Справа № 200/1366/24
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2024 року Справа№200/1366/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аканова О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ), Головного управління Пенсійного фонду управління в Миколаївській області (місцезнаходження: 54020, Миколаївська область, м.Миколаїв, вул.Морехідна, буд.1, ); Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження: 93404, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Шевченка, 9, ) про

визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині не зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 18.04.1991 по 09.12.1991, з 04.07.1998 по 13.01.2000 в Костянтинівському державному хімічному заводі, , незаконною;

скасування рішення від 12 лютого 2024 року №66 в частині не врахування до розрахунку періодів її трудової діяльності, період роботи в Костянтинівському державному хімічному заводі, , з 18.04.1991 по 09.12.1991, з 04.07.1998 по 13.01.2000;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву від 31 січня 2024 року, про призначення пенсії за віком, та зарахувати до страхового стажу періоди роботи, згідно дублікату трудової книжки серії НОМЕР_2 від 21 липня 2004 року: з 18.04.1991 по 09.12.1991, та з 04.07.1998 по 13.01.2000 в Костянтинівському державному хімічному заводі, , та призначити пенсію за віком з урахуванням зазначеного періоду роботи, з часу звернення до відповідача, тобто з 31 січня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийнято рішення про призначення позивачу пенсії з 31 січня 2024 року. Позивач від відповідача отримала розрахунок періодів її трудової діяльності, які були враховані при призначенні їй пенсії, з якого стало відомо, що відповідачем до її страхового стажу, необхідного для призначення пенсії, не було зараховано періоди її роботи в Костянтинівському державному хімічному заводі, а саме: з 18.04.1991 по 09.12.1991, та з 04.07.1998 по 13.01.2000, що призвело до зменшеного розміру призначеної пенсії.

Позивач вважає дії відповідача щодо не зарахування до загального стажу періодів її роботи та призначенні пенсії за віком такими, що суперечать Конституції України, іншим законам України, тому звернулась до суду з вказаним позовом.

Просила задовольнити позов.

Відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області до суду надано відзив на адміністративний позов, в якому вказали, що позивач звернулась до органів Пенсійного фонду України з заявою від 31.01.2024 № 205 про призначення пенсії згідно пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. За результатами розгляду заяви позивачу призначено з 31.01.2024 року. Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурні підрозділи, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області. Страховий стаж позивача на дату звернення становить 23 роки 08 місяців 18 днів. До страхового стажу згідно дублікату трудової книжки не зараховано період роботи на підприємстві «Костянтинівський державний хімічний завод» з 18.04.1991 по 13.01.2000, оскільки дата початку трудової діяльності передує даті відкриття трудової книжки. Період роботи з 10.12.1991 по 03.07.1998 враховано до страхового стажу, як «догляд за дитиною до 3-х років». В Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування відсутні відомості про роботу з 01.01.1998 по 31.12.2003 року. Страховий стаж з 19.08.2004 обчислено за даними Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Просили відмовити в задоволенні позову.

Від відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії згідно пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV. Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурні підрозділи, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області. Заяву позивача відпрацьовано спеціалістом з призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та головним спеціалістом з призначення пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в в Луганській області. Внаслідок розгляду заяви позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області було прийнято рішення про призначення позивачу пенсії з 31.01.2024 року. Щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 18.04.1991 по 13.01.2000 вказали, що в трудовій книжці наявні записи про періоди роботи з 18.04.1991 по 13.01.2000 на Костянтинівському державному хімічному заводі. Зазначений період неможливо зарахувати, тому, що дата заповнення трудової книжки є пізнішою, ніж періоди роботи на заводі, що є порушенням вимог пункту 2.2 Інструкції №162 та Інструкції №58. Крім того, запис №3 трудової книжки на звільнення з роботи та на титульній сторінці трудової книжки завірені печаткою, що не прочитується. Підтверджуючих документів за період роботи з 18.04.1991 по 13.01.2000 на Костянтинівському державному хімічному заводі позивач не надала.

Відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду управління в Миколаївській області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому заперечили проти задоволенні позову. Зазначили, що 12.02.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення №66 про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до статті 115 Закону № 1058. Вказали, що позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення №66 про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до статті 115 Закону № 1058. До страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 18.04.1991 по 13.01.2000, згідно з трудовою книжкою, оскільки її оформлення (заповнення) проведено з порушенням строків, визначених пунктом 2.2. Інструкції № 58 (перший запис про роботу датований 18.04.1991, дата заповнення трудової книжки 21.07.2004). Інформація щодо видачі дублікату трудової книжки, відсутня. Крім того, запис про звільнення засвідчено печаткою, по відтиску якої неможливо визначити назву підприємства. Вищезазначений період зараховано частково, періодами догляду непрацюючої матері за дітьми, 10.12.1991, 29.09.1993 та 04.07.1995 років народження, до досягнення ними 3- річного віку (з 10.12.1991 по 03.07.1998). Просили відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні без повідомлення сторін).

Ухвалою суду від 28 березня 2024 року в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про залучення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в якості третьої особи у справі №200/1366/24 відмовлено; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати до суду письмові пояснення щодо зарахування чи незарахування періодів з 18 квітня 1991 по 03 липня 1998, з 10 грудня 1991 по 03 липня 1998, з 18 квітня 1991 по 13 січня 2000 до страхового стажу ОСОБА_1 ; заяву про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 та всі документи, додані до неї; рішення від 12 лютого 2024 та всі документи, що були підставою для його прийняття.

Ухвалою суду від 28 березня 2024 року в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про залучення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в якості третьої особи у справі №200/1366/24 відмовлено; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати до суду письмові пояснення щодо зарахування чи незарахування періодів з 18 квітня 1991 по 03 липня 1998, з 10 грудня 1991 по 03 липня 1998, з 18 квітня 1991 по 13 січня 2000 до страхового стажу ОСОБА_1 ; заяву про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 та всі документи, додані до неї; рішення від 12 лютого 2024 та всі документи, що були підставою для його прийняття.

Ухвалою суду від 23 квітня 2024 року в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про залучення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в якості третьої особи у справі №200/1366/24 відмовлено; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати до суду письмові пояснення щодо зарахування чи незарахування періодів з 18 квітня 1991 по 03 липня 1998, з 10 грудня 1991 по 03 липня 1998, з 18 квітня 1991 по 13 січня 2000 до страхового стажу ОСОБА_1 ; заяву про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 та всі документи, додані до неї; рішення від 12 лютого 2024 та всі документи, що були підставою для його прийняття.

Ухвалою суду від 08 травня 2024 року ПОВТОРНО зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надати до суду письмові пояснення щодо зарахування чи незарахування періодів з 18 квітня 1991 по 03 липня 1998, з 10 грудня 1991 по 03 липня 1998, з 18 квітня 1991 по 13 січня 2000 до страхового стажу ОСОБА_1 ; заяву про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 та всі документи, додані до неї; рішення від 12 лютого 2024 та всі документи, що були підставою для його прийняття.

Ухвалою суду від 10 травня 2024 року зобов`язано ОСОБА_1 надати до суду довідку про нараховану та виплачену заробітну плату на Костянтинівському державному хімічному заводі в період з 10 грудня 1991 по 03 липня 1998 року; накази Костянтинівського державного хімічного заводу про перебування у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними 3-річного віку в період з 10 грудня 1991 по 03 липня 1998 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати до суду письмові докази, на підставі яких період з 10 грудня 1991 по 03 липня 1998 зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 як «догляд непрацюючої матері за дітьми до досягнення ними 3-річного віку».

Ухвалою суду від 10 червня 2024 року прийнято уточнений адміністративний позов.

Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. №2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2023 №2915-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 02.05.2023 №3057-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 27.07.2023 №3275-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 08.11.2023 № 3429-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06 лютого 2024 № 3564-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 08 травня 2024 № 3684-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Враховуючи викладене в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року N 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м.Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2022 року прийнято наказ №14/І-г. Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи. Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, згідно паспорта НОМЕР_3 .

31.01.2024 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії за віком (багатодітна мати).

Як вбачається з перерахунку пенсії та відзиву Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийнято рішення №66 від 12.02.2024 позивачу призначено пенсію за віком з 31.01.2024 року. Страховий стаж складає 23 роки 08 місяців 19 років.

Відповідно до форми РС-право період з 10.12.1991 03.07.1998 зарахований до страхового стажу як «Догляд за дитин. до 3 років».

Як вбачається з відзиву відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до страхового стажу згідно дублікату трудової книжки не зараховано період роботи на підприємстві «Костянтинівський державний хімічний завод» з 18.04.1991 по 13.01.2000, оскільки дата початку трудової діяльності передує даті відкриття трудової книжки.

Як вбачається з відзиву відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області в трудовій книжці наявні записи про періоди роботи з 18.04.1991 по 13.01.2000 на Костянтинівському державному хімічному заводі. Зазначений період неможливо зарахувати, тому, що дата заповнення трудової книжки є пізнішою, ніж періоди роботи на заводі, що є порушенням вимог пункту 2.2 Інструкції №162 та Інструкції №58. Крім того, запис №3 трудової книжки на звільнення з роботи та на титульній сторінці трудової книжки завірені печаткою, що не прочитується

Як вбачається з відзиву відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 18.04.1991 по 13.01.2000, згідно з трудовою книжкою, оскільки її оформлення (заповнення) проведено з порушенням строків, визначених пунктом 2.2. Інструкції № 58 (перший запис про роботу датований 18.04.1991, дата заповнення трудової книжки 21.07.2004).

Відповідно до дублікату трудової книжки НОМЕР_2 позивач:

18.04.1991 прийнята апаратником змішування на Костянтинівський державний хімічний завод (наказ №56-к від 17.04.91);

13.01.2000 звільнена по догляду за дитиною по досягненню 14-річного віку (наказ №4-к від 13.01.2000).

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Згідно ст. 3 Конституції України, Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 1 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 16 Закону №1058-IV, застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: […] з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; […].

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: […] з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років; […].

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: […] з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 15 до 20 років […].

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі - Закон № 1788-ХІІ) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: а) […] період одержання допомоги по безробіттю […].

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV, період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання ст. 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України Постановою від 12.08.1993 № 637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердив Порядок № 637.

Згідно п. 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (пункт 2 Порядку № 637).

В п. 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з наведених норм Порядку №637, у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п.п. 2.2., 2.3., 2.5., 2.10., 2.11. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 № 162 (надалі - Інструкція № 162), заповнення трудової книжки вперше виробляється адміністрацією підприємства у присутності працівника пізніше тижневого терміну від часу прийому на роботу.

У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; […].

Усі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення повинні точно відповідати текст наказу (розпорядження).

Записи вносяться арабськими цифрами (число та місяць двозначними). Наприклад, якщо робітника або службовця прийнято на роботу 5 січня 1984 р., у графі 2 трудової книжки раніше встановленого зразка (1938 р.) записується: "1984.05.01", у трудових книжках, виданих після 1 січня 1975 р.: "05.01 .84 ".

У разі виявлення неправильного чи неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та ін. виправлення проводиться адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівникові у цьому необхідну допомогу.

Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) та дата народження зазначаються на підставі паспорта або свідоцтва про народження […].

Після вказівки дати заповнення трудової книжки працівник підписом засвідчує правильність внесених відомостей.

Першу сторінку (титульний лист) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (чи друк відділу кадрів), де вперше заповнювалася трудова книжка.

Спільним Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України N 58 від 29.07.93 р. затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників, п.п. 1.3, 2.2-2.9, 2.11-2.13, якої встановлено, що при влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку.

Заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

У разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу.

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці.

Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.

Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки.

Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Розділом 5 Інструкції визначено порядок оформлення дублікатів трудових книжок працівникам.

Так, згідно з пунктом 5.1 Інструкції особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки.

Відповідно до пункту 5.2 Інструкції дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).

Пунктом 5.3 Інструкції якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами.

Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки.

Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку: у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу; у графі 3 пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника. Запис у дублікаті трудової книжки відомостей про роботу за сумісництвом та за суміщенням професій провадиться за бажанням працівника.

Якщо з поданих документів вбачається, що працівник переводився на іншу постійну роботу на тому ж самому підприємстві, то про це робиться відповідний запис.

Після цього у графі 2 записується дата звільнення, а у графі 3 - причина звільнення, якщо у поданому працівником документі є такі дані.

У тому разі, коли документи не містять повністю зазначених вище даних про роботу у минулому, в дублікат трудової книжки вносяться тільки ті дані, що є у документах.

У графі 4 зазначаються найменування, дата і номер документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті. Документи, що підтверджують стаж роботи, повертаються їх власнику. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний сприяти працівникові в одержанні документів, які підтверджують стаж його роботи, що передував влаштуванню на це підприємство.

Згідно з пунктом 5.5 Інструкції якщо трудова книжка (вкладиш до неї) стала непридатною (обгоріла, розірвана, забруднена і т.інш.), то власник або уповноважений ним орган за останнім місцем роботи видає працівнику дублікат трудової книжки (вкладиш до неї).

При цьому на першій сторінці трудової книжки, що стала непридатною, робиться надпис "Замість видано дублікат", а книжка повертається її власнику. При працевлаштуванні на нове місце роботи працівник зобов`язаний пред`явити дублікат трудової книжки.

З огляду на зміст вищевказаних положень Інструкції, перевірку наявності первинних документів для внесення записів про роботу у період до дати оформлення дубліката трудової книжки та належність оформлення таких документів здійснює підприємство за останнім місцем роботи працівника, яке оформлює дублікат трудової книжки. Наявність чи відсутність належно оформлених документів впливає на повноту записів про стаж роботи по окремих періодах роботи. Інструкція не містить будь-яких положень щодо здійснення такої перевірки іншими особами, відмінними від підприємства, яке оформлює дублікат трудової книжки.

В даному випадку дублікат трудової книжки позивача оформлений відповідно до вимог Інструкції, оскільки дублікат містить інформацію стосовно дати прийняття на роботу, найменування підприємства, де працювала позивач, посади, на яку було прийнято позивача, а також зазначено на підставі яких наказів позивач прийнятий на роботу та звільнений.

Тому, суд вважає, що за наявності у позивача основного документу, що підтверджує стаж роботи та відповідного запису у ній, відсутні підстави та необхідність у підтвердженні стажу роботи позивача відповідно до Постанови КМУ № 637.

У даному адміністративному спорі відповідач піддав сумніву достовірність запису у трудовій книжці, при цьому належність трудової книжки позивачу відповідачем під сумнів не ставиться.

Суд наголошує, що однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці, право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які зобов`язані вести облік трудового стажу працівників і відповідно забезпечувати зберігання цих даних.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 307/541/17 року, який виклав у постанові від 19.12.2019 року.

Поряд з цим, в постанові Верховного Суд від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 суд касаційної інстанції підтримав висновок, згідно якого, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, в свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, приходить до висновку, що з метою ефективного захисту прав позивача слід прийняти рішення про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду управління в Миколаївській області щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 18.04.1991 по 09.12.1991, з 04.07.1998 по 13.01.2000 в Костянтинівському державному хімічному заводі та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду управління в Миколаївській області повторно розглянути заяву позивача від 31.01.2024, з зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 18.04.1991 по 09.12.1991, з 04.07.1998 по 13.01.2000 в Костянтинівському державному хімічному заводі з 31.01.2024 року.

Суд вважає, що обраний спосіб є достатній та ефективний для захисту порушених прав та інтересів позивача.

Щодо вимоги позивача про скасування рішення від 12 лютого 2024 року №66 в частині не врахування до розрахунку періодів її трудової діяльності, період роботи в Костянтинівському державному хімічному заводі, , з 18.04.1991 по 09.12.1991, з 04.07.1998 по 13.01.2000, суд зазначає, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправою бездіяльності, а скасування рішення про призначення пенсії може призвести до порушення її прав та інтересів.

Щодо вимоги позивача про призначення пенсію за віком, суд зазначає наступне.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вищевказана позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки вказані повноваження відносяться виключно до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень, крім того згідно рішення від 12.12.2024 №66 позивачу відповідачем призначено пенсію за віком.

Що стосується вимог позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, суд вважає за необхідне відмовити в цій частині, оскільки цими відповідачами не вчинено будь-яких дій.

Таким чином, оскільки Головним управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області приймалось рішення №66 від 12.02.2024 за заявою позивача від 31.01.2024, то зобов`язання вчинити певні дії за рішенням суду повиненно також Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, а тому позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. згідно квитанції від 05.03.2024 року

Таким чином, в зв`язку з частковим задоволенням позову, судовий збір в розмірі 605,60 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 258, 262, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, 3, ), Головного управління Пенсійного фонду управління в Миколаївській області (місцезнаходження: 54020, Миколаївська область, м.Миколаїв, вул.Морехідна, буд.1, ); Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження: 93404, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Шевченка, 9, ) про визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині не зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 18.04.1991 по 09.12.1991, з 04.07.1998 по 13.01.2000 в Костянтинівському державному хімічному заводі, , незаконною; скасування рішення від 12 лютого 2024 року №66 в частині не врахування до розрахунку періодів її трудової діяльності, період роботи в Костянтинівському державному хімічному заводі, , з 18.04.1991 по 09.12.1991, з 04.07.1998 по 13.01.2000 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву від 31 січня 2024 року, про призначення пенсії за віком, та зарахувати до страхового стажу періоди роботи, згідно дублікату трудової книжки серії НОМЕР_2 від 21 липня 2004 року: з 18.04.1991 по 09.12.1991, та з 04.07.1998 по 13.01.2000 в Костянтинівському державному хімічному заводі, , та призначити пенсію за віком з урахуванням зазначеного періоду роботи, з часу звернення до відповідача, тобто з 31 січня 2024 року задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду управління в Миколаївській області (місцезнаходження: 54020, Миколаївська область, м.Миколаїв, вул.Морехідна, буд.1, ) щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) періоду роботи з 18.04.1991 по 09.12.1991, з 04.07.1998 по 13.01.2000 в Костянтинівському державному хімічному заводі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду управління в Миколаївській області (місцезнаходження: 54020, Миколаївська область, м.Миколаїв, вул.Морехідна, буд.1, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) від 31.01.2024, з зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 18.04.1991 по 09.12.1991, з 04.07.1998 по 13.01.2000 в Костянтинівському державному хімічному заводі з 31.01.2024 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду управління в Миколаївській області (місцезнаходження: 54020, Миколаївська область, м.Миколаїв, вул.Морехідна, буд.1, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Аканов