Справа № 580/3687/24
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року справа № 580/3687/24

9 годин 41 хвилина м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової за участі секретаря судового засідання В.С.Проценко розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу №580/3687/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) [представник адвокат Гаврилов Д.О. за ордером серії СА № 1070543] до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (вул. Смілянська 57, м. Черкаси, 18036, ) [представник ОСОБА_2 згідно з випискою з ЄДР], Міністерства внутрішніх справ України (01024, м.Київ, вул.Богомольця 10, ) [представник ОСОБА_3 згідно з випискою з ЄДР в режимі відеоконференції] про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.

І. ПРОЦЕДУРА /ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

12.04.2024 вх. №18699/24 позивач (представник - адвокат Гаврилов Дмитро Олексійович) у позовній заяві просить (24.04.2024):

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління національної поліції в Черкаській області щодо складання та направлення акта (форма Н1, Н5), що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції ОСОБА_1 , зокрема про те, що воно не пов?язане з учиненням ОСОБА_1 кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп?яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

- зобов?язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області скласти та направити ОСОБА_1 акт (форма Н1, Н5), що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції ОСОБА_1 , зокрема про те, що воно не пов?язане з учиненням ОСОБА_1 кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп?яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо складання та направлення акта (форма Н1, Н5), що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції ОСОБА_1 , зокрема про те, що воно не пов?язане з учиненням ОСОБА_1 кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп?яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

- зобов?язати Міністерство внутрішніх справ України скласти та направити ОСОБА_1 акт (форма Н1, Н5), що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції ОСОБА_1 , зокрема про те, що воно не пов?язане з учиненням ОСОБА_1 кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп?яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

- зобов?язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області та Міністерство внутрішніх справ України подати до суду звіт про виконання постанови протягом п`ятнадцяти діб з дня набрання рішенням суду законної сили.

15.04.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

16.05.2024 суд продовжив Міністерству внутрішніх справ України строк для надання відзиву до 20.05.2024 та здійснив перехід із спрощеного до загального провадження.

14.06.2024 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 27.06.2024.

27.06.2024 вх. №31436/24 представник позивача - адвокат надав заяву про відкладення розгляду справи - призначене судове засідання на 28.06.2024.

Представники відповідачів просили залишити адміністративний позов без розгляду, позаяк формулювання змісту позовних вимог суперечить п.4 ч.5 ст.160 КАС України на підставі п.7 ч.1 ст.240 КАС України (провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом) та за відсутності порушеного права позивача, проте не врахували учасники редакцію адміністративного позову від 24.04.2024 вх.№20817/24 (документ сформований в підсистемі ЄСІТС Електронний суд 23.04.2024).

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.02.2024 позивач звернувся до ГУ НП в Черкаській області - листом від 14.03.2024 №475/05/31-2024 повідомлено, що МВС України є правонаступником ліквідованого Управління Міністерства внутрішніх справ України у Черкаській області (проходив службу ОСОБА_1 ), яке має визначити відповідного субєкта для склання запитуваних офіційних документів. 11.12.2023 позивач звернувся до МВС України з проханням скласти та направити акт форми Н-1, Н-5 щодо події 26.08.1992 під час виконання службових обов`язків, проте з листа від 09.01.2024 №738/21-2024 незрозуміло який суб`єкт має складати запитувані офіційні документи. МВС України вважає, що акт має складати Головне управління національної поліції в Черкаській області, але про повноваження відповідної державної установи не йдеться і звернення позивача не скероване за належністю - не надане розяснення для розуміння подальшого моделювання поведінки позивачем (представником позивача під час захисту інтересів клієнта), чим порушено право позивача бути почутим і право на інформацію. Згідно відомостей ЄДР Управління Міністерства внутрішніх справ України у Черкаській області припинене 20.01.2022 (запис 014010951). Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 804/8952/15 дійшов висновку, що держава не відмовилась від виконання завдань і функцій згідно постанови КМУ від 28.10.2015 №878 закріплені саме за МВС України, яке є процесуальним правонаступником Управління. Верховний Суд у постанові від 28.11.2023 у справі №806/2056/18 зазначив: функції Управління МВС України в областях покладено на новостворені територіальні органи МВС України - Головні управління Національної поліції України в областях. У постановах від 20.02.2019 у справі №826/16659/15, 13.03.2019 у справі №524/4478/17 Верховний Суд зазначив: публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обовязків одного субєкта права іншому; обовязок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відносити такі права. Верховний Суд у постанові від 11.10.2019 у справі №812/1408/16 зазначив: особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного прапва. Позивач вважає протиправною бездіяльність обраних відповідачів.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧІВ

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Черкаській області позов не визнає, надає до суду 01.05.2024 вх.№22136/24,№22139/24 відзив на позовну заяву, де зазначає, що однакові за змістом позовні вимоги сформовані одночасно до різних відповідачів без урахування компетенції. Відповідно до довідки управління кадрового забезпечення ГУ НП в Черкаській області від 29.04.2024 №1227/12/7/02-2024 ОСОБА_1 серед діючих та звільнених співробітників ГУ НП в Черкаській області не значиться. Згідно з витягом з наказу від 29.12.2003 №141 о/с, виданого Управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Черкаській області, капітан міліції ОСОБА_1 звільнений з ОВС у відставку ЗСУ за п. 65 «П» (за віком) з посади начальника ВКР Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області. Згідно з довідкою ВРТЗІ ГУ НА в ЧЕркаській області від 17.01.2022 №39/13/01-2022 у звязку з ліквідацією УМВС України в Черкаській області відповідно до вимог наказу МВС України від 04.11.2016 №1162 «Про забезпечення збереженості архівних документів головних управлінь, управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, областях, м.Києві та на залізницях, їх користування та експертизи цінності» у відділі режиму технічного захисту інформації ГУ НП в Черкаській області знаходяться на тимчасовому зберіганні 42399, зокремаособові справи звільнених працівників міліції (до передачі документів до Галузевого державного архіву МВС України). Відповідно до послужного списку ОСОБА_1 призначений на посаду міліціонера підрозділу забезпечення Жашківського РОВД Черкаської області згідно з наказом від 19.03.1992 №67 о/с (перебував на посаді з 18.03.1992 до 01.08.1993), проте позивач до позовної заяви надає копію висновку службового розслідування від 13.12.2003 за фактом нещасного випадку під час виконання обов`язків, що мав місце 26.08.1992 з молодшим інспектором ВКР Жашківського РВУМВС, однак згідно з послужним списком ОСОБА_1 призначений в ВКР лише, починаючи з 01.06.1996. У свідоцтві про хворобу від 12.12.2003 №745 (немає в матеріалах особової справи - ВЛК мада передати три примірники згідно п.1.121 Порядку, затвердженого наказом від 06.02.2001 №85) не може бути покликання на документ від 13.12.2003 (складений пізніше події). Після події, що ніби трапилась 26.08.1992, в матеріалах особої справи наявна довідка ВЛК УМВС України в Черкаській області від 20.08.2001 №422 - ОСОБА_1 пройшов медичний огляд ОВЛК УМВС України в Черкаській області: у графі «діагноз і постанова ВЛК та причинний звязок захворювання, поранення (травми) зазначено - здоровий», про отримання травм у 1992 не зазначається. Представник відповідача наголошує, що позов поданий до неналежного відповідача, який лише тимчасово зберігає (до затвердження механізму/порядку передачі для зберігання в архів) особові справи працівників Управління Міністерства внутрішніх справ України у Черкаській області. Верховний Суд 26.12.2019 у справі №724/716/16-а зауважив, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Встановлення належності відповідачів й обгрунтованості позову - обов`язок суду, що виконується під час розгляду справи.

Відповідач - Міністерство внутрішніх справ України позов не визнає, надає до суду 03.05.2024 вх.№22471/24 відзив на позовну заяву, де зазначає, що організацію проведення розслідування нещасних випадків за нормами Порядку №1346 покладено на керівника підрозділу, де проходив службу потерпілий. Позивач проходив службу в територіальному підрозділі УМВС України в Черкаській області, а не в апараті МВС України, тому заявлені вимоги є безпідставними. Юридичну особу Управління МВС України в Черкаській області припинено 20.01.2022. Завдання та функції держави, що покладались на міліцію та зараз на поліцію - тотожні, тому Головне управління Національної поліції в Черкаській області з огляду на правовий статус, завдання, обсяг повноважень є правонаступником Управління МВС України в Черкаській області.

Представник відповідача зазначає, що правова позиція щодо передачі функцій ліквідованих управлінь МВС України до відповідних управлінь Національної поліції сформована у постановах у справах №П/811/3414/15, №420/6852/18, №821/3865/15-а, №520/5147/19, №752/2391/17, №240/11052/20, №580/783/19, №580/10635/21. Позивач не навів обставин, що б викликали сумні, що відповідач може ухилятись від виконання судового рішення, що виключає застосування судового контролю відповідно до ст.382 КАС України. У додаткових поясненнях від 21.06.2024 вх.№30525/24 відповідач висновує, що відповідно до наказу МВС від 26.04.2024 №271 з 01.05.2024 Головний сервісний центр МВС є уповноваженою установою МВС з оформлення документів для призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності працівника міліції припинених управлінь МВС України. Відповідач і представник відповідача наголосили, що підстав для задоволення адміністративного позову немає.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Суд встановив, що позивач звернувся Головного управління Національної поліції в Черкаській області (дата на заяві 16.02.2023 - а.с.27-28; у позовній заяві адвокат підтвердив звернення 16.02.2024 - а.с.2) та 11.12.2023 звернувся до Міністерства внутрішніх справ України (а.с.25) - додав копії документів у копіях (свідоцтво про хворобу №745, висновку про результати службового розслідування від 13.12.2003, паспорта, довідки РНОКПП, пенсійного посвідчення, довідки МСЕК №053578, виписки МСЕК №354519, витягу з наказу від 29.12.2003, подання про звільнення), просив: скласти та направити акт (форма Н-1, Н-5), що свідчить про причини та обставини поранення (травми) працівника міліції ОСОБА_1 (1958 року народження), яке сталось 26.08.1992 під час виконання службових обов`язків - не пов`язане з учиненням ОСОБА_1 кримінального чи адміністративного правопорушення та не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджує МВС.

09.01.2024 №738/21-2024 МВС України за результатом розгляду звернення від 11.12.2023 щодо нещасного випадку 26.08.1992 під час проходження служби на посаді молодшого інспектора ВКР Жашківського РВ УМВС в Черкаській області поінформувало про таке: держава гарантує кожному право на отримання безоплатної правової допомоги ); організацію проведення розслідування нещасних випадків відповідно до вимог п.3.5 Порядку №1346, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 покладено на керівника підрозділу, де проходив службу потерпілий; інше Порядком не передбачено. Відповідно до ст.16 Закону України «Про звернення громадян» у разі незгоди з прийнятим за скаргою рішенням громадянин має право звернутися до суду.

14.03.2024 №475/05/31-2024 ГУ НП в Черкаській області (ідентифікатор 050) за результатом розгляду заяви (дата не зазначена - у відзиві повідомлено про реєстрацію в СДЗ ГУ НП за вх.№11/С-635 від 26.02.2024) щодо складання актів форми Н-1 та Н-5 інформує ОСОБА_1 про таке: згідно з постановою КМУ від 16.09.2015 №730 територіальний орган МВС України - Управління Міністерства внутрішніх справ України у Черкаській області ліквідоване та утворений територіальний орган Національної поліції - Головне управління Національної поліції в Черкаській області. 20.01.2022 припинена діяльність Управління Міністерства внутрішніх справ України у Черкаській області як юридичної особи. Держава не відмовилась від виконання завдань і функцій у діяльності з охорони громадського порядку та безпеки; завдання і функції згідно з постановою КМу від 28.10.2015 №878 закріплені саме за Міністерством внутрішніх справ України, яке є процесуальним правонаступником Управління Міністерства внутрішніх справ України у Черкаській області. Відсутні підстави для призначення ГУ НП в Черкаській області розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 26.08.1992 та складання відповідних актів.

Сторони визнають, що відповідно до відомостей з ЄДР Управління Міністерства внутрішніх справ України у Черкаській області припинене 20.01.2022 - запис 014010951.

Службовим листом від 17.06.2024 №29293/12 сектор державного нагляду за охороною праці поінформував департамент юридичного забезпечення МВС України, що з УМВС України в Черкаській області (ліквідаційна комісія УМВС України в Черкаській області) у період з 1992 до 2022 роки акти за формами Н-5 та Н-1 (НТ), передбачені Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженим наказом МВС від 27.12.2022 №1346, за результатом нещасного випадку не надходили.

Суд перевірив аргументи та доводи сторін, вивчив обставини справи, оцінив сукупно докази у справі, з`ясував обставини фактичної дійсності та висновки Верховного Суду, проаналізував зміст норм матеріального і процесуального права, що урегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав, міркувань, розсуду (власних переконань), мотивів.

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Право бути почутим, або право голосу, є одним із ключових принципів процесуальної справедливості. Ним вимірюється повага до особи, до її гідності, причому не тільки під час якогось процесу. Цей принцип є важливим під час вирішення процедурних питань в управлінській сфері. Якщо право особи бути почутою не забезпечується, то не виконується й процесуальна справедливість, значить, будь-який акт чи дія органів публічної влади є нікчемними ( ОСОБА_4 . З повагою до особи / https://zib.com.ua/ua/print/132873-osnovni_principi).

Конвенція Ради Європи про доступ до офіційних документів передбачає, що державний орган сприяє заявнику, наскільки це практично можливо, ідентифікувати запитуваний офіційний документ (ч.1 ст.5).

Згідно із ст.3 Закону України 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян» заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення (ст.15 Закону № 393/96-ВР).

Відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17 лютого 2022 року № 2073-IX адміністративний орган розглядає і вирішує справи, віднесені до його відання законом (предметна компетенція) (ч.1 ст.21). У науково-практичному коментарі до Закону України «Про адміністративну процедуру» зазначено: принципи добросовісності та розсудливості корелюються насамперед з п.5 та п.6 частини 2 ст.2 КАС України як критеріями для оцінки правомірності рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Мотиви здійснення органами публічної влади власних повноважень мають відповідати мотивам, з якими ці повноваження були надані законом. Органам публічної влади заборонено використовувати свої повноваження з неналежних мотивів або з неналежною ціллю, навіть якщо результат буде подібний до досягнутого в рамках законних дій. Принцип «належного врядування» не має перешкоджати органам влади виправляти ненавмисні помилки, навіть ті, яких вони припустились внаслідок недбалості (АДМІНІСТРУВАННЯ І ВИ: Посібник - принципи адміністративного права у відносинах між особами та органами публічної влади / https://rm.coe.int/handbook-administration-and-you/1680a06311).

Згідно з постановою КМУ від 28 жовтня 2015 р. № 878 «Про затвердження Положення про Міністерство внутрішніх справ України» Міністерство внутрішніх справ України (МВС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. МВС є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах: забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, а також надання поліцейських послуг; захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні; цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів. МВС є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дотримання норм міжнародного гуманітарного права на всій території України (у частині повноважень з координації розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та вирішення інших пов`язаних з цим питань відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»). Міністр ініціює питання щодо проведення службового розслідування стосовно керівників центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовує і координує Міністр, їх заступників, інших державних службовців і працівників апаратів таких органів та їх територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери їх управління. МВС відповідно до покладених на нього завдань:пп.54 п.4 здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю МВС, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, а також стосовно актів, які ним видаються.

Закон України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, згідно з ч.2 ст.1 діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом. Відповідно до постанови КМУ від 16 вересня 2015 р. № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції за переліком згідно з додатком 1 та ліквідовані як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ за переліком згідно з додатком 2. Відповідно до постанови КМУ від 28 жовтня 2015 р. № 877 «Про затвердження Положення про Національну поліцію» серед основних завдань Національної поліції є: реалізація державної політики у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: пп.19 п.4 - вживає всіх можливих заходів для надання домедичної допомоги особам, які постраждали внаслідок кримінальних чи адміністративних правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їх життя чи здоров`я.

Відповідно до постанови КМУ від 21 жовтня 2015 р. № 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (п.2); МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, або до уповноваженої установи МВС для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (п.9); до заяви додаються копії, зокрема: акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) працівника міліції, зокрема про те, що вона не пов`язана з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства, за формою, що затверджується МВС (п.6).

Згідно з постановою від 10 вересня 2022 р. № 1007 «Про внесення змін до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» абзац перший пункту 6 після слів «працівником міліції» доповнити словами:«, а в разі припинення відповідного органу внутрішніх справ як юридичної особи - до визначеної наказом МВС уповноваженої установи МВС (далі - уповноважена установа МВС)».

Згідно з п.1 наказу МВС від 25.10.2023 №867 «Про визначення установ МВС, уповноважених на забезпечення призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності колишнього працівника міліції» визначені територіальні медичні об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по областях, місту Києву уповноваженими установами МВС з оформлення документів для призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності колишнього працівника міліції з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про припинення відповідних головних управлінь, управлінь Міністерства внутрішніх справ України в Автономіній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Згідно з п.1 наказу МВС від 26.04.2024 №271 «Про визначення установи МВС, уповноваженої на забезпечення призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності колишнього працівника міліції» визначений Головний сервісний центр МВС з 01.05.2024 року уповновіаженою особою МВС з оформлення документів для призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності колишніх працівників міліції припинених управлінь Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській, Черкаській та Чернівецькій областях, а також інших головних управлінь, управлінь Міністерства внутрішніх справ України в Автономіній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі - з дня внесення до Єдиного дежавного реєстру запису про їх припинення.

Верховний Суд у справі №800/502/17, №800/191/17 висновує: відсутність порушеного права або неправильний спосіб захисту встановлюються під час розгляду справи по суті та є підставою для прийняття рішення про відмову у позові.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Надаючи оцінку доказам та доводам, аргументам позивача і відповідача, суд зазначає про таке.

Верховний Суд 11 вересня 2023 року у справі №420/14943/21 (адміністративне провадження №К/990/8225/23) сформулював правовий висновок про те, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять легітимну основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих заявником документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення суб`єкта владних повноважень; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, що не ґрунтуються на нормах права.

Відповідно до правил правозастосування суд не може підмінити рішення суб`єкта публічної адміністрації.

09.01.2024 №738/21-2024 МВС України за результатом розгляду звернення від 11.12.2023 помилково (немає зв`язку мотивів з конкретно наведеними нормами права) покликається на ст.16 Закону № 393/96-ВР, позаяк матеріали справи не містять скарги позивача та/або індивідуального акта співвідповідача у формі рішення.

Відповідно до ст.7 Закону № 393/96-ВР: якщо питання, порушені в одержаному зверненні, не входять до повноважень, воно у термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно у той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Суд встановив, що МВС України за результатом розгляду звернення від 11.12.2023 не направило протягом п`яти днів за належністю відповідному органу - державній установі, яка була уповноважена (на час звернення у спірних правовідносинах) на складання актів форми Н-1 та Н-5 відповідно до наказу МВС від 25.10.2023 №867 «Про визначення установ МВС, уповноважених на забезпечення призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності колишнього працівника міліції». За результатом розгляду звернення ОСОБА_1 від 11.12.2023 МВС України у листі 09.01.2024 №738/21-2024 протягом п`яти днів не зазначає, що звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою (не зазначає яким саме) та/або у той же термін не повертає громадянину з відповідними роз`ясненнями (з розмежуванням термінів «заява/клопотання» - ст.15, «скарга» - ст.16 Закону № 393/96-ВР).

Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

ВПВС у справі №9901/348/19 ЄДРСР 102051077 зазнаяає: головною ознакою відповідачів в адміністративній справі є наявність необхідного обсягу компетенції здійснювати публічно-владні управлінські функції та приймати у межах їх реалізації рішення або вчиняти дії, що тягнуть виникнення, зміну чи припинення прав і обов`язків юридичних та фізичних осіб.

Верховний Суд 17.09.2020 у справі №742/2298/17 ЄДРСР 742/2298/17 зазначив: позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Верховний Суд 21.12.2018 у справі №803/1252/17 ЄДРСР 78808400 зазначив: належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Оскільки під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів щодо яких під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними особами за вимогою, то суд, зважаючи на обізнаність працівників МВС України з наказом МВС від 25.10.2023 №867 «Про визначення установ МВС, уповноважених на забезпечення призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності колишнього працівника міліції», встановив протиправну бездіяльність під час розгляду звернення ОСОБА_1 у не сприянні позивачеві в реалізації права бути почутим щодо отримання актуальної інформації щодо установ МВС, уповноважених на забезпечення призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі інвалідності колишнього працівника міліції.

Суд перевірив доводи учасників справи та надані докази, встановивши висновок МВС України, що не ґрунтується на нормах права та принципах належного врядування, позаяк МВС України як відповідач не мотивував покликання у листі від 09.01.2024 №738/21-2024 про звернення до керівника підрозділу, де проходив службу потерпілий у зв`язку у припиненням такої юридичної особи з 20.01.2022 та за чинного (на час розгляду звернення) наказу МВС від 25.10.2023 №867 не врахував необхідного обсягу компетенції установи МВС, уповноваженої на забезпечення призначення і виплати одноразової грошової допомоги, та Головного управління Національної поліції в Черкаській області під час здійснення публічно-владних управлінських функцій у контексті реалізації щодо рішень або дій, що тягнуть виникнення, зміну чи припинення прав і обов`язків юридичних та фізичних осіб у зв`язку із змістом і метою звернення позивача, тому визнає обгрунтованими та доведеними доказами аргументи, позицію Головного управління Національної поліції в Черкаській області та доходить висновку про відмову позивачу у частині вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління національної поліції в Черкаській області щодо складання та направлення акта (форма Н1, Н5), що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції ОСОБА_1 , зокрема про те, що воно не пов?язане з учиненням ОСОБА_1 кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп?яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС та зобов?язання Головного управління Національної поліції в Черкаській області скласти та направити ОСОБА_1 акт (форма Н1, Н5), що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції ОСОБА_1 , зокрема про те, що воно не пов?язане з учиненням ОСОБА_1 кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп?яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, у межах позовних вимог.

Верховний Суд у справі № 640/11938/20 зазначає: порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Міністерство внутрішніх справ України не має повноважень складати акти (форма Н1, Н5) стосовно колишніх працівників міліції територіальних підрозділів МВС, позаяк уповноважила відповідну установу МВС, проте матеріали справи не містять доказів звернення позивача до уповноважених установ МВС, тому у задоволенні вимог про визнання протиправною бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України щодо складання та направлення акта (форма Н1, Н5), що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції ОСОБА_1 , зокрема про те, що воно не пов?язане з учиненням ОСОБА_1 кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп?яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС та зобов?язання Міністерства внутрішніх справ України скласти та направити ОСОБА_1 акт (форма Н1, Н5), що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції ОСОБА_1 , зокрема про те, що воно не пов?язане з учиненням ОСОБА_1 кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп?яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС - належить відмовити як необгрунтованій.

Верховний Суд у справі № 620/202/19 висновує: вчинення державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Сукупно оцінивши докази і аргументи сторін, з`ясувавши нормативно-правове регулювання спірних правовідносин, суд доходить висновку про часткове задоволення адміністративного позову і визнає протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України під час розгляду звернення у формі заяви ОСОБА_1 від 11.12.2023 щодо проведення розслідування нещасного випадку. Ефективним способом захисту права на отримання офіційного документа позивачем і права бути почутим є зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.12.2023 щодо проведення розслідування нещасного випадку з урахуванням оцінки суду, наданої судом у рішенні та зважаючи на зміну правового регулювання щодо уповноваженої особи відповідно до наказу МВС від 26.04.2024 №271 «Про визначення установи МВС, уповноваженої на забезпечення призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності колишнього працівника міліції».

Судовий контроль за виконанням судових рішень у справах це особлива форма правосуддя. У частині клопотання представника позивача про встановлення судового контролю належить відмовити як необгрунтованому і передчасному.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке. Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору (особа з інвалідністю 2 групи унаслідок війни - пенсійне посвідчення від 19.10.2022 серія НОМЕР_2 ; виписка з акта огляду МСЕК до довідки серії 12 ААВ №354519), відсутні підстави для розподілу судових судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.2, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 11.12.2023 щодо проведення розслідування нещасного випадку.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.12.2023 щодо проведення розслідування нещасного випадку з урахуванням оцінки суду, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Судові витрати не належать родподілу.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію рішення направити сторонам справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідачі: Головне управління Національної поліції в Черкаській області [вул. Смілянська 57, м. Черкаси, 18036, ], Міністерство внутрішніх справ України [01024, м.Київ, вул.Богомольця 10, ].

Рішення суду складене 01.07.2024.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА