Справа № 320/2745/21
Суддя: Швед Едуард Юрійович
Дата ухвалення: 2024-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2745/21
УХВАЛА

28 червня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Шведа Е.Ю., суддів Голяшкіна О.В., Заїки М.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними бездіяльності та дій і зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 позов задоволено повністю:

- визнано протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Київській області, Міністерства внутрішніх справ України яка полягає в неприйнятті рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги;

- визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення документів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Київській області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо можливості проведення грошової допомоги ОСОБА_1 згідно заяви (рапорту) від 17.11.2020 року у відповідності Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції;

- зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути висновок та призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з установленням інвалідності другої групи.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Ліквідаційна комісія Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області (далі - Відповідач-1, Ліквідаційна комісія) 28.05.2024 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2024 апеляційну скаргу було залишено без руху, оскільки до неї не додано документ про сплату судового збору в сумі 1 362,00 грн. Судом надано строк для усунення недоліків - десять днів з моменту отримання копії зазначеної ухвали, яку було отримано Відповідачем-1 03.06.2024 о 18:07 в електронному кабінеті, тобто у розумінні ч. 6 ст. 251 КАС України о 04.06.2024.

На виконання вимог цієї ухвали Апелянтом до суду 12.06.2024 направлено клопотання про продовження строку для усунення недоліків, яке обґрунтоване відсутністю платіжного документа про сплату судового збору через його ненадходження до Ліквідаційної комісії.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2024 продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги на п`ять днів. Копію цієї ухвали отримано Ліквідаційною комісією в електронному кабінеті 17.06.2024 о 20:19, тобто з урахуванням вимог ч. 6 ст. 251 КАС України 18.06.2024.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду 21.06.2024 від Апелянта надійшла заява про продовження процесуального строку, в які Ліквідаційна комісія просила продовжити строк для надання доказів у справі. Указана заява обґрунтована тим, що члену Ліквідаційної комісії було повторно направлено лист від 19.06.2024 №379/109/26 про необхідність сплати судового збору в найкоротший термін, проте станом на день подання клопотання, запитуваної платіжної квитанції про сплату судового збору не надходило, що унеможливлює направлення її до суду.

Розглянувши подану заяву, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Тобто, законодавцем визначено, що десятиденний строк є достатнім для усунення як недоліків позовної заяви, так і апеляційної скарги. Однак, як вбачається з матеріалів справи, у межах встановленого судом строку (з урахуванням ухвали від 17.06.2024 про продовження такого строку на п`ять днів) недоліки апеляційної скарги, про які зазначено в ухвалі від 03.06.2024, усунуті не були.

Верховний Суд у постанові від 17.05.2022 у справі № 826/13250/18 підкреслив, що метою продовження процесуального строку, встановленого судом, є сприяння особі у реалізації процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку. Доцільність продовження процесуального строку обумовлюється рівнем ймовірності, наскільки таке продовження буде ефективним у контексті не тільки реалізації особою процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку, а й правової визначеності учасників правовідносин, спір між якими вирішується із застосуванням процесуальних засобів.

Суд апеляційної інстанції враховує, що на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху Ліквідаційною комісією невідкладно було ініційовано питання сплати судового збору за її подання, а на виконання вимог ухвали про продовження строку для усунення недоліків Відповідачем-1 надано докази звернення до члена Ліквідаційної комісії щодо сплати судового збору. Разом з тим, з огляду на встановлені строки для усунення недоліків, визначені законодавцем достатніми, зважаючи на принцип правової визначеності, а також відсутність відомостей щодо сплати судового збору і станом на 28.06.2024 та відсутність у поданій заяві інформації про можливий строк її сплати, колегія суддів приходить до висновку про відсутність обґрунтованих законодавчих підстав для її задоволення.

У площині наведеного суд апеляційної звертає увагу, що законодавчо закріплений обов`язок суду надати достатній для усунення недоліків апеляційної скарги строк, насамперед, обумовлений специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не забезпечив оскарження у встановленому законом порядку рішення суду першої інстанції, відносини стають стабільними із набранням законної сили рішенням суду.

Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що тривала процедура сплати коштів або їх відсутність не може вважатися поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, адже не є об`єктивною та непереборною причиною пропуску процесуального строку.

Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Суб`єкт владних повноважень, який діє від імені держави, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.01.2021 у справі № 500/2544/19.

Таким чином, зважаючи на викладене, станом на 28.06.2024 недоліки апеляційної скарги в частині необхідності надання документу про сплату судового збору усунуті не були.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно ч. 5 ст. 298 КАС України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу Апелянту.

Керуючись ст. ст. 121, 169, 248, 298, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про продовження строку для усунення недоліків - відмовити.

Апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними бездіяльності та дій і зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Е.Ю. Швед

Судді: О.В. Голяшкін

М.М. Заїка