недригайлівської селищної ради Сопік С.Д., психолога Дорошенко А.Ю. та поліцейського відділення поліції №1 (с. Недригайлів) Ситник К.І. до місця мешкання боржника ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 .

Під час даного виїзду державним виконавцем був складений акт від 23.06.2023, в якому зазначено, що ОСОБА_2 пояснила, що її не влаштовує рішення суду і вона не бажає виконувати його. Крім того, ОСОБА_2 пояснила, що донька сама не бажає спілкуватися з батьком.

На підставі вказаного вище акту державним виконавцем було складено оспорювану у даній справі постанову від 26.06.2023 НОМЕР_1, якою за повторне невиконання без поважних причин боржником рішенням суду було накладено на боржника ОСОБА_2 штраф на користь держави у розмірі 3400 грн.

Невиконанням судового рішення в розумінні статті 64-1 Закону №1404-VІІІ є встановлений відповідним актом факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин та винесення відповідної постанови про накладення штрафу.

Колегія суддів зазначає, що в акті державного виконавця від 23.06.2023 не міститься конкретних даних про вчинення позивачем перешкод у спілкуванні батька з дитиною, не вказано в чому саме полягають такі перешкоди.

У свою чергу, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 стверджує, що нею було забезпечено виконання рішення суду, оскільки вона не чинила перешкод у спілкуванні батька з дитиною, а неможливість спілкування викликана поведінкою дитини, яка відмовилися йти до батька, а тому вищезазначена обставина, в силу приписів Закону №1404-VІІІ, є поважною причиною невиконання рішення.

Колегія суддів вважає, що пояснення ОСОБА_2 у даній справі фактично підтверджується дослідженими у ході судового засідання суду апеляційної інстанції відеозаписами виїзду державного виконавця 23.06.2023 разом із стягувачем ОСОБА_1 , представником органу опіки і піклування Недригайлівської селищної ради Сопік С.Д., психологом Дорошенко А.Ю. та поліцейського відділення поліції №1 (с. Недригайлів) Ситник К.І. до місця мешкання боржника ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 .

З наведеного вище відеозапису судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 не чинила перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 . Навпаки, дитина вільно рухалася по вулиці, спілкувалася з особами, що прибули до місця проживання дитини. Батько дитини також намагався підійти до доньки, але вона за власною ініціативою відходила від нього.

Відтак, слід дійти висновку, що фактично ОСОБА_1 23.06.2023 мав можливість спілкуватися зі своєю дитиною ( ОСОБА_3 ), а ОСОБА_2 не перешкоджала побаченню батька з дитиною та їх спілкуванню, що не було відображено в акті державного виконавця від 23.06.2023.

Доводи апеляційної скарги третьої особи про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_2 , як боржник у виконавчому провадженні, не чинила перешкод у спілкуванні батька з дитиною, колегія суддів відхиляє, як такі, що не узгоджуються із наведеним вище.

При цьому, на противагу зафіксованому у вказаному акті державного виконавця від 23.06.2023 того, що « ОСОБА_2 не влаштовує рішення суду і не вона не бажає його виконувати», то слід зауважити, що фактично остання висловлювала незгоду саме із постановою старшого державного виконавця Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09.06.2023 року про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною ВП НОМЕР_1, а не із рішенням суду (ухвалою Недригайлівського районного суду Сумської області від 26.02.2021 року у справі №582/1149/20).

Окрім того, колегія суддів враховує, що в поданих до суду апеляційної інстанції письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначала, що вона не може і не має права вчиняти насильницькі дії проти своєї дочки, примушуючи дитину проти її волі і бажання насильно спілкуватися з батьком.

В контексті наведеного вище, колегія суддів звертає увагу, що в силу частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Приписами ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі по тексту - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюють вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст.18 Конвенції батьки несуть основу відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним.

Відтак, слід дійти висновку, що небажання дитини у момент зустрічі спілкуватися з батьком не може розцінюватись як неповажна причина невиконання позивачем як боржником судового рішення у виконавчому провадженні, оскільки це фактично є примушуванням дитини, що може призвести до психологічного тиску на дитину та очевидно не відповідатиме якнайкращим інтересам дитини в аспекті забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією, яка міститься у постановах Верховного Суду від 10.09.2020 року у справі №824/308/20-а та від 08.07.2021 року у справі №640/11833/19.

Одночасно, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що оспорювана у даній справі постанова старшого державного виконавця Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.06.2023 НОМЕР_1 була мотивована, зокрема тим, що постановою державного виконавця від 19.06.2023 року вже було накладено на боржника ОСОБА_2 штраф у сумі 1700 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин 16.01.2023, тому сума подвійного штрафу складає 3400 грн.

Як встановлено з матеріалів даної справи, постанова старшого державного виконавця Недригайлівського відділу ДВС від 19.06.2023 року ВП НОМЕР_1 про накладення на ОСОБА_2 штрафу в сумі 1700 грн. була оскаржена позивачем у судовому порядку.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 у справі №480/6452/23 позовні вимоги ОСОБА_2 до Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19.06.2023 ВП НОМЕР_1 про накладення на ОСОБА_2 штрафу в сумі 1700,00 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2023 у справі 480/6452/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 по справі №480/6452/23 скасовано. Прийнято постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Водночас, як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Верховного Суду від 05.06.2024 року у справі №480/6452/23 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року у справі №480/6452/23 скасовано. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2023 року у справі №480/6452/23 залишено в силі.

Відтак, слід дійти висновку, що судом касаційної інстанції залишено в силі рішення суду першої інстанції, яким було визнано протиправною та скасовано першу постанову державного виконавця, якою за невиконання без поважних причин боржником рішення суду на ОСОБА_2 було накладено штраф на користь держави у розмірі 1700 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 21.01.2020 року у справі №640/9234/19 повторним невиконанням судового рішення в розумінні норми ст.64-1 Закону №1404-VІІІ є встановлений відповідним актом факт кожного наступного невиконання боржником судового рішення після складення акту про невиконання такого рішення вперше та винесення відповідної постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення без поважних причин.

Таким чином, з урахування наведеного вище, слід дійти висновку, що у спірних правовідносинах відсутній факт повторності невиконання без поважних причин боржником рішенням суду, в розумінні приписів ст.64-1 Закону №1404-VІІІ, а тому це також вказує на наявність правових підстав у даній справі для скасування постанови старшого державного виконавця Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.06.2023 НОМЕР_1 про накладення штрафу в сумі 3400 грн.

Відповідно до п. п. 1, 3, 8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, пропорційно, тобто з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспорюваної постанови від 26.06.2023 НОМЕР_1 про накладення штрафу в сумі 3400 грн. відповідач діяв необґрунтовано, без врахування всіх обставин справи, всупереч вимогам чинного законодавства та непропорційно.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, згідно ч.2 ст.77 КАС України не було доведено правомірність оспорюваної постанови, яка є предметом оскарження у даній справі.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає обґрунтованими та правомірними висновки суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову ОСОБА_2 .

Доводи апеляційних скарг третьої особи та відповідача щодо правомірності оспорюваної постанови старшого державного виконавця Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.06.2023 НОМЕР_1 про накладення штрафу в сумі 3400 грн. та відповідності її критеріям, які передбачені ч.2 ст.2 КАС України, є необґрунтованими та такими, що суперечать наведеним вище висновкам суду.

Отже, слід дійти висновку, що скарги третьої особи та відповідача не спростовують висновків суду у даній справі та фактично зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин.

Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 у справі №480/6863/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський