Справа № 160/16508/24
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 липня 2024 року Справа №160/16508/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, бездіяльності, визнання незаконними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

22.06.2024р. (згідно відомостей Укрпошта) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 та просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_1 від 25.05.2023 №147 щодо зняття військовослужбовця ОСОБА_1 з усіх видів забезпечення та призупинення виплати грошового забезпечення з 25.05.2023;

- визнати незаконним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_1 від 12.07.2023 №197 щодо зняття військовослужбовця ОСОБА_1 з усіх видів забезпечення та призупинення виплати грошового забезпечення з 25.05.2023;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 надати військовослужбовцю ОСОБА_1 розрахунок невиплаченого грошовою забезпечення (всіх видів) за весь період протягом якого ОСОБА_1 не було нараховано та не було виплачене грошове забезпечення починаючи з 25.05.2023 року із зазначенням структури грошового забезпечення (у розрізі видів грошового забезпечення і його складових) помісячно та допустити негайне виконання рішення суду в цій частині;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (всі види, крім грошового забезпечення за період лікування ОСОБА_1 починаючи з 10.1 1.2023 (дня винесення постанови про закриття кримінального провадження за №0001219 за ч.4 ст.408 КК України) за весь період незаконного призупинення проходження позивача військової служби та призупинення нарахування та виплати грошового забезпечення починаючи з 25.05.2023;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 письмовий перелік/опис найменувань продовольчого, речового та інших видів забезпечення недоотриманого за весь час необґрунтованого призупинення проходження військової служби починаючи з 25.05.2023 року та допустити негайне виконання рішення суду в цій частині.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 продовольче, речове та інші види забезпечення недоотриманого за весь час необґрунтованого призупинення проходження військової служби починаючи з 25.05.2023;

- визнати незаконним та скасувати пункт 5 наказу Військової частини НОМЕР_1 від 05.06.2023 №3216 в частині указівки не виплачувати військовослужбовцю ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду в розмірі 100000,00 гривень за березень 2023 року в зв`язку із вчиненням правопорушення («самовільне залишення військової частини»);

- визнати незаконним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_1 від 05.04.2023 №1897 щодо невиплати військовослужбовцю ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди в розмірі 100000,00 гривень за березень 2023 року в зв`язку із вчиненням правопорушення;

- визнати незаконним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_1 від 20.03.2023 №1511 щодо невиплати військовослужбовцю ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди в розмірі 100000,00 гривень за березень 2023 року в зв`язку із вчиненням правопорушення;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатній військовослужбовцю ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду із розрахунку 100000,00 на місяць за безпосередню участь у бойових діях у березні 2023 року;

- визнати незаконним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_1 від 12.06.2023 №2018 щодо затвердження результатів службового розслідування у зв`язку із самовільним залишенням військової частини ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не оформлення відповідно до вимог діючого законодавства військовослужбовцю ОСОБА_1 відпустки для проходження лікування у зв`язку із отриманим пораненням у період з 23.12.2022 по 22.01.2023;

- визнати протиправними дії відповідача щодо вирахування військового збору з грошового забезпечення позивача за весь період проходження ним військової служби від початку введення режиму воєнного стану з 24.02.2022;

- зобов`язати відповідача повернути позивачу безпідставно вирахувані з грошового забезпечення кошти у сумі рівній вирахуваному військовому збору за весь період проходження позивачем військової служби від початку введення режиму воєнного стану з 24.02.2022;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь військовослужбовця ОСОБА_1 110 800,00 (сто десять тисяч вісімсот) гривень матеріальної шкоди завданої внаслідок протиправного призупинення ОСОБА_1 проходження військової служби та виключення його зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь військовослужбовця ОСОБА_1 250 000,00 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди завданої триваючими протиправними діяннями відповідача які полягають у незаконному та необґрунтованому призупиненні позивачу проходження військової служби, призупиненні позивачу виплат всіх видів грошового і матеріального забезпечення та виключенні позивача зі списків особового складу;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Крім того, пунктом 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Згідно до п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заві зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Частиною 6 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

Однак, як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем у позові не зазначено відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та представника позивача, в порушення вимог п.2 ч.5, ч.6 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до п.4, п.5, п.9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в позовній заяві зазначається, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Також, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, як вбачається зі змісту позову, викладені у пунктах 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 позовні вимоги похідного характеру (зобов`язання вчинити певні дії) не відповідають позовним вимогам основним (п.1.1, п.1.2 позовних вимог), у позовні не викладено осбтавин щодо похідних вимог, не зазначено про докази, що їх підтверджують та таких доказів до позову не додано, в порушення вимог п.4, п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

У позові позивач просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому додаткову грошову винагороду із розрахунку 100 000 грн. на місяць за участь у бойових діях у березні 2023 року, проте, обставин прийняття такої участі саме в березні 2023 року у позові не наведено, доказів таких до позову не додано, в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що у період з 06.03.2023р. по 13.03.2023р. позивач проходив стаціонарне лікування, про що сам зазначає у позові, в який саме період та де позивач брав участь у бойових діях у позові не зазначено.

Також, суд звертає увагу позивача на те, що позовні вимоги заявлені у п.1.4 прохальної частини позову, також заявлені і у справі №160/32483/23 (куди входить період щодо спору про виплачу грошового забезпечення за період лікування з 25.05.2023р. по 13.11.2023р.), згідно змісту ухвали суду від 21.06.2024р. ці встановлені судом обставини можуть бути обрані судом підставами для визнання зловживаннями позивачем своїми процесуальними правами та підставою для повернення позову згідно до вимог ст.ст.45, 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

У п.1.5 прохальної частини позову позивач просить зобов`язати відповідача надати йому письмовий перелік/опис найменувань продовольчого, речового та інших видів забезпечення недоотриманого за весь час необґрунтованого призупинення проходження військової служби починаючи з 25.05.2023 року та допустити негайне виконання рішення суду в цій частині, проте у позові не викладено обставин звернення до відповідача з даного питання, доказів відмови чи бездіяльності відповідача у цій частині до позову не додано, в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що у п.1.5 прохальної частини позову позивач просить у цій частині (зобов`язання вчинити певні дії) допустити негайне виконання рішення суду, однак у позові не зазначено якими процесуальними нормами передбачено таке негайне виконання рішення суду з приводу зобов`язальної частини позову, доказів таких до позову також не додано, що також є порушенням зазначених вище норм.

У п.3.1 прохальної частини позову позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ відповідача від 12.06.2023 №2018 щодо затвердження результатів службового розслідування у зв`язку із самовільним залишенням військової частини позивачем, проет у позові не наведено яким саме чином порушено права позивача прийняттям рішення про затвердження результатів службового розслідування, з урахуванням того, що зазначене рішення не містить обов`язкових вказівок для відповідача, які він має обов`язок виконати, викладу таких обставин позов не містить та доказів до нього не додано, в порушення вимог п.5, п.9 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

У п.4 прохальної частини позову позивач просить визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не оформлення відповідно до вимог діючого законодавства військовослужбовцю ОСОБА_1 відпустки для проходження лікування у зв`язку із отриманим пораненням у період з 23.12.2022 по 22.01.2023, проте зміст позову не містить викладу обставин у наведеній частині, не зазначено коли позивач звертався до відповідача з приводу надання йому відпустки для проходження лікування у період з 23.12.2022 по 22.01.2023, ні рапорту, ні довідки ВЛК до позову не додано, в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

У п.5 прохальної частини позову позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо вирахування військового збору з грошового забезпечення позивача за весь період проходження ним військової служби від початку введення режиму воєнного стану, з 24.02.2022, та зобов`язати відповідача повернути позивачу безпідставно вирахувані з грошового забезпечення кошти у сумі рівній вирахуваному військовому збору за весь період проходження позивачем військової служби від початку введення режиму воєнного стану з 24.02.2022, проте зміст позову не містить викладу обставин щодо вираховування відповідачем військового збору з грошового забезпечення позивача з 24.02.2022р., таких доказів до позову не додано, в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, суд звертає увагу позивача на те, що ним порушено правила об`єднання позовних вимог, в порушення п.6 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частинами 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, позивач у позові просить, зокрема, визнати протиправними дії відповідача щодо вирахування військового збору з грошового забезпечення позивача за весь період проходження ним військової служби від початку введення режиму воєнного стану, з 24.02.2022, та зобов`язати відповідача повернути позивачу безпідставно вирахувані з грошового забезпечення кошти у сумі рівній вирахуваному військовому збору за весь період проходження позивачем військової служби від початку введення режиму воєнного стану з 24.02.2022.

Разом з тим, наведена позовна заява подана лише 22.06.2024р. (згідно штемпеля Укрпошти), що свідчить про пропуск позивачем 3-х місячного строку звернення з даним позовом у наведеній частині за період з 19.07.2022р., встановленого ст.233 КЗпП України (у редакції, чинній з 19.07.2022 року), з якими з урахуванням карантину, який відмінено з 30.06.2023р., позивач повинен був звернутися до суду з 01.07.2023р. по 02.10.2023р. (включно).

За приписами ч.6 ст.161 вказаного Кодексу передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Однак, як вбачається із доданих до позову документів, позивачем до адміністративного позову не додано заяви про поновлення саме цього пропущеного строку звернення до суду з наведеними позовними вимогами та доказів поважності причин пропуску такого строку в порушення вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, подана позивачем заява про поновлення строку звернення до адміністративного позову жодних обґрунтувань щодо пропуску саме цього строку не містить.

Окрім того, згідно до ч.5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Встановлений ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду з моментом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.120 Кодексу адміністративного судочинства України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд також зазначає, що доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Так, у позові позивач зазначає, що довідався про оспорювані накази, дії та бездіяльність відповідача, що є предметом цього позову - 26.01.2024р.

А відповідно, із наведеного слідує, що позивач мав звернутися до суду з цим позовом у місячний строк після 26.01.2024р. (коли довідався про порушення своїх прав), встановлений ч.5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, який сплинув - 26.02.2024р. (включно).

Разом з тим, з таким позовом позивач звернувся після спливу майже 5 місяців лише 22.06.2024р. (згідно штемпеля поштового зв`язку про відправку цього позову).

З огляду на викладене, місячний строк звернення до суду з цим позовом, встановлений ч.5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, станом на 22.06.2024р. сплинув.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Частиною 1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані, вказані нею у заяві, визнані судом не поважними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також і за приписами ч.6 ст.161 вказаного Кодексу передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Так, разом із позовною заявою позивачем подано заяву про поновлення строку, в якій останній просить поновити позивачеві строк на подання даного позову посилаючись на те, що з 12.10.2021 позивач проходив військову службу у лавах Збройних Сил України та у певні періоди проходив стаціонарне лікування, у періоди проходження якого переніс три операції та змушений був після цього тривалий час відновлюватись; позивач, перебуваючи на тривалому лікуванні внаслідок виконання ним службових обов`язків не знав та не мав можливість вжити заходи щодо захисту своїх прав, порушених відповідачем; після проходження ВЛК 14 листопада 2023 позивач визнаний таким, що потребує відпустки для лікування у зв`язку із хворобою на 30 днів, однак відповідач не надав відпустку для лікування позивачу; позивач довідався про порушеного своїх прав 26.01.2024р.; позивач вперше отримав документи відповідача після того як розпочався розгляд справи №160/32483/23, у короткий час вжив заходи для досягнення процесуальної економії та повного захисту своїх прав, а також уникнення необхідності подання цього, додаткового позову до Військової частини НОМЕР_1 , проте з огляду на позицію суду у справі №160/32483/23 змушений вжити додаткових засобів для повного захисту своїх прав шляхом звернення із цим позовом.

При цьому, досліджуючи докази надані позивачем на підтвердження поважності причин його пропуску, а саме: проходження військової служби, тривале лікування внаслідок виконання позивачем своїх військових обов`язків, вжиття процесуальних заходів для забезпечення процесуальної економії та уникнення подання додаткового позову до відповідача, перевантаження суду, не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку звернення до суду з цим позовом, оскільки додані до заяви докази проходження лікування позивачем саме у період, який припадав на необхідність подання цього позову до суду - з 27.01.2024р. по 26.02.2024р. включно, не підтверджують.

Отже, докази проходження позивачем лікування у вказаний період з 27.01.2024р. по 26.02.2024р. включно у матеріалах справи відсутні, тому підстави для визнання цих причин поважними у адміністративного суду відсутні.

З приводу проходження позивачем військової служби, як поважність причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, на що позивач посилається у своїй заяві, то судом у даному випадку враховується те, що позивачеві з грудня 2023 року надаються адвокатські послуги адвокатом Яремчук Л.В. (про що свідчать дані Діловодства суду у справі №160/32483/23), яка мала не тільки можливість, а й обов`язок подати даний позов замість позивача, у строки, встановлені ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Що стосується посилань представника позивача на перевантаженість суду як на поважну причину пропуску строку звернення до суду з цим позовом, то ці обставини не впливають на права позивача та його представника звернутися до суду з цим позовом у строк, встановлений законом, а відповідно і не можуть бути визнані судом поважними причинами пропуску цього строку.

За викладеного, наведені в заяві про поновлення строку обставини, як підстави поважності пропуску строку звернення до суду, визнаються судом неповажними згідно ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням вищевказаних обставин, суд приходить до висновку, що позивачем адміністративний позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст.123, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві п`ятиденного строку для усунення недоліків з дня отримання ухвали про залишення позову без руху.

Вищезазначені недоліки уточненого адміністративного позову мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1, ч.2 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та представника позивача, у відповідності до вимог п.2 ч.5, ч.6 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові викладу обставин щодо похідних вимог, викладених у пунктах 1.3, 1.4, 1.5, 1.6, виходячи з їх невідповідності основним позовним вимогам (п.1.1, п.1.2 позовних вимог), із зазначенням про докази, що їх підтверджують та надати такі докази, у відповідності до вимог п.4, п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові викладу обставин щодо прийняття участі у бойових діях саме в березні 2023 року (з урахуванням того, що у період з 06.03.2023р. по 13.03.2023р. позивач проходив стаціонарне лікування, про що сам зазначає у позові, в який саме період та де позивач брав участь у бойових діях у позові не зазначено), із зазначенням про докази, що їх підтверджують та надати такі докази, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- визначитися із позовними вимогами, заявленими у п.1.4 прохальної частини позову, виходячи з того, що такі вимоги також заявлені і у справі №160/32483/23, з урахуванням вищенаведених висновків суду, у відповідності до вимог ст.ст. 45, 169 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові викладу обставин щодо звернення до відповідача з питання надання письмового переліку/опису найменувань продовольчого, речового та інших видів забезпечення недоотриманого за весь час необґрунтованого призупинення проходження військової служби починаючи з 25.05.2023 року, із обґрунтуванням та зазначенням норм процесуального права щодо звернення до негайного виконання рішення суду в цій частин, із зазначенням про докази, що їх підтверджують та надати такі докази, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові викладу обставин щодо того, яким саме чином порушено права позивача прийняттям наказу відповідача від 12.06.2023 №2018 щодо затвердження результатів службового розслідування у зв`язку із самовільним залишенням військової частини позивачем, з урахуванням того, що таке рішення не містить обов`язкових вказівок для відповідача, які він має обов`язок виконати, із зазначенням про докази, що їх підтверджують та надати такі докази, у відповідності до вимог п.5, п.9 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові викладу обставин щодо позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не оформлення відповідно до вимог діючого законодавства військовослужбовцю ОСОБА_1 відпустки для проходження лікування у зв`язку із отриманим пораненням у період з 23.12.2022 по 22.01.2023, із зазначенням коли позивач звертався до відповідача з приводу надання йому відпустки для проходження лікування у період з 23.12.2022 по 22.01.2023, із зазначенням про докази, що їх підтверджують та надати такі докази, а також і надати рапорт та довідку ВЛК, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові викладу обставин щодо вираховування відповідачем військового збору з грошового забезпечення позивача з 24.02.2022р., із зазначенням про докази, що їх підтверджують та надати такі докази, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- з дотриманням правил об`єднання позовних вимог, виходячи з п.6 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом в частині позовних вимог щодо вирахування військового збору з грошового забезпечення позивача та зобов`язати відповідача повернути позивачу такі кошти, з урахуванням 3-х місячного строку звернення з даним позовом у наведеній частині за період з 19.07.2022р., встановленого ст.233 КЗпП України (у редакції, чинній з 19.07.2022 року), вказавши підстави для поновлення строку, та надати докази поважності причин його пропуску на її підтвердження, у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

3) заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом, вказавши інші підстави для поновлення строку саме у період з 27.01.2024р. по 26.02.2024р. включно, та надати докази поважності причин його пропуску на її підтвердження, у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.123, п.2, п.4, п.5, п.9 ч.5, ч.6 ст.160, ч.4, ч.6 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст.243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду у справі №160/16508/24 - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, бездіяльності, визнання незаконними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишити без руху.

Позивачеві у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, усунути недоліки адміністративного позову шляхом надання до суду:

1) адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1, ч.2 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням у ньому відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та представника позивача, у відповідності до вимог п.2 ч.5, ч.6 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові викладу обставин щодо похідних вимог, викладених у пунктах 1.3, 1.4, 1.5, 1.6, виходячи з їх невідповідності основним позовним вимогам (п.1.1, п.1.2 позовних вимог), із зазначенням про докази, що їх підтверджують та надати такі докази, у відповідності до вимог п.4, п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові викладу обставин щодо прийняття участі у бойових діях саме в березні 2023 року (з урахуванням того, що у період з 06.03.2023р. по 13.03.2023р. позивач проходив стаціонарне лікування, про що сам зазначає у позові, в який саме період та де позивач брав участь у бойових діях у позові не зазначено), із зазначенням про докази, що їх підтверджують та надати такі докази, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- визначитися із позовними вимогами, заявленими у п.1.4 прохальної частини позову, виходячи з того, що такі вимоги також заявлені і у справі №160/32483/23, з урахуванням вищенаведених висновків суду, у відповідності до вимог ст.ст. 45, 169 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові викладу обставин щодо звернення до відповідача з питання надання письмового переліку/опису найменувань продовольчого, речового та інших видів забезпечення недоотриманого за весь час необґрунтованого призупинення проходження військової служби починаючи з 25.05.2023 року, із обґрунтуванням та зазначенням норм процесуального права щодо звернення до негайного виконання рішення суду в цій частин, із зазначенням про докази, що їх підтверджують та надати такі докази, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові викладу обставин щодо того, яким саме чином порушено права позивача прийняттям наказу відповідача від 12.06.2023 №2018 щодо затвердження результатів службового розслідування у зв`язку із самовільним залишенням військової частини позивачем, з урахуванням того, що таке рішення не містить обов`язкових вказівок для відповідача, які він має обов`язок виконати, із зазначенням про докази, що їх підтверджують та надати такі докази, у відповідності до вимог п.5, п.9 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові викладу обставин щодо позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не оформлення відповідно до вимог діючого законодавства військовослужбовцю ОСОБА_1 відпустки для проходження лікування у зв`язку із отриманим пораненням у період з 23.12.2022 по 22.01.2023, із зазначенням коли позивач звертався до відповідача з приводу надання йому відпустки для проходження лікування у період з 23.12.2022 по 22.01.2023, із зазначенням про докази, що їх підтверджують та надати такі докази, а також і надати рапорт та довідку ВЛК, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- із зазначенням у позові викладу обставин щодо вираховування відповідачем військового збору з грошового забезпечення позивача з 24.02.2022р., із зазначенням про докази, що їх підтверджують та надати такі докази, у відповідності до вимог п.5 ч.5 ст.160, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- з дотриманням правил об`єднання позовних вимог, виходячи з п.6 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом в частині позовних вимог щодо вирахування військового збору з грошового забезпечення позивача та зобов`язати відповідача повернути позивачу такі кошти, з урахуванням 3-х місячного строку звернення з даним позовом у наведеній частині за період з 19.07.2022р., встановленого ст.233 КЗпП України (у редакції, чинній з 19.07.2022 року), вказавши підстави для поновлення строку, та надати докази поважності причин його пропуску на її підтвердження, у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

3) заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом, вказавши інші підстави для поновлення строку саме у період з 27.01.2024р. по 26.02.2024р. включно, та надати докази поважності причин його пропуску на її підтвердження, у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва