Справа № 587/2164/24
Суддя: Черних О. М.
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 587/2164/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2024 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Черних О.М., за участю секретаря судового засідання Бондаренко О.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до управління патрульної поліції в Сумській області департаменту патрульної поліції НПУ (м. Суми, вул. Білопільський шлях, 18/1) про скасування постанови серія ЕНА № 204261 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,
Представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА№204261 від 01 травня 2024 року. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 01 травня 2024 року відповідачем було винесено постанову якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 гривень, зазначив, що з вказаною постановою ОСОБА_1 не згоден, працівник поліції при зупинці його транспортного засобу повідомив, що за базою даних він позбавлений права керування транспортними засобами відповідно до постанови суду. Разом з тим, йому не було відомо про наявність даної постанови, ніяких постанов чи повідомлень він не отримувала. Зауважив, що пізніше звернувся до суду з заявою про оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2024 року разом із клопотанням про поновлення строку звернення до суду з апеляційною скаргою. Відповідно до копії постанови Дніпровського апеляційного суду від 01 травня 2024 року, ОСОБА_1 було поновлено строк на апеляційне оскарження вказаної постанови. Крім того, вказав, що зі сторони поліції допущено ряд порушень при складанні постанови про адміністративне правопорушення, постанову фактично винесено без розгляду не врахувавши всі обставини справи.
Сторони в судове засідання не викликалися.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Приписами ч. 2 ст. 33 КУпАП встановлено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до 2.1 а ПДР України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №204261 від 01.05.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн. Згідно даної постанови, 01.05.2024 року о 10 год. 45 хв. в Сумському районі Сумської області в с. Верхня Сироватка, вул.. Затишна, 1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Опель Сігнум» державний номерний знак НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідно до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.01.2024 року, чим порушив п. 2.1 а ПДР України, та скоїв правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 4).
Представник позивача в поданій письмовій заяві наголосив, що ОСОБА_1 , перебуває на військовій службі, та у зв`язку з проходженням військової служби не був повідомлений про час та місце розгляду справи відносно про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На час зупинки - 01.05.2024 року, ОСОБА_1 не було відомо про наявність постанови суду про позбавлення його права керування транспортними засобами, оскільки жодного разу не отримував повідомлень з суду, та постанови суду також не отримував. В свою чергу, після того як правопорушник дізнався про існування вказаної постанови суду, він звернувся до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Відповідно до копії постанови Дніпровського апеляційного суду від 1 травня 2024 року, ОСОБА_1 було поновлено строк на апеляційне оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 29 січня 2024 року.(а.с.6)
Виходячи з наведеного, постановою суду встановлено, що правопорушнику ОСОБА_1 не було відомо про наявність постанови про позбавлення його права керування транспортними засобами, та визнано поважними причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження.
У відповідності з положеннями статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У відповідності з положеннями статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як передбачено ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п.43 (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Об`єктивних доказів, які б з достовірністю підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суду не надано, досліджені судом докази не дають можливості «поза розумним сумнівом» зробити однозначний висновок про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача порушення вимог п.2.1а ПДР України і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, не надано, а тому за зазначених обставин постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не можу вважатися такою, що відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5-9, 72-77, 90, 139, 243 -246, 250, 271, 286 КАС України, суд,
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до управління патрульної поліції в Сумській області департаменту патрульної поліції НПУ (м. Суми, вул. Білопільський шлях, 18/1) про скасування постанови серія ЕНА № 204261 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП серії ЕНА №204261, прийняту стосовно ОСОБА_1 , 01 травня 2024 року капралом поліції Проскочило Владиславом Андрійовичем, і провадження по цій справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.М. Черних