Справа № 140/3654/24
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року ЛуцькСправа № 140/3654/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави до Рожищенської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави звернувся з позовом до Рожищенської міської ради про визнання протиправною бездіяльності щодо невжиття заходів із виготовлення документації із землеустрою, визначених статтею 25 Закону України «Про землеустрій», та внесення відомостей про межі земельної ділянки, на якій розташований Комунальний заклад позашкільної освіти «Рожищенський будинок дитячої творчості» Рожищенської міської ради Луцького району, що заходиться за адресою: вул. Незалежності, 85 у м. Рожище Луцького району Волинської області, до Державного земельного кадастру, а також здійснення державної реєстрації прав на неї; зобов`язання відповідача вчинити дії, пов`язані із виготовлення документації із землеустрою, визначених статтею 25 Закону України «Про землеустрій» та внесення відомостей про межі земельної ділянки, на якій розташований Комунальний заклад позашкільної освіти «Рожищенський будинок дитячої творчості» Рожищенської міської ради Луцького району, що заходиться за адресою: вул. Незалежності, 85 у м. Рожище Луцького району Волинської області, до Державного земельного кадастру, а також здійснення державної реєстрації прав на неї.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Луцькою окружною прокуратурою при виконанні повноважень, визначених статтею 131-1 Конституції України та статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (далі Закон № 1697-VII), встановлено порушення інтересів держави щодо оформлення закладами освіти на території Луцького району права постійного користування земельними ділянками та реєстрації їх речових прав. Так встановлено, що Комунальний заклад «Рожищенський будинок творчості» за адресою: вул. Незалежності, 85, м. Рожище Рожищенський район розташований на земельній ділянці площею 0,399 га, яка згідно державного акту на право постійного користування №ІІ-ВЛ №000060 від 27.11.1997, на підставі рішення Рожищенської міської Ради народних депутатів №10/8 від 14.08.1997, передана в користування відділу освіти Рожищенської районної державної адміністрації м. Рожище для обслуговування адміністративних та виробничих приміщень. В подальшому, рішенням Рожищенської міської ради від 27.01.2021 №4/27 передано в оперативне управління та на баланс гуманітарного відділу Рожищенської міської ради Луцького району комунальний заклад «Рожищенський будинок творчості» за адресою: вул. Незалежності, 85, м. Рожище Рожищенський район. Відповідно до рішення Рожищенської міської ради №6/19 від 26.03.2021 «Про перейменування Комунальний заклад «Рожищенський будинок дитячої творчості» та затвердження Статуту у новій редакції» перейменовано Комунальний заклад «Рожищенський будинок дитячої творчості» в Комунальний заклад позашкільної освіти «Рожищенський будинок дитячої творчості» Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області. Відповідно до п. 1.2 Статуту засновником Закладу позашкільної освіти є Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області. Згідно п. 7.12 вищевказаного Статуту до матеріально-технічної бази закладу позашкільної освіти належить приміщення, споруди, обладнання, засоби зв`язку, земельні ділянки, рухоме і нерухоме майно, що перебуває у його повному господарському віданні, оперативному управлінні, орендоване чи надане йому засновником.

Однак встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.03.2024 Рожищенською міською радою речові права на земельну ділянку за адресою: вул. Незалежності, 85, м. Рожище, Луцький район, Волинська область не зареєстровані. Крім того, згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 20.03.2024 за №10-3-0-2-1243/2-24 до Державного земельного кадастру відомості щодо земельної ділянки, на якій розташований заклад позашкільної освіти, не внесені, кадастровий номер земельній ділянці не присвоєно, межі земельної ділянки в натуру (на місцевість) не винесені.

З урахуванням наведеного зазначає, що використання земельної ділянки, на якій розташований Комунальний заклад позашкільної освіти «Рожищенський будинок творчості» Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області, здійснюється із порушенням вимог чинного законодавства шляхом користування останнім без оформлення в належному порядку права користування та державної реєстрації речових прав, що створює передумови для зловживань щодо розпорядження цим об`єктом нерухомості, ризики неналежного функціонування навчального закладу, що може призвести до негативних наслідків, порушення прав дітей, нецільового використання приміщення будинку дитячої творчості або вибуття земельної ділянки з власності територіальної громади. Відсутність державної реєстрації речових прав на земельну ділянку, на якій знаходиться заклад позашкільної освіти, створює передумови для зловживань, зокрема суміжними землекористувачами, позаяк межі земельної ділянки не винесені в натуру, відомості про обмеження використання земельної ділянки в Державний земельний кадастр не внесено, що порушує передбачені державою принципи раціонального і ефективного управління земельними ресурсами та землекористування. До того ж необхідність оформлення права постійного користування за гуманітарним відділом Рожищенської міської ради Луцького району, як балансоутримувачем Комунального закладу позашкільної освіти «Рожищенський будинок дитячої творчості», та державної реєстрації речових прав на земельну ділянку закладу освіти прямо передбачена нормами чинного законодавства. Вказане свідчить по бездіяльність відповідача, яка полягає у безпідставному зволіканні щодо оформлення права постійного користування земельною ділянкою та державної реєстрації речових прав та обтяжень на майно (земельну ділянку), яка належить територіальній громаді.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що Рожищенською міською радою прийнято рішення №43/44 від 25.04.2024, яким Гуманітарному відділу Рожищенської міської ради надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в м. Рожище, вул. Незалежності, 85 для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти орієнтовною площею 0,167 га в постійне користування. В подальшому планується укладення договору із землевпорядною організацією щодо виготовлення технічної документації на земельну ділянку під закладом освіти, після виготовлення якої вона буде передана до Рожищенської міської ради на затвердження, що дозволить Гуманітарному відділу Рожищенської міської ради зареєструвати право постійного користування земельною ділянкою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відтак на даний час фактично розпочато процес виготовлення технічної документації на земельну ділянку площею 0,167 га та вжито конкретні заходи, спрямовані на вчинення дій, які є предметом позовних вимог у даній справі. З урахуванням наведеного просив закрити провадження у даній справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (а.с.37-38).

У відповіді на відзив прокурор заперечив щодо закриття провадження у даній справі, обґрунтовуючи тим, що надання дозволу гуманітарному відділу Рожищенської міської ради на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по вул. Незалежності, 85 у м. Рожище Луцького району для будівництва та обслуговування будівель закладу позашкільної освіти лише свідчить про визнання бездіяльності міської ради, оскільки такі заходи вжиті лише після пред`явлення даного позову та є початковим етапом, передбаченим чинним законодавством для виготовлення технічної документації на земельну ділянку з метою внесення про неї відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (здійснення державної реєстрації речових прав). З урахуванням наведеного просив позовні вимоги задовольнити повністю (а.с.46-47).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у даній справі відмовлено (а.с. 54-55).

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що Комунальний заклад «Рожищенський будинок творчості» за адресою: вул. Незалежності, 85, м. Рожище, Рожищенський район, Волинської області, розташований на земельній ділянці площею 0,399 га, яка на підставі рішення Рожищенської міської Ради народних депутатів від 14.08.1997 №10/8 надана в постійне користування для обслуговування адміністративних та виробничих приміщень Відділу освіти Рожищенської районної державної адміністрації м. Рожище, якому видано державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ВЛ №000060 від 27.11.1997 (а.с. 14-15).

В подальшому, пунктом 1 рішенням Рожищенської міської ради від 27.01.2021 №4/27 «Про передачу закладів освіти та культури в оперативне управління гуманітарного відділу Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області» в оперативне управління гуманітарного відділу Рожищенської міської ради Луцького району передано заклади освіти та культури, зокрема, Комунальний заклад «Рожищенський будинок творчості», який розташований за адресою: вул. Незалежності, 85, м. Рожище Рожищенський район, Волинської області. Пунктом 2 вказаного рішення передбачено, передати в оперативне управління та на баланс гуманітарного відділу Рожищенської міської ради Луцького району майно, зокрема, Комунального закладу «Рожищенський будинок творчості» - їх цілісні майнові комплекси, будівлі та споруди, основні засоби, малоцінні та швидкозношуючі предмети, інші необоротні активи згідно даних бухгалтерського обліку на підставі актів приймання-передачі (а.с. 11-13).

Відповідно до рішення Рожищенської міської ради від 26.03.2021 №6/19 «Про перейменування КЗ «Рожищенський будинок дитячої творчості» та затвердження Статуту у новій редакції» перейменовано КЗ «Рожищенський будинок дитячої творчості» в Комунальний заклад позашкільної освіти «Рожищенський будинок дитячої творчості» Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області та затверджено статут Комунального закладу позашкільної освіти «Рожищенський будинок дитячої творчості» Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області (а.с. 16).

Пунктами 1.2, 1.3 Статуту Комунального закладу позашкільної освіти «Рожищенський будинок дитячої творчості» Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області (у новій редакції) передбачено, що засновником Закладу позашкільної освіти є Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області, а органом управління Закладу позашкільної освіти є гуманітарний відділ Рожищенської міської ради. Відповідно до пункту 7.12 Статуту до матеріально-технічної бази закладу позашкільної освіти належить приміщення, споруди, обладнання, засоби зв`язку, земельні ділянки, рухоме і нерухоме майно, що перебуває у його повному господарському віданні, оперативному управлінні, орендоване чи надане йому засновником (а.с. 17-26).

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.03.2024, відомості щодо оформлення речових права на земельну ділянку за адресою: Волинська область, Луцький район, м. Рожище, вул. Незалежності, 85, на якій розташований Комунальний заклад позашкільної освіти «Рожищенський будинок дитячої творчості» Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області, відсутні (а.с. 27-28).

У відповідь на лист Луцької окружної прокуратури від 15.03.2024 №53-2365вих.24 (а.с. 29) Головне управління Держгеокадастру у Волинській області листом від 20.03.2024 №10-3-0.2-1243/2-24 повідомило, що відомості щодо земельної ділянки за адресою - вул. Незалежності, 85, м. Рожище, Луцький район, Волинська область, відсутні в Державному земельному кадастрі, кадастровий номер не присвоєно та у Відділі відсутня інформація щодо перенесення меж даної земельної ділянки в натуру (на місцевості) (а.с. 30).

Вважаючи протиправною бездіяльність Рожищенської міської ради щодо невжиття заходів із виготовлення документації із землеустрою, визначених статтею 25 Закону України «Про землеустрій», та внесення відомостей про межі земельної ділянки, на якій розташований Комунальний заклад позашкільної освіти «Рожищенський будинок дитячої творчості» Рожищенської міської ради Луцького району, до Державного земельного кадастру, а також здійснення державної реєстрації прав на неї, прокурор в інтересах держави звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частинами першою, третьою статті 23 Закону № 1697-VII представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Пунктом 1 частини шостої статті 23 Закону № 1697-VII передбачено, що під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження: звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1697-VII право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

За приписами частин третьої - п`ятої статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

У Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99).

Ці міркування Конституційний Суд України зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене Судом розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 23 Закону № 1697-VII.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 19.09.2019 у справі № 815/724/15, від 17.10.2019 у справі № 569/4123/16-а.

Звертаючись до суду з даним адміністративним позовом, заступник керівника Луцької окружної прокуратури вказує на те, що Рожищенська міська рада не вжила заходів щодо оформлення права постійного користування земельною ділянкою за гуманітарним відділом Рожищенської міської ради Луцького району, як балансоутримувачем Комунального закладу позашкільної освіти «Рожищенський будинок дитячої творчості», та державної реєстрації речових прав на вказану земельну ділянку закладу освіти, що зумовлює виникнення ризику для нормального функціонування закладу та навчального процесу та може призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей, нецільового використання приміщення будинку дитячої творчості або вибуття земельної ділянки з власності територіальної громади.

З цього приводу суд зазначає, що особливістю органів місцевого самоврядування як суб`єктів владних повноважень є те, що кожен з таких суб`єктів, з урахуванням положень Конституції України, є самостійним, автономним та не знаходиться у підпорядкуванні жодного органу.

Таким чином, позови прокурора до органу місцевого самоврядування, за загальним правилом, подаються з такої підстави, як відсутність суб`єкта, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. У такій категорії справ орган прокуратури повинен лише довести, що оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень завдано шкоду інтересам держави.

При цьому інтереси держави, у тому числі охоплюють інтереси мешканців територіальної громади, зокрема, у таких сферах, як освіта, благоустрій населених пунктів, оскільки відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Такий підхід відповідає положенням статей 5, 7 Конституції України, згідно з якими носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ; народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування; в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що, звертаючись до суду в інтересах держави, у позовній заяві заступник керівника Луцької окружної прокуратури обґрунтував, в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту.

Суд також враховує правову позицію, що викладена у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 520/6826/19, де суд у аналогічній справі дійшов висновку, що прокурор набуває статусу позивача, оскільки на даний час відсутній орган, уповноважений здійснювати функції щодо зобов`язання оформити належним чином право користування земельною ділянкою (п. 59 постанови Верховного суду).

Щодо суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 53 Конституції України визначено, що кожен має право на освіту. Держава забезпечує розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної освіти.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про позашкільну освіту» система позашкільної освіти - освітня підсистема, що включає державні, комунальні, приватні заклади позашкільної освіти; інші заклади освіти як центри позашкільної освіти (заклади загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, в тому числі школи соціальної реабілітації, міжшкільні навчально-виробничі комбінати, заклади професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої); гуртки, секції, клуби, культурно-освітні, спортивно-оздоровчі, науково-пошукові об`єднання на базі закладів загальної середньої освіти, навчально-виробничих комбінатів, закладів професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої; клуби та об`єднання за місцем проживання незалежно від підпорядкування, типів і форм власності; культурно-освітні, фізкультурно-оздоровчі, спортивні та інші заклади освіти, установи; фонди, асоціації, діяльність яких пов`язана із функціонуванням позашкільної освіти; відповідні органи управління позашкільною освітою і науково-методичні установи; інші суб`єкти освітньої діяльності, що надають освітні послуги у системі позашкільної освіти; позашкільна освіта - сукупність знань, умінь та навичок, що здобувають вихованці, учні і слухачі в закладах позашкільної освіти, інших суб`єктах освітньої діяльності за програмами позашкільної освіти.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про позашкільну освіту» заклад позашкільної освіти володіє, користується і розпоряджається майном, земельною ділянкою відповідно до законодавства України. Для здійснення навчально-виховної роботи закладам позашкільної освіти надаються в користування або в оренду спортивні об`єкти, культурні, оздоровчі та інші заклади безоплатно або на пільгових умовах. Порядок надання зазначених об`єктів у користування або в оренду визначається відповідними місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до законодавства України. Вимоги до матеріально-технічної бази позашкільного навчального закладу визначаються відповідними будівельними, протипожежними і санітарно-гігієнічними нормами, правилами облаштування та утримання позашкільного навчального закладу, навчальними планами та програмами. До матеріально-технічної бази закладу позашкільної освіти належать приміщення, споруди, обладнання, засоби зв`язку, транспортні засоби, земельні ділянки, рухоме і нерухоме майно, що перебуває у його власності або у повному господарському віданні, оперативному управлінні, орендоване чи надане йому засновником (власником). Заклад позашкільної освіти самостійно розпоряджається коштами, одержаними від господарської та іншої діяльності відповідно до його статуту. Заклад позашкільної освіти безоплатно користується земельними ділянками, на яких він розташований, та несе відповідальність за раціональне використання і відновлення природних ресурсів. Заклади позашкільної освіти можуть набувати у власність, брати у постійне користування або в оренду земельні ділянки, на яких вони розміщуються, у порядку відповідно до земельного законодавства.

Згідно з положеннями статті 14 Конституції України земля є основним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Як передбачено пунктами «а», «ґ» статті 92 Земельного кодексу України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; заклади освіти незалежно від форми власності.

Згідно із статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною першою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» закріплені засади державної реєстрації прав, серед яких є обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

Як передбачено частиною другою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 вказаного Закону державній реєстрації прав підлягають: речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; право довірчої власності на отриманий в управління об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості; інші речові права відповідно до закону.

Отже, обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оформлених у відповідності до вимог закону.

За приписами частин першої, другої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Зі змісту частини 2 статті 19 Конституції України, частини третьої статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження щодо управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, молодіжними центрами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення.

Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачені повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин, зокрема, власні: 1) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; та делеговані - 8) підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; 9) організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; 10) здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у межах та порядку, встановлених законом.

Приписами пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини першої статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений статтею 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті «а» частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Як передбачено частиною другою статті 123 Земельного кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Згідно з частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Пунктом 5 частини п`ятої статті 186 Земельного кодексу України передбачено, що технічна документація із землеустрою погоджується і затверджується у такому порядку: технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджується, зокрема, у разі передачі на підставі такої документації земельної ділянки у власність та користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування - рішенням таких органів.

Частиною шостою статті 123 Земельного кодексу України закріплено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

З аналізу вищенаведених норм земельного законодавства вбачається, що порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється в декілька етапів в тому числі:

- звернення з клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням технічної документації із землеустрою;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування технічної документації із землеустрою та надання земельної ділянки у користування.

Зі Статуту Комунального закладу позашкільної освіти «Рожищенський будинок дитячої творчості» Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області (у новій редакції) (а.с. 17-26) судом встановлено, що Комунальний заклад позашкільної освіти «Рожищенський будинок дитячої творчості» Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області (далі - Заклад позашкільної освіти) є юридичною особою (пункт 3.2), засновником Закладу позашкільної освіти є Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області (пункт 1.2), а органом управління Закладу є Гуманітарний відділ Рожищенської міської ради (пункт 1.3).

Матеріалами справи підтверджено, що 11.04.2024 Гуманітарний відділ Рожищенської міської ради звернувся до Рожищенської міської ради із клопотанням про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в м. Рожище, вул. Незалежності, 85 для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти орієнтовною площею 0,167 га в постійне користування (а.с. 40).

Рішенням Рожищенської міської ради від 25.04.2024 №43/44 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Гуманітарному відділу Рожищенської міської ради в м. Рожище, вул. Незалежності, 85» надано Гуманітарному відділу Рожищенської міської ради дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в м. Рожище, вул. Незалежності, 85 для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти орієнтовною площею 0,167 га в постійне користування. Пунктом 2 рішення від 25.04.2024 №43/44 рекомендовано Гуманітарному відділу Рожищенської міської ради звернутися до розробників документації із землеустрою для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); надати виготовлену технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) до Рожищенської міської ради для її затвердження. Відповідно до пункту 4 вказаного рішення контроль за виконанням даного рішення покладено на постійну комісію з питань депутатської діяльності та етики, дотримання прав людини, законності та правопорядку, земельних відносин, екології, природокористування, охорони пам`яток та історичного середовища Рожищенської міської ради (а.с.40 зворот).

З відзиву на позовну заяву слідує, що на даний час планується укладення договору із землевпорядною організацією щодо виготовлення технічної документації на земельну ділянку під Закладом позашкільної освіти, після виготовлення якої вона буде передана до Рожищенської міської ради на затвердження, що дозволить Гуманітарному відділу Рожищенської міської ради зареєструвати право постійного користування земельною ділянкою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Суд зазначає, що оформлення відповідного права постійного користування земельною ділянкою передбачає певну процедуру, яка складається з послідовних етапів (наведені вище). Враховуючи наведене, виготовлення документації із землеустрою та внесення відомостей про межі земельної ділянки, на якій розташований Заклад позашкільної освіти, до Державного земельного кадастру, а також здійснення державної реєстрації прав на неї є тривалим та поетапним процесом, а надання відповідачем Гуманітарному відділу Рожищенської міської ради дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є одним з етапів процесу такого оформлення.

Отже, Гуманітарний відділ Рожищенської міської ради як орган управління Закладу позашкільної освіти перебуває на етапі розробки технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що прокурор просить визнати протиправною бездіяльність саме Рожищенської міської ради щодо невжиття заходів із виготовлення документації із землеустрою, визначених статтею 25 Закону України «Про землеустрій», та внесення відомостей про межі земельної ділянки, на якій розташований Комунальний заклад позашкільної освіти «Рожищенський будинок дитячої творчості» Рожищенської міської ради Луцького району, що заходиться за адресою: вул. Незалежності, 85 у м. Рожище Луцького району Волинської області, до Державного земельного кадастру, а також здійснення державної реєстрації прав на неї, тобто визначальним у спірних правовідносинах є встановлення наявності або відсутності бездіяльності відповідача.

Суд зазначає, що протиправна бездіяльність має місце у тому випадку, коли в межах повноважень суб`єкта владних повноважень існує обов`язок вчинити конкретні дії, але він не виконаний.

Суд наголошує, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнана протиправною адміністративним судом лише у випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість і межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів особи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.07.2021 у справі №9901/345/20 зазначила, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

У свою чергу, долучені до матеріалів справи докази свідчать про те, що відповідачем Рожищенською міською радою в межах своєї компетенції вчинено дії, спрямовані на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також здійснення державної реєстрації прав на неї (прийнято рішення від 25.04.2024 №43/44, яким Гуманітарному відділу Рожищенської міської ради надано дозвіл на розроблення такої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), на якій розташований Комунальний заклад позашкільної освіти «Рожищенський будинок дитячої творчості» Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області).

Суд погоджується з доводами прокурора, що правовстановлюючі документи на земельну ділянку, яку використовує Заклад позашкільної освіти, не оформлено. Разом з цим, на переконання суду, з огляду на фактичні обставини справи, неможливо стверджувати, що відповідачем в межах своєї компетенції не вжито заходів щодо виготовлення документації із землеустрою.

За таких обставин, оцінивши вказані обставини у сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність прокурором бездіяльності Рожищенської міської ради, оскільки наведені обставини свідчать про те, що відповідачем відповідно до наданих повноважень Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» вчинені та вчиняються дії, направлені на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також здійснення державної реєстрації прав на неї.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки Верховного суду, що викладені у постанові від 09.06.2021 року у справі № 160/5976/19.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Рожищенської міської ради щодо невжиття заходів із виготовлення документації із землеустрою, визначених статтею 25 Закону України «Про землеустрій», та внесення відомостей про межі земельної ділянки, на якій розташований Комунальний заклад позашкільної освіти «Рожищенський будинок дитячої творчості» Рожищенської міської ради Луцького району, що заходиться за адресою: вул. Незалежності, 85 у м. Рожище Луцького району Волинської області, до Державного земельного кадастру, а також здійснення державної реєстрації прав на неї, та зобов`язання відповідача вчинити дії належить відмовити повністю.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Заступник керівника Луцької окружної прокуратури (43000, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 13)

Відповідач: Рожищенська міська рада (45100, Волинська область, місто Рожище, вулиця Незалежності, 60, ).

Суддя О. О. Андрусенко