Справа № 953/3933/23
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 р.Справа № 953/3933/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Київського районного суду м. Харкова від 24.11.2023, головуючий суддя І інстанції: Власова Ю.Ю., м. Харків, повний текст складено 24.11.23 у справі № 953/3933/23

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі також - відповідач), в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6967253 від 10.05.2023 та провадження відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2023 року адміністративний позов задоволено.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6967253 від 10.05.2023, винесену інспектором УПП в Харківській області лейтенантом поліції 1 батальйону 1 роти Ліскевичем Сергієм Вікторовичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП у розмірі 20 400 гривень 00 копійок скасовано.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП закрито.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про неврахування судом першої інстанції всіх обставин справи, зокрема того, що 10.05.2023 під час розгляду адміністративної справи відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень інспектором встановлено, що постанова Київського районного суду міста Харкова від 18.01.2023 у справі № 953/6118/22 набрала законної сили 31.01.2023, разом з цим, під час перевірки зазначених відомостей встановлено, що в УПП в Харківській області ДПП наявна копія постанови Київського районного суду міста Харкова від 18.01.2023 з відміткою про набрання законної сили 31.01.2023, яка додана до відзиву на позовну заяву.

Позивач правом на висловлення свого ставлення до апеляційної скарги не скористався.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України).

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №6967253 від 10.05.2023, складеною інспектором УПП в Харківській області лейтенантом поліції 1 батальйону 1 роти Ліскевичем Сергієм Вікторовичем , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн.

Відповідно до постанови 10.05.2023 близько 12 год. 04 хв. за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 9 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes - Benz SL 350, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» та здійснив рух ліворуч, що є порушенням підпункту «г» пункту 8.4. ПДР; не мав при собі чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що є порушенням підпункту «ґ» пункту 2.1. ПДР, та був позбавлений права керування транспортними засобами Київським районним судом м. Харкова від 31.01.2023, чим порушив підпункт «а» пункту 2.1. ПДР - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом.

Так, постановою Київського районного суду від 18.01.2023 у справі № 953/6118/22 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №6967253 від 10.05.2023, складеною інспектором УПП в Харківській області лейтенантом поліції 1 батальйону 1 роти Ліскевичем Сергієм Вікторовичем , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн.

Скориставшись правом на оскарження постанови серії ЕАС №6967253 від 10.05.2023 у судовому порядку, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про її скасування та закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що станом на 10.05.2023 докази обізнаності ОСОБА_1 про наявність постанови Київського районного суду м. Харкова від 18.01.2023 про притягнення його до відповідальності внаслідок скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень та з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, в матеріалах справи відсутні, а тому дійшов висновку, що і підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП відсутні.

Надаючи правову оцінку правовідносинам сторін та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 (надалі також - ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В розділі 2 ПДР закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до підпункту «ґ» пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

За приписами пункту 2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року, № 3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Згідно з пунктом 8.4. Правил дорожнього руху дорожні знаки поділяються на групи:

а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;

в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;

ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;

д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування;

е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Додатком 1 до Правил дорожнього руху віднесено до наказових знак 4.2 "Рух праворуч".

Частиною 4 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Вказані правові висновки наведено у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі №415/123/17.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Як убачається з матеріалів справи, під час зупинки автомобіля Mercedes-Benz SL 350 НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , інспектором поліції виявлено наявне у нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік, що, в свою чергу, і слугувало підставою для винесення оскаржуваної постанови.

Так, постановою Київського районного суду м. Харкова від 18.01.2023 у справі № 953/6118/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень та позбавлення права керування транспортним засобом.

Разом з цим ОСОБА_1 в судовому засіданні 18.01.2023 в Київському районному суді м. Харкова під час розгляду справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП не був присутнім, доказів обізнаності з результатом розгляду справи № 953/6118/22 станом на 10.05.2023 матеріали справи не містять.

Також установлено, що позивачем подано апеляційну скаргу на постанову Київського районного суду м. Харкова від 18.01.2023 до суду апеляційної інстанції, тобто після складання у відношенні ОСОБА_1 постанови за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Так, постановою Харківського апеляційного суду від 22.08.2023 постанову Київського районного суду м. Харкова від 18.01.2023 залишено без змін.

В мотивувальній частині вказаної постанови суд апеляційної інстанції вказав, що ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження постанови, оскільки справа розглянута без його участі, а про її існування він дізнався 21.07.2023. Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За доводами позивача, викладеними в позовній заяві, з якими погодився суд першої інстанції, на час притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 не був обізнаний про існування рішення суду про позбавлення його права керування транспортним засобом, а тому у його діях відсутній склад інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

За змістом ст. 317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

За інформацією із Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що постанова Київського районного суду м.Харкова від 18 січня 2023 року у справі № 953/6118/22 набрала законної сили 22 серпня 2023 року.

Отже, оскільки станом на момент зупинення працівниками поліції транспортного засобу позивача, 10.05.2023, постанова Київського районного суду м. Харкова від 18.01.2023 у справі № 953/6118/22 не набрала законної сили, колегія суддів погоджується з висновком суду щодо наявності підстав для скасування постанови серії ЕАС № 6967253 від 10.05.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Разом з цим зі змісту постанови серії ЕАС № 6967253 від 10.05.2023 убачається, що позивач 10.05.2023 приблизно о 12 год. 04 хв. за адресою: місто Харків, майдан Свободи, 9:

- порушив вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», а саме здійснив рух ліворуч, що є порушенням підпункту «г» пункту 8.4. ПДР та вказує на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП;

- не мав чинного страхового полісу про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що є порушенням підпункту «ґ» пункту 2.1. ПДР та вказує на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП. Відповідно до відомостей результату перевірки чинності полісу внутрішнього страхування за базою даних Моторно (транспортного) страхового бюро України станом на 10.05.2023 поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на транспортний засіб з реєстраційними номерами НОМЕР_1 не знайдено.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, законодавцем установлено різний розмір санкцій (штрафу), який підлягає застосуванню до правопорушника в разі прийняття органом, уповноваженим вирішувати справу, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року за № 1395, під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і підвідомчістю.

Отже, за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є виключною компетенцією уповноваженого органу, в цьому випадку - працівників органів і підрозділів Національної поліції.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

З огляду на те, що суд не може втручатися у дискреційні повноваження відповідача щодо вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, колегія суддів дійшла висновку, що справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП, слід надіслати на новий розгляд до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

В ході нового адміністративного провадження відповідачу слід визначитись з вирішенням питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Суд не встановлює інші фактичні обставини та не надає оцінку наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки така оцінка первинно має бути надана суб`єктом притягнення та накладення адміністративного стягнення в межах належної адміністративної процедури, що визначена ст. ст. 268, 279 КУпАП.

Так само суд апеляційної інстанції не вирішує питання закриття провадження у справі, оскільки вирішення цього питання є передчасним.

Згідно з приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 24.11.2023 у справі № 953/3933/23 скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6967253 від 10.05.2023, винесену інспектором УПП в Харківській області лейтенантом поліції 1 батальйону 1 роти Ліскевичем Сергієм Вікторовичем , про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП у розмірі 20 400 гривень 00 копійок скасувати.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП, направити на новий розгляд до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк