Справа № 640/6003/22
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 липня 2024 року

м. Київ

справа № 640/6003/22

адміністративне провадження № К/990/16917/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.,

суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду в суді касаційної інстанції адміністративну справу № 640/6003/22

за позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2022, постановлену судом у складі головуючого судді - Балась Т.П.

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2023, ухвалену судом у складі колегії суддів: головуючого судді - Сорочка Є.О., суддів: Коротких А.Ю., Федотова І.В.,

УСТАНОВИВ:

1. 16.02.2022 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправними дії Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі меншому ніж встановлено статтею 13 Закону України від 22.10.1993 №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон №3551-ХІІ);

зобов`язати Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити позивачу недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що після прийняття Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 № 3-р/2020 він набув право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, як це встановлено статтею 13 Закону №3551-ХІІ.

2. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2022 позов залишено без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 240 Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

3. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2023, з урахуванням ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2023 про виправлення описки в зазначеній постанові, скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2022, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

4. 04.05.2023 ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2023 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

5. Верховний Суд ухвалою від 18.05.2023 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

6. Статтею 129 Конституції України як одну з основних засад судочинства визначено забезпечення касаційного оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

7. З наведеною конституційною нормою кореспондується норма пункту 7 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, як однієї із основних засад (принципів) адміністративного судочинства, та норма статті 13 цього Кодексу, якою закріплено право учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

8. Відповідно до частин першої та другої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

9. Так, відповідно до зазначених пунктів частини першої статті 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові) (пункт 3), відмови у відкритті провадження у справі (пункт 4), залишення позову (заяви) без розгляду (пункт 12), закриття провадження у справі (пункт 13), відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами (пункт 17), заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження(пункт 20).

10. Аналіз статті 328 КАС України дає підстави вважати, що відповідно до частини першої цієї статті до касаційного суду можуть бути оскаржені саме рішення суду першої інстанції, якими закінчено судовий розгляд (частина третя статті 241 КАС України), після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції, прийняті за наслідками розгляду апеляційної скарги на такі рішення.

11. Частина друга вказаної статті передбачає право на касаційне оскарження ухвал суду першої інстанції після їх перегляду судом апеляційної інстанції.

12. З касаційної скарги видно, що позивач не погоджується з ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2022 про залишення позову без розгляду, у зв`язку з чим просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

13. При цьому, з Єдиного державного реєстру судових рішень видно, що Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 18.04.2023 (з урахуванням ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2023 про виправлення описки в зазначеній постанові) скасував ухвалу суду першої інстанції про залишення позову без розгляду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направив справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

14. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що в цій справі підстави для касаційного перегляду ухвали суду першої інстанції про залишення позову без розгляду, яка вже скасована судом апеляційної інстанції, відсутні.

15. Крім того, колегія суддів зазначає, що і постанова суду апеляційної інстанції, якою скасовано зазначену ухвалу (яка перешкоджає подальшому провадженню у справі) і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якою, до того ж, спір по суті не вирішувався, також не може бути предметом касаційного оскарження.

16. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

17. Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

18. Отже, враховуючи норми КАС України та компетенційну складову у понятті «судом, встановленим законом», Верховний Суд встановив відсутність повноваження розглядати питання, які виходять за межі компетенції суду касаційної інстанції (рішення Європейського суду з прав людини від 15.05.2012 у справі ТОВ «Фірма Верітас» проти України).

19. За загальним правилом, відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

20. Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскільки оскаржувані у цій справі судові рішення не можуть бути предметом судової ревізії в порядку касаційного розгляду справи, визначеному Главою 2 розділу ІІІ КАС України, то згідно з частиною другою статті 339 цього Кодексу касаційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись статтями 339, 340 КАС України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2023 у справі №640/6003/22 за позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійснення соціальних виплат про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.І. Рибачук
судді С.Г. Стеценко
Л.В. Тацій