Справа № 140/4228/24
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року ЛуцькСправа № 140/4228/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБІД» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОБІД» (далі ТОВ «АВТОБІД», позивач, товариство) звернулося з адміністративним позовом до Волинської митниці (далі митниця, відповідач) та з врахуванням збільшення позовних вимог просило

- визнати протиправним та скасувати рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2024 від 13.03.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/000656;

- визнати протиправним та скасування рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2024 від 21.03.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/000677;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000038/2 від 22.02.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/000479;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000039/2 від 22.02.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/000480.

В обґрунтування позову товариство зазначає, що з метою здійснення основного виду діяльності придбало транспортні засоби спеціального призначення сміттєвози марки Mercedes Benz Antos, 2015 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 та Mercedes Benz Antos, 2015 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 . Зазначені транспортні засоби позивачем заявлено до митного оформлення згідно з УКТ ЗЕД за кодом , що класифікується як «інші моторні транспортні засоби спеціального призначення». Однак, під час здійснення контролю правильності класифікації товару відповідач самостійно класифікував задекларований товар тa прийняв оскаржувані рішення про визначення коду товару, який митний орган класифікував за кодом , як вантажний автомобіль.

Позивач дані рішення вважає протиправними та такими, що підлягає скасуванню, оскільки вони не відповідають положенням Митного кодексу України, Закону України «Про митний тариф України», Поясненням до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності щодо правил класифікації товарів. При цьому вказує, що придбані ними транспортні засоби є транспортними засобами спеціального призначення, а тому повинні класифікуватись в товарній позиції 8705, що в свою чергу також підтверджується висновками судової автотоварознавчої експертизи.

Також, ТОВ «АВТОБІД» відповідно до договору №02/3-2024 від 02.02.2024, укладеного з фірмою експортером CL Investments Sp. z о.о. (Польща) придбавав вантажний автомобіль рефрижератор Renault Kangoo, 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , вартістю 3500,00 євро та вантажний автомобіль рефрижератор Mercedes Benz Sprinter, 2015 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , вартістю 6 300,00 євро. З метою митного оформлення товарів позивач через декларанта подав до Волинської митниці митні декларації ІМ40ДЕ №24UA81U6 та ІМ40ДЕ №24UA82U5 від 21.02.2024, а також товаросупровідні документи. Однак митним органом було відмовлено у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю та прийнято рішення про коригування митної вартості №UA205140/2024/000038/2 та №UA205140/2024/000039/2 від 22.02.2024, оскільки подані документи містять розбіжності та неточності. Того ж дня відповідачем прийнято картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/000479 та №UA205140/2024/000480.

Позивач з вищевказаними рішеннями та твердженням митного органу не погоджується та зазначає, що декларантом на підтвердження заявленої митної вартості і обраного методу її визначення було подано усі необхідні документи. Ці документи не містять розбіжностей, що могли б вплинути на невірний розрахунок митної вартості, не містять ознак підробки та відображають усі відомості, що підтверджують ціну, яка була фактично сплачена за товари та в своїй сукупності дають можливість визначити митну вартість товарів за основним методом визначення митної вартості товару.

З врахуванням наведеного просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву позовні вимоги ТОВ «АВТОБІД» не визнав, посилаючись на те, що згідно пояснень до товарної позиції 8704, до неї включаються, серед іншого, машини для вивезення сміття, незалежно від того, обладнані вони навантажувальними, трамбувальними, демпфірувальними та іншими пристроями чи нi. Згідно опису граф 31 поданих митних декларації пред`явлені до митного контролю транспортні засоби призначені виключно для механічного завантаження, перевезення та розвантаження твердих побутових відходів. На автомобілях встановлені пресувальні пристрої та підйомні механізми. Враховуючи технічні характеристики, вищевказані автомобілі, які є транспортними засобами спеціального призначення, класифікується в товарній позиції 8704 УКТЗЕД, оскільки не виконують нетранспортні функції з прибирання доріг та призначені виключно для перевезення вантажів-побутового сміття.

Враховуючи вищевказане, представник відповідача вважає, що оскаржувані рішення митного органу про визначення коду товару №КТ-UA-2024 від 13.03.2024 та №КТ-UA-2024 від 21.03.2024, а також картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/000656 та №UA205140/2024/000677 є такими, що прийняті у повній відповідності дo приписів чинного законодавства України, а тому у задоволенні позову в цій частині просила відмовити повністю.

Ухвалою суду від 27.05.2024 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

28.05.2024 від позивача до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій останній також просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000038/2 від 22.02.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/000479, а також визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000039/2 від 22.02.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/000480.

Ухвалою суду від 19.06.2024 прийнято до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог у даній справі та встановлено відповідачу десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву на заяву про збільшення розміру позовних вимог.

У відзиві на заяву про збільшення розміру позовних вимог який надійшов на адресу суду 26.06.2024 представник відповідача також заперечила та у їх задоволенні просила відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказала, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а відтак враховуючи ненадання декларантом витребуваних документів для підтвердження заявленої митної вартості, митницею після проведення консультацій із декларантом, зважаючи на неможливість застосування наступних методів визначення митної вартості з причини відсутності у митного органу та декларанта відповідної інформації, митну вартість згідно зі статтею 64 МК України визначено за резервним методом. У зв`язку з чим прийняті рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000038/2 та №UA205140/2024/000039/2 від 22.02.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/000479 та №UA205140/2024/000480.

Інших заяв по суті справи не надходило. Сторони скористались своїм правом щодо подачі заяв по суті справи.

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що між ТОВ «АВТОБІД» та фірмою CL Investments Sp. z о.о. (Польща) укладено договір купівлі-продажу №01/1-2024 від 12.02.2024, відповідно до умов якого позивачем придбано вантажні автомобілі, а саме: сміттєвоз Mercedes Benz Antos, 2015 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , вартістю 41 600 євро та сміттєвоз Mercedes Benz Antos, 2015 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , вартістю 41 600 євро,

З метою митного оформлення транспортного засобу Mercedes Benz Antos, 2015 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , ТзОВ «АВТОБІД» 12.03.2024 подано до Волинської митниці митну декларацію типу ІМ40ДЕ №24UA21U5 та подало наступні супровідні документи: рахунок-проформу №Р2/02/2024 від 12.02.2024, рахунок- фактуру №7/02/2024 від 16.02.2024, сертифікат з перевезення (походження) товару №PL/MF/AT0061277 від 11.03.2024, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 23.12.2015, довідка про вартість перевезення товару №7 від 12.03.2024, експертна довідка №3267/24 від 12.03.2024, зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу №01/1-2024 від 12.02.2024; договір №4/1-2024 про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом від 19.02.2024, копія митної декларації країни відправлення 24PL301010E0311825 від 08.03.2024, сертифікат відповідності колісного транспортного засобу №UA.020.003714-24 від 12.03.2024.

В графи 31 митної декларації типу 1М40ДЕ №24UA01U2 від 12.03.2024 ТОВ «АВТОБІД» було заявлено наступний опис задекларованого транспортного засобу товар 1 «Колісний транспортний засіб спеціального призначення б/в (сміттєвоз): марка MERCEDES-BENZ, модель ANTOS, календарний рік виготовлення: 2015, модельний рік виготовлення: 2015, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 . тип двигуна: дизельний, робочий об`єм: 10677 см3, потужність двигуна: 240 кВт, повна маса - 26000 кг, колісна формула: 4x2, тип ТЗ: сміттєвоз (колісний транспортний засіб спеціального призначення), загальна кількість місць, включаючи водія - 3, категорія ТЗ за документами виробника - N3. Призначений для механічного завантаження, перевезення та розвантаження твердих побутових відходів. Автомобіль обладнаний пресувальним пристроєм та підйомним механізмом. Виробник: Daimler AG.DE. Торговельна марка: MERCEDES-BENZ. Також в графі 33 даної митної декларації зазначений транспортний засіб заявлено позивачем до митного оформлення згідно з УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 5%) та нараховано митні платежі в сумі 459 141,36 гри, в т.ч. ввізне мито - 91 828,27 гри, ПДВ - 367 313,09 грн.

Також, з метою митного оформлення транспортного засобу Mercedes Benz Antos, 2015 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , ТОВ «АВТОБІМ» 18.03.2024 подало до Волинської митниці митну декларацію типу ІМ40ДЕ №24UA47U1 та подало наступні супровідні документи: рахунок-фактуру №6/02/2024 від 16.02.2024, сертифікат з перевезення (походження) товару №PL/MF/AT0061289 від 12.03.2024, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 23.12.2015, довідка про вартість перевезення товару №8 від 18.03.2024 року, експертна довідка №3474/24 від 18.03.2024, зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу №01/1-2024 від 12.02.2024; договір №4/1-2024 про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом від 19.02.2024, копія митної декларації країни відправлення 24PL301010E0326065 від 12.03,2024, сертифікат відповідності колісного транспортного засобу №UA.020.004148-24 від 18.03.2024.

В графи 31 митної декларації типу ІМ40ДЕ №24UA47U1 від 18.03.2024 ТОВ «АВТОБ1Д» було заявлено наступний опис задекларованого транспортного засобу товар 1. «Колісний транспортний засіб спеціального призначення б/в (сміттєвоз): марка MERCEDES-BENZ, модель ANTOS, календарний рік виготовлення: 2015, модельний рік виготовлення: 2015, номер кузова (шасі) НОМЕР_2 . робочий об`єм двигуна: 10677 см3, тип двигуна: дизельний, потужність двигуна: 240 кВт, повна маса - 26000 кг, колісна формула: 6x2, тип ТЗ: сміттєвоз (колісний транспортний засіб спеціального призначення), загальна кількість місць, включаючи водія - 3, категорія ТЗ за документами виробника - N3. Призначений для механічного завантаження, перевезення та розвантаження твердих побутових відходів. Автомобіль обладнаний пресувальним пристроєм та підйомним механізмом. Виробник: Daimler AG.DE. Торговельна марка: MERCEDES-BENZ. При цьому в графі 33 даної митної декларації зазначений транспортний засіб заявлено позивачем до митного оформлення згідно з УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 5%) та нараховано митні платежі в сумі 461162,58 грн, в т.ч. ввізне мито - 92 232,52 грн. ПДВ - 368 930,06 грн.

Також у гр.33 митних декларацій №24UA21U5 та №24UA47U1 декларантом заявлено код 8705 90 80 90 згідно УКТ ЗЕД.

В подальшому посадовою особою ПМО при здійсненні митного контролю та митного оформлення на етапі перевірки правильності класифікації товарів - передано виконання митних формальностей за МД №24UA21U5 та №24UA47U1 до спеціалізованого підрозділу (Управлінням митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД).

Управлінням митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД опрацьовано запит митного поста «Луцьк» від 13.03.2024 року № 017321 щодо вирішення складного випадку класифікації товару «Колісний транспортний засіб спеціального призначення б/в (сміттєвоз) - 1 шт. марка згідно з довідником: MERCEDES-BENZ; модель згідно з довідником: ANTOS; календарний рік виготовлення: 2015; модельний рік виготовлення: 2015; номер кузова (шасі): WDB2225; номер двигуна: немає даних; робочий об`єм двигуна - 10677 см3; тип двигуна - дизельний; потужність двигуна: 240 kW; повна маса: 26000 кг, колісна формула: 4*2; тип ТЗ: сміттєвоз (колісний транспортний засіб спеціального призначення); загальна кількість місць, включаючи водія - 3; категорія ТЗ за документами виробника - N3. Призначений виключно для механічного завантаження, перевезення та розвантаження твердих побутових відходів. Автомобіль обладнаний пресувальним пристроєм та підйомним механізмом. Торговельна марка: MERCEDES-BENZ. Виробник: Daimler AG.DE», заявленого до митного оформлення за кодом 8705 90 80 90 згідно з УКТЗЕД (ставка мита 5%) за ЕМД від 12.03.2024 року № 24UA21U5.

За результатами розгляду запиту прийнято рішення щодо класифікації товарів від 13.03.2024 року №KT-UA-2024, відповідно до якого вищезазначений транспортний засіб класифіковано за кодом 8704 23 99 00 згідно з УКТЗЕД як «Вантажний автомобіль, бувший у використанні, сміттєвіз. Марка MERCEDES-BENZ, модель ANTOS, номер кузова (шасі): НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення: 2015, модельний рік виготовлення: 2015, номер двигуна: немає даних, робочий об`єм двигуна - 10677 см3., тип двигуна - дизельний, потужність двигуна: 240 kW, повна маса: 26000 кг, колісна формула: 4*2,тип ТЗ: загальна кількість місць, включаючи водія - 3; категорія ТЗ за документами виробника - N3. Призначений для механічного завантаження, перевезення та розвантаження твердих побутових відходів. Автомобіль обладнаний пресувальним пристроєм та підйомним механізмом. Торговельна марка: MERCEDES-BENZ. Виробник: Daimler AG.DE.».

Управлінням митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД опрацьовано запит митного поста «Луцьк» від 19.03.2024 року № 018747 щодо вирішення складного випадку класифікації товару «Колісний транспортний засіб спеціального призначення б/в (сміттєвоз) - 1 шт. марка згідно з довідником: MERCEDES-BENZ; модель згідно з довідником: ANTOS; календарний рік виготовлення: 2015; модельний рік виготовлення: 2015; номер кузова (шасі): WDB2226; номер двигуна: немає даних; робочий об`єм двигуна - 10677 см3; тип двигуна - дизельний; потужність двигуна: 240 kW; повна маса: 26000 кг, коліс на формула: 6*2; тип ТЗ: сміттєвоз (колісний транспортний засіб спеціального призначення); загальна кількість місць, включаючи водія - 3; категорія ТЗ за документами виробника - N3. Призначений виключно для механічного завантаження, перевезення та розвантаження твердих побутових відходів. Автомобіль обладнаний пресувальним пристроєм та підйомним механізмом. Торговельна марка: MERCEDES-BENZ. Виробник: Daimler AG.DE.», заявленого до митного оформлення за кодом 8705 90 80 90 згідно з УКТЗЕД (ставка мита 5%) за ЕМД від 18.03.2024 року №24UA47U1.

За результатами розгляду запиту прийнято рішення щодо класифікації товару від 21.03.2024 року №KT-UA-2024, відповідно до якого вищезазначений транспортний засіб класифіковано за кодом 8704 23 99 00 згідно з УКТЗЕД як «Вантажний автомобіль, бувший у використанні, сміттєвіз. марка MERCEDES-BENZ, модель ANTOS, номер кузова (шасі): НОМЕР_2 , календарний рік виготовлення: 2015, модельний рік виготовлення: 2015, номер двигуна: немає даних, робочий об`єм двигуна - 10677 см3., тип двигуна - дизельний, потужність двигуна: 240 kW, повна маса: 26000 кг, колісна формула: 6*2, загальна кількість місць, включаючи водія - 3; категорія ТЗ за документами виробника - N3. Призначений для механічного завантаження, перевезення та розвантаження твердих побутових відходів. Автомобіль обладнаний пресувальним пристроєм та підйомним механізмом. Торговельна марка: MERCEDES-BENZ. Виробник: Daimler AG. DE.».

13.03.2024 у зв`язку з прийняттям Волинською митницею рішення про визначення коду товару №KT-UA-2024 від 13.03.2024 було винесено картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA205140/2023/000656. При цьому, декларанту у винесеній картці відмови роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товару, а саме: «здійснити митне оформлення згідно класифікаційного рішення від KT-UA-2024 від 13.03.2024 Декларант ознайомлений із правом на оскарження прийнятого рішення до митного органу вищого рівня або суду (глава 4 МКУ). Картка відмови може бути оскаржена в порядку, встановленому гл. 4 Митного кодексу України.»

21.03.2024 року у зв`язку з прийняттям Волинською митницею рішення про визначення коду товару №KT-UA-2024 від 21.03.2024 було винесено картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA205140/2023/000677. При цьому, декларанту у винесеній картці відмови роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товару, а саме: «здійснити митне оформлення згідно класифікаційного рішення від KT-UA-2024 від 21.03.2024 Декларант ознайомлений із правом на оскарження прийнятого рішення до митного органу вищого рівня або суду (глава 4 МКУ). Картка відмови може бути оскаржена в порядку, встановленому гл. 4 Митного кодексу України.»

Митне оформлення для випуску у вільний обіг товарів за кодом УКТЗЕД що визначені оскаржуваними рішеннями було здійснено за МД №24UA01U2 від 15.03.2024 та МД №24UA43U7 від 21.03.2024 року, а також сплачено визначені митним органом митні платежі.

Також, судом встановлено, що між ТОВ «АВТОБІД» та фірмою CL Investments Sp. z о.о. (Польща) укладено договір купівлі-продажу №02/3-2024 від 02.02.2024 згідно умов якого позивачем придбано вантажний автомобіль рефрижератор Renault Kangoo, 2017 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , вартістю 3500,00 євро та вантажний автомобіль рефрижератор Mercedes Benz Sprinter, 2015 року випуску, номер шасі НОМЕР_4 , вартістю 6 300,00 євро.

З метою митного оформлення транспортних засобів 21.02.2024 ТОВ «АВТОБІД» подано до Волинської митниці митні декларації, а саме:

- МД № 24UA81U6 від 21.02.2024 на товар: «Вантажний фургон- рефрижератор б/в, призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування - 1 шт. марка згідно з довідником: RENAULT; модель згідно з довідником: KANGOO; календарний рік виготовлення: 2017; модельний рік виготовлення: 2017; шасі: VF1FW52H258519760; номер двигуна: немає даних; об`єм двигуна - 1461 см3; двигун: дизельний; потужність двигуна: 81 kW; повна маса: 2200 кг, колісна формула: 4*2; колір: білий; тип ТЗ: вантажний фургон-рефрижератор; загальна кількість місць, включаючи водія - 2; категорія ТЗ за документами виробника - N1. Торговельна марка: RENAULT. Виробник: RENAULT.FR.»;

- МД № 24UA82U5 від 21.02.2024 на товар: «Вантажний фургон- рефрижератор б/в, призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування - 1 шт. марка згідно з довідником: MERCEDES-BENZ; модель згідно з довідником: SPRINTER; календарний рік виготовлення: 2014; модельний рік виготовлення: 2014; шасі: WDB9066311P101930; номер двигуна: немає даних; об`єм двигуна - 2143 см3; двигун: дизельний; потужність двигуна: 95 kW; повна маса: 3500 кг, колісна формула: 4*2; колір: білий; тип ТЗ: вантажний фургон-рефрижератор; загальна кількість місць, включаючи водія - 3; категорія ТЗ за документами виробника - N1. Торговельна марка: MERCEDES-BENZ. Виробник: Daimler AG.DE.».

Разом з МД №24UA81U6 від 21.02.2024 та №24UA82U5 від 21.02.2024 подано перелік товаро-супровідних документів:

- до МД №24UA81U6 від 21.02.2024 додано: рахунок-фактуру №8/02/2024 від 02.02.2024, декларація про походження товару №2423/24 від 20.02.2024, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу РС/ НОМЕР_7 від 19.02.2024, довідка про вартість перевезення товару №4 від 21.02.2024, експертна довідка №2423/24 від 20.02.2024, договір купівлі-продажу №02/3-2024 від 02.02.2024; договір про надання послуг митного брокера №19/02 від 19.02.2024, договір про перевезення №4/1-2024 від 19.02.2024, копія митної декларації країни відправлення 24PL301010Е0222577 від 19.02.2024;

- до МД №24UA82U5 від 21.02.2024 додано: рахунок-фактуру №9/02/2024 від 02.02.2024, декларація про походження товару №2424/24 від 20.02.2024, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 від 13.03.2015, довідка про вартість перевезення товару №5 від 21.02.2024, експертна довідка №2424/24 від 20.02.2024, договір купівлі-продажу №02/3-2024 від 02.02.2024; договір про надання послуг митного брокера №19/02 від 19.02.2024 року, договір про перевезення №4/1-2024 від 19.02.2024, копія митної декларації країни відправлення 24PL301010E0222585 від 19.02.2024.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митницею в електронних повідомленнях з посиланням на розбіжності у поданих документах декларанту по МД №24UA81U6 від 21.02.2024 було запропоновано подати такі документи.

По МД №24UA81U6 від 21.02.2024 року:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

6) висновки про вартісні та якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

7) банківський платіжний документ, що стосується товару;

8) банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортних послуг (за наявності);

9) договір (контракт) про перевезення від 19.02.2024 №4/1-2024;

- та інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням декларанта.

По МД №24UA82U5 від 21.02.2024 року:

1) договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором;

3) виписку з бухгалтерської документації;

4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

6) банківські платіжні документи, якщо рахунок сплачено;

7) транспортні (перевізні) документи.

Відповідно до ч.6 ст. 53 МКУ, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Для підтвердження митної вартості декларантом надано договір (контракт) про перевезення від 19.02.2024 №4/1-2024. Одночасно декларантом надано листи від 22.02.2024 №б/н якими повідомлено про відсутність інших додаткових документів.

Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000038/2 та №UA205140/2024/000039/2 від 22.02.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/000479 та №UA205140/2024/000480;

У графі 33 рішення №UA205140/2024/000038/2 від 22.02.2024 про коригування митної вартості товарів зазначено що документи, які подані для підтвердження митної вартості товару містять розбіжності. Такими розбіжностями відповідач визначив:

- відповідно п. 5.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 02.02.2024 №02/3- 2024 умови оплати зазначені 100% передоплати або оплати по факту, однак банківського платіжного документа, що підтверджує вартість товару не подано до митного оформлення;

- відповідно Документа, що підтверджує вартість перевезення товару від 21.02.2024 №4 вартість послуг становить 12463 грн, однак інформація щодо умов оплати відсутня, банківського платіжного документа, що підтверджує факт оплати транспортних послуг не подано до митного оформлення;

- відповідно рахунка-фактури від 02.02.2024 №8/02/2024 вартість товару становить 3500 євро, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 19.02.2024 №24PL301010E0222577 - 15314;

- згідно рахунка-фактури від 02.02.2024 №8/02/ місцем виставлення документа є Lublin, Польща, однак умови поставки, згідно гр. 20 зазначені EXW Варшава. Між даними містами відстань становить орієнтовно 173 км, інформацію про вартість транспортних витрат між даними містами не надано. Вказане свідчить про можливе заниження транспортних витрат до кордону України та про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості.

У графі 33 рішення №UA205140/2024/000039/2 від 22.02.2024 про коригування митної вартості товарів зазначено що документи, які подані для підтвердження митної вартості товару містять розбіжності. Такими розбіжностями відповідач визначив:

- відповідно п.5.2 Контракту № 02/3-2024 від 02.02.2024 за домовленістю сторін можлива оплата за товар у формі 100% передоплати або оплати по факту. Проте в рахунку-фактурі № 9/02/2024 від 02.02.2024 не зазначена інформація щодо певного виду оплати. Банківський платіжний документ не поданий до митного оформлення;

- відповідно до поданого рахунку-фактури № 9/02/2024 від 02.02.2024 продавцем товару (власником) є CL INVESTMENTS Sp. z o.o. 20-023 Lublin, ul. Fryderyka Chopina, 41/2, Польща, однак в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_8 від 13.03.2015 зазначений інший власник PETIT FORESTIER NEDERLAND B.V., інформація щодо якого відсутня в зовнішньоекономічному контракті;

- на підтвердження вартості перевезення товару надана довідка від WEST AUTO TRADE №5 від 21.02.2024, проте відсутній договір (контракт) про перевезення;

- числове значення, зазначене в митній декларації країни відправлення № 24PL301010E0222585 від 19.02.2024 - 27566 не відповідає вартості товару, зазначеній в рахунку -фактурі рахунку-фактури № 9/02/2024 від 02.02.2024 - 6300 Євро;

- згідно рахунка-фактури від № 9/02/2024 від 02.02.2024 місцем виставлення документа є Lublin, Польща, однак умови поставки, згідно гр. 20 зазначені EXW Варшава. Між даними містами відстань становить орієнтовно 173 км, інформацію про вартість транспортних витрат між даними містами не надано. Вказане свідчить про можливе заниження транспортних витрат до кордону України та про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неповних відомостей стосовно складових митної вартості.

В оскаржуваних рішеннях також вказано, що зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні товари за ЄАІС, а саме на рівні:

- за МД №24UA81U6 від 21.02.2024 - Товар - на рівні 10440 євро/од за МД №UA204130/2023/012146 від 28.12.2023.

- за МД №24UA82U5 від 21.02.2024 - Товар - 8190Євро/шт. за МД №UA205170/2024/004547 від 20.02.2024.

Також в оскаржуваних рішення зазначається, що митницею відповідно до положень статей 55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

Товари було випущено у вільний обіг за МД №24UA10U7 від 22.02.2024 та МД №24UA03U0 від 22.02.2024 з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст.55 МК України.

ТОВ «АВТОБІД», не погоджуючись із прийнятими рішеннями про коригування митної вартості товару та картками відмови в прийнятті митної декларації звернулося до суду із цим позовом, за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню митниці, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з статтею 67 МК України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Статтею 68 МК України передбачено, що ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари. Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає митну декларацію. У свою чергу, митний орган здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише в тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. Повноваження органу доходів і зборів щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.

Процедуру ведення УКТ ЗЕД визначено Порядком ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №428 (далі - Постанова №428).

Пунктом 2, 3 Постанови №428 передбачено, що УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів. УКТЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура).

Митний тариф України встановлюється Законом України «Про Митний тариф України» від 04 червня 2020 року №674-IX. Статтею 1 даного закону визначено, що митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Основними правилами інтерпретації УКТЗЕД передбачено, що класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами: Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил: (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного; (b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

Пунктом 6 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД передбачено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Разом з тим, згідно з пунктом 3 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД у разі якщо згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prіma facіe) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару; (b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати; (c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються (пункт 4 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД).

Отже, при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару, його характеристик та призначення.

На виконання положень статті 68 Митного кодексу України, Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №428 «Про затвердження Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», наказом Державної митної служби України від 14 липня 2020 року №256 затверджено Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.

Так, відповідно до Пояснень до товарної позиції 8704, остання має назву моторні транспортні засоби для перевезення вантажів, що використовувалися. До цієї товарної позиції включаються, зокрема: звичайні вантажні автомобілі та автофургони (відкриті, з брезентовим верхом, закриті і т.п.); автомобілі для доставляння товарів та автофургони усіх видів, автофургони для перевезення домашніх речей; вантажні автомобілі з автоматичними розвантажувальними пристроями (з перекидним кузовом і т.п.); автомобілі-цистерни (незалежно від того, обладнані вони насосами чи ні); авторефрижератори або автомобілі з ізотермічними кузовами; багатоярусні вантажні автомобілі для перевезення кислоти в суліях, балонів з бутаном і т.п.; важкі вантажні автомобілі з низькорозташованими рамами і навантажувальними похилими трапами для перевезення танків, підіймачів або екскаваторів, електричних трансформаторів і т.п.; вантажні автомобілі, спеціально призначені для перевезення свіжого бетону, крім бетономішалок товарної позиції 8705; машини для вивезення сміття, незалежно від того, обладнані вони навантажувальними, трамбувальними, демпфірувальними та іншими пристроями чи ні.

Натомість, щодо товарної позиції 8705 (моторні транспортні засоби спеціального призначення, крім призначених головним чином для перевезення людей або вантажів (наприклад, автомобілі вантажні для аварійного ремонту, автокрани, автомобілі пожежні, автобетономішалки, автомобілі прибиральні для доріг, автомобілі поливомийні, автомобілі-майстерні, радіологічні автомобілі), то до цієї товарної позиції включається ряд видів транспортних засобів, спеціально сконструйованих або пристосованих для розміщення різних пристроїв, які надають їм можливості виконувати визначені нетранспортні функції; тобто основною метою транспортного засобу цієї товарної позиції не є перевезення людей або вантажів.

До цієї товарної позиції включаються: (1) Автомобілі вантажні аварійні, що являють собою автомобільні шасі з підлогою або без неї та обладнані підіймальними пристроями, такими як неповоротні крани, козли, блоки чи лебідки, і призначені для підіймання і буксирування транспортних засобів в аварійному стані. (2) Автомобілі-насоси, обладнані насосом, як правило, з приводом від двигуна автомобіля (наприклад, пожежні автомобілі). (3) Вантажні автомобілі, обладнані драбинами або підіймальними платформами для ремонту контактних підвісних мереж, вуличного освітлення і т.п.; вантажні автомобілі з регульованою стрілою і платформою для кінознімального чи телевізійного устаткування. (4) Вантажні автомобілі, застосовувані для очищення вулиць, стічних канав, аеродромних злітно-посадочних смуг і т.п. (наприклад, автомобілі для прибирання доріг (підмітальні машини), автомобілі-розкидувачі, комбіновані підмітально-мийні машини та асенізаційні машини). (5) Снігоочисні та снігоприбиральні машини з умонтованим устаткуванням; тобто автомобілі, створювані винятково для снігоприбирання і, як правило, з турбінами, обертальними лопатками і т.п., з приводом або від двигуна автомобіля, або від окремого двигуна. В усіх випадках змінне снігоочисне або снігоприбиральне обладнання всіх типів не включається до цієї товарної позиції (товарна позиція 8430), незалежно від того, подане воно змонтованим на автомобілі чи ні. (6) Вантажні автомобілі-розкидувачі всіх видів з нагрівальним устаткуванням або без нього, з устаткуванням для розподілу гудрону або гравію, для сільськогосподарських цілей і т.п. (7) Автокрани, не призначені для перевезення вантажів, які складаються з автомобільного шасі, на якому постійно встановлена кабіна і поворотний кран. Проте вантажні автомобілі з самонавантажувальними пристроями не включаються до цієї товарної позиції (товарна позиція 8704). (8) Автобурові (тобто вантажні автомобілі, обладнані вишкою в комплекті з краном, лебідками та іншими пристроями для буріння і т.п.). (9) Вантажні автомобілі, обладнані штабелеукладачами (тобто рухомою платформою, виконаною рухомою на вертикальній основі, і яка, як правило, має привід від двигуна автомобіля). Проте до цієї товарної позиції не включаються самозавантажні автомобілі, обладнані лебідками, підіймальними пристроями і т.п., але призначені переважно для перевезення вантажів (товарна позиція 8704). (10) Автобетономішалки, що складаються з кабіни та автомобільного шасі, на якому постійно змонтована бетономішалка, пристосована як для виготовлення, так і для перевезення бетону. (11) Пересувні електрогенераторні агрегати, що складаються з вантажного автомобіля, на якому змонтований електрогенераторний агрегат, з приводом або від двигуна автомобіля, або від окремого двигуна. (12) Автомобілі радіологічні (з рентгенівськими установками) (наприклад, обладнані медичним кабінетом, затемненим приміщенням і повним набором рентгенівського устаткування). (13) Пересувні клініки (медичні або стоматологічні) з операційною, устаткуванням для анестезування та іншою хірургічною апаратурою. (14) Автомобілі-прожектори, що мають прожектор, змонтований на автомобілі, причому живлення звичайне здійснюється від генератора, який має привід від двигуна автомобіля. (15) Автофургони для позастудійного радіомовлення та телемовлення. (16) Автофургони телеграфні, радіотелеграфні чи радіотелефонні, приймальні та передавальні; радіолокаційні автоустановки. (17) Іподромні автофургони, обладнані лічильними машинами для автоматичного підрахунку виграшів на перегонах. (18) Пересувні лабораторії (наприклад, для контролю експлуатаційних характеристик сільськогосподарських машин). (19) Випробувальні вантажні автомобілі з реєструвальними приладами для визначення тягових зусиль автомобілів, які буксирують їх. (20) Пересувні хлібопекарні з повним устаткуванням (тістозамішувач, піч і т.п.); польові кухні. (21) Автомобілі-майстерні, обладнані різними верстатами та інструментом, зварювальними пристроями тощо. (22) Пересувні банки, пересувні бібліотеки і пересувні автовиставки для демонстрації товарів.

При цьому, відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року №2344-III транспортні засоби за своїм призначенням поділяються на: транспортні засоби загального призначення; транспортні засоби спеціалізованого призначення; транспортні засоби спеціального призначення.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що транспортний засіб спеціального призначення - транспортний засіб, призначений для виконання спеціальних робочих функцій (для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автобетономішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).

Транспортний засіб загального призначення - транспортний засіб, не обладнаний спеціальним устаткуванням і призначений для перевезення пасажирів або вантажів (автобус, легковий автомобіль, вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу).

Судом встановлено, що при поданні декларантом митних декларацій від 12.03.2024 №24UA21U5 та від 18.03.2024 №24UA47U1 в графах 33 вищевказаних МД код товару зазначено , що згідно з УКТЗЕД класифікується, як «інші моторні транспортні засоби спеціального призначення». У свою чергу, Волинська митниця прийняла оскаржувані рішення про визначення коду товару від 13.03.2024 року №KT-UA-2024 та від 21.03.2024 року №KT-UA-2024, відповідно до яких імпортовані автомобілі класифіковано за кодом згідно з УКТЗЕД як моторний транспортний засіб для перевезення вантажів, з повною масою транспортного засобу понад 20 т, що використовувалися, інші з поршневим двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням.

Однак, суд не погоджується із такою класифікацією спірного товару митницею з наступних підстав.

Як вбачається з сертифікатів відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу від 12.03.2024 UA.020.003714-24 та від 18.03.2024 UA.020.004148-24, складених керівником ТОВ «СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ», транспортні засоби марки Mercedes Benz Antos, 2015 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 та Mercedes Benz Antos, 2015 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , належить до колісних транспортних засобів спеціального призначення. Характеристики колісного транспортного засобу з технічної точки зору, відповідають товарному коду УКТЗЕД.

Крім того, митним органом країни експорту (Республіки Польща) дані транспортні засобі теж класифіковано в товарній позиції 8705.

Доводи відповідача, що згідно з Поясненнями до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності вищевказаний транспортний засіб слід класифікувати за кодом 8704 (моторний транспортний засіб для перевезення вантажів), суд вважає безпідставними, оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується правильність віднесення позивачем вказаного транспортного засобу згідно призначення і особливостей конструкції до колісного транспортного засобу спеціального призначення.

Таким чином, враховуючи досліджені письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що Волинська митниця оскаржуваними рішеннями про визначення коду товару №КТ-UA-2024 від 13.03.2024 та №КТ-UA-2024 від 21.03.2024 безпідставно класифікувала такий товар у товарній позиції 8704 згідно з УКТЗЕД «моторні транспортні засоби для перевезення вантажів». Як наслідок, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/000656 та №UA205140/2024/000677 теж є необґрунтованими та безпідставними.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000038/2 та №UA205140/2024/000039/2 від 22.02.2024, а також карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/000479 та №UA205140/2024/000480 суд зазначає наступне.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України. У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребовувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару, а саме: жилки яловичої, мороженої та ненадання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Так з метою митного оформлення транспортних засобів 21.02.2024 ТОВ «АВТОБІД» подано до Волинської митниці митні декларації, а саме:

- МД № 24UA81U6 від 21.02.2024 на товар: «Вантажний фургон- рефрижератор б/в, призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування - 1 шт. марка згідно з довідником: RENAULT; модель згідно з довідником: KANGOO; календарний рік виготовлення: 2017; модельний рік виготовлення: 2017; шасі: VF1FW52H258519760; номер двигуна: немає даних; об`єм двигуна - 1461 см3; двигун: дизельний; потужність двигуна: 81 kW; повна маса: 2200 кг, колісна формула: 4*2; колір: білий; тип ТЗ: вантажний фургон-рефрижератор; загальна кількість місць, включаючи водія - 2; категорія ТЗ за документами виробника - N1. Торговельна марка: RENAULT. Виробник: RENAULT.FR.»;

- МД № 24UA82U5 від 21.02.2024 на товар: «Вантажний фургон- рефрижератор б/в, призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування - 1 шт. марка згідно з довідником: MERCEDES-BENZ; модель згідно з довідником: SPRINTER; календарний рік виготовлення: 2014; модельний рік виготовлення: 2014; шасі: WDB9066311P101930; номер двигуна: немає даних; об`єм двигуна - 2143 см3; двигун: дизельний; потужність двигуна: 95 kW; повна маса: 3500 кг, колісна формула: 4*2; колір: білий; тип ТЗ: вантажний фургон-рефрижератор; загальна кількість місць, включаючи водія - 3; категорія ТЗ за документами виробника - N1. Торговельна марка: MERCEDES-BENZ. Виробник: Daimler AG.DE.».

Разом з МД №24UA81U6 від 21.02.2024 та №24UA82U5 від 21.02.2024 декларантом подано ряд товаро-супровідних документів, а саме:

- до МД №24UA81U6 від 21.02.2024 додано: рахунок-фактуру №8/02/2024 від 02.02.2024, декларація про походження товару №2423/24 від 20.02.2024, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу РС/ НОМЕР_7 від 19.02.2024, довідка про вартість перевезення товару №4 від 21.02.2024, експертна довідка №2423/24 від 20.02.2024, договір купівлі-продажу №02/3-2024 від 02.02.2024; договір про надання послуг митного брокера №19/02 від 19.02.2024, договір про перевезення №4/1-2024 від 19.02.2024, копія митної декларації країни відправлення 24PL301010Е0222577 від 19.02.2024;

- до МД №24UA82U5 від 21.02.2024 додано: рахунок-фактуру №9/02/2024 від 02.02.2024, декларація про походження товару №2424/24 від 20.02.2024, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 від 13.03.2015, довідка про вартість перевезення товару №5 від 21.02.2024, експертна довідка №2424/24 від 20.02.2024, договір купівлі-продажу №02/3-2024 від 02.02.2024; договір про надання послуг митного брокера №19/02 від 19.02.2024 року, договір про перевезення №4/1-2024 від 19.02.2024, копія митної декларації країни відправлення 24PL301010E0222585 від 19.02.2024.

Водночас, для підтвердження митної вартості декларантом надано договір (контракт) про перевезення від 19.02.2024 №4/1-2024. Також надано листи від 22.02.2024 №б/н у яких зазначав, що товариством до митного оформлення було надано вичерпний перелік документів, який підтверджував заявлену митну вартість ввезеного товару, а тому надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів є необґрунтованим. При цьому, з поданих декларантом документів усі відомості узгоджуються між собою, числові значення кореспондуються як і у рахунку-фактурі, так і в інших товаросупровідних документах. А стосовно неможливості надання інших витребуваних документів надані відповідні пояснення. Просив врахувати надані пояснення та прийняти рішення відповідно до частин 3, 4 статті 54 МК України, без врахування термінів, передбачених частиною 3 статті 53 МК України.

Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі № 826/2313/16 та 13.06.2019 року у справі № 820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Як визначено частиною шостою статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

У даному випадку оскаржувані рішення прийняті відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

З такими твердженнями відповідача суд не погоджується та зазначає наступне.

З досліджених в ході судового розгляду справи доказів судом встановлено, що вказана в МД №24UA81U6 від 21.02.2024 ціна товару відповідає тій, що зазначена в рахунку-фактурі №8/02/2024 від 02.02.2024 та становить 3500,00 Євро та в МД №24UA82U5 від 21.02.2024 ціна товару відповідає тій, що зазначена в рахунку-фактурі №9/02/2024 від 02.02.2024 та становить 6300,00 Євро.

Отже, вказаним документом підтверджується, що вартість оцінюваного товару, щодо якого здійснено коригування митної вартості відповідає тій, що зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі). Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару подані позивачем документи не містили.

Разом з тим, суд наголошує, що ціна продажу імпортованих товарів це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс), згідно з частиною 2 статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару

Крім цього, згідно з пунктом 6 частини 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до п. 4.1. договору купівлі-продажу товару здійснюється згідно з правилами Інкотермс 2010 на умовах EXW-Варшава (Польща).

На підтвердження вартості витрат на транспортування товару за МД №24UA81U6 та МД №24UA82U5 від 21.02.2024 митному органу було надано: довідки про вартість перевезення товару №4 та №5 від 21.02.2024, договір про перевезення №4/1-2024 від 19.02.2024.

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

У спірних рішеннях відповідач посилається на наявність розбіжностей, а саме, що числове значення, зазначене в експортних деклараціях № 24PL301010E0222585 від 19.02.2024 не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку-фактурі №9/02/2024 від 02.02.2024.

З цього приводу суд зауважує, що митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. Також копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених частиною третьою статті 53 МК України. Однак у цій справі відповідач не довів наявність умов, які зумовлюють необхідність подання декларантом додаткових документів. Митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.

Як уже було зазначено судом, декларантом до кожної митної декларації були надані інвойси, за якими здійснювалась відповідна операція. Так рахунки-фактури є доказом операцій купівлі-продажу товарів або послуг та належить до групи документів, які є підставою для розрахунку податків за законодавством країни експорту.

Твердження відповідача про наявність розбіжностей у вартості товару в євро, зазначеній в інвойсах, та у деклараціях країни експорту, яка зазначена в злотих (при конвертації валют), не може бути підставою для коригування митної вартості з огляду на те, що відповідно до пункту 3.1 договору від 02.02.2024 №02/3-24 валюто платежів за цим договором є євро. Згідно з наданими до митного оформлення інвойсами вартість кожної партії товару визначалась в євро. Тобто вартість товарів у польських злотих сторонами контракту взагалі не визначалась.

Крім того, суд зазначає, що експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. На підставі цього документа відправник вантажу отримує відшкодування податку на додану вартість. Суд зазначає, що будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації не може викликати сумнівів, оскільки якщо така і мала місце, то це обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням ціни позивачем згідно з документами, виданими йому продавцем.

При цьому у митній декларації країни відправлення вказується статистична вартість товарів (із врахуванням витрат на митне оформлення в країні експорту), а не фактурна вартість експортованих товарів, що не може свідчити про розбіжність в цифрових значеннях між митною декларацією країни відправлення і рахунком-фактурою та бути підставою для коригування вартості ввезеного товару.

Вказана обставина відповідачем жодними доказами не спростована.

Отже, на думку суду, позивач надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для визначення митної вартості товару. Натомість відповідач не навів жодних доказів того, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливості здійснити митне оформлене імпортованого товару за ціною договору.

Суд наголошує, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що надані ТОВ «АВТОБІД» документи містять істотні розбіжності, в них наявні ознаки підробки, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Натомість наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю не може бути єдиною та достатньою підставою для витребування додаткових документів та відмови у прийнятті заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту.

Тому висновки відповідача щодо наявності розбіжностей в документах є необґрунтованими.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач при купівлі вищевказаних товарів в договірні відносини з третіми особами, крім продавця, не вступав.

Також суд зазначає, що відповідачем в рішеннях про коригування митної вартості не було обґрунтовано, яким чином вказані розбіжності впливають на митну вартість товару чи її складових.

Крім того, суд звертає увагу на те, що однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

У зв`язку із чим, суд вважає, що позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості.

Натомість, відповідачем не надано суду жодних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товарів є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Відтак, суд не вбачає розбіжностей у наданих позивачем під час декларування документах.

У свою чергу, суд не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано з якою метою були витребувані додаткові документи та які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Зокрема, відповідач зазначив про необхідність подання висновків про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. З даного приводу суд зазначає, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Відсутність висновків про вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Щодо витребуваної виписки з бухгалтерської документації, то відповідачем не вказано та не обґрунтовано з якою метою були витребувані дані документи та які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

На думку суду, сама по собі виписка з бухгалтерської документації, угода із третіми особами, не є документами, по яких здійснюється оплата та доставка товару, оскільки підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є контракт та рахунки-фактури (інвойси). Відсутність такої бухгалтерської документації у покупця товару, яка може бути комерційною таємницею продавця щодо формування ціни товару для інших покупців і за відмінними умовами поставки не свідчить про недобросовісність у декларуванні митної вартості. При цьому, ненадання такої документації продавцем покупцю не може позбавляти останнього можливості декларувати товар на підставі інших документів, що підтверджують ціну товару.

Також суд вважає безпідставними посилання відповідача на необхідність надання позивачем прайс-листів, каталогів, специфікацій виробника товару при тому, що прайс-листи у кожному випадку декларант подавав разом із митними деклараціями.

З урахуванням наведеного висновки у спірних рішеннях про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначених у митних деклараціях, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Крім того, враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частин третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, відповідач митну вартість визначив за другорядним методом резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 року в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Разом з тим, у спірних рішеннях митний орган лише вказав номер та дату митної декларації (МД №UA204130/2023/012146 від 28.12.2023 та МД №UA205170/2024/004547 від 20.02.2024), на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказані рішення обґрунтованими та мотивованими.

На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Щодо митних декларацій МД №UA204130/2023/012146 від 28.12.2023 та МД №UA205170/2024/004547 від 20.02.2024, рівень митної вартості, яка була використана відповідачем для визначення митної вартості при прийнятті спірних рішень, то суд зазначає, що можливість поставки товару іншим покупцям за меншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірних рішень відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а опирався вже на наявну в митного органу цінову інформацію.

Разом з тим, суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Також, Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 по справі №815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Крім цього, суд зазначає, що будь-яка інформація, отримана від юридичних осіб носить виключно інформативний характер та не є безумовною рекомендацією митному органу визначати митну вартість інших аналогічних/подібних товарів саме за такою вартістю. Кожна зовнішньоекономічна угода містить свої умови, які погоджуються сторонами. Принцип свободи договорів чітко передбачає, що сторони можуть самостійно визначити вартість товару.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару. При цьому подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числові значення митної вартості товару.

Крім того, суд звертає увагу, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Відповідно до частини третьої статті 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року № 3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товару, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності та інших.

Також суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов до висновку, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

Отже, суд дійшов висновку, що визначення відповідачем митної вартості товарів за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для скасування оскаржуваних рішень.

Таким чином, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000038/2 та №UA205140/2024/000039/2 від 22.02.2024 є необґрунтованими та безпідставними, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, тому їх слід визнати протиправними та скасувати, та як наслідок картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/000479 та №UA205140/2024/000480 також є необґрунтованими та безпідставними, відтак позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2024 від 13.03.2024 та №КТ-UA-2024 від 21.03.2024, та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/000656 та №UA205140/2024/000677, а також рішень про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000038/2 та №UA205140/2024/000039/2 від 22.02.2024, та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/000479 та №UA205140/2024/000480 відтак оскаржувані рішення слід визнати протиправними та скасувати, а позовні вимоги задовольнити.

Крім того, відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається із матеріалів справи позивач за подання позову із даними вимогами сплатив судовий збір в загальній сумі 24 224,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 03.05.2024 №42 та від 23.05.2024 №62.

Відтак, оскільки позов задоволено повністю, тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Волинської митниці на користь позивача необхідно присудити судові витрати зі сплати судового збору в сумі 24 224,00 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 260, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБІД» (43023, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Єршова, будинок 5А, ) до Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, код ЄДРПОУ ВП 43958385) про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про визначення коду товару №КТ-UA-2024 від 13.03.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/000656.

Визнати протиправним та скасування рішення Волинської митниці про визначення коду товару №КТ-UA-2024 від 21.03.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/000677.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000038/2 від 22.02.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/000479.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2024/000039/2 від 22.02.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2024/000480.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБІД» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати в сумі 24 224,00 грн. (двадцять чотири тисячі двісті двадцять чотири гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський