Справа № 473/7235/23
Суддя: Орленко Л. О.
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/7235/23
Провадження №2-адр/472/1/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2024 року селище Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - Орленко Л.О.,
з участю секретаря
судового засідання - Фігурської К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 у селищі Веселинове Миколаївської області заяву представника позивача - адвоката Андрухова М.І. про ухвалення додаткового рішення у справі № 473/7235/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вознесенської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення UKR № 2303805 від 11.11.2023 року,
Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 15 травня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вознесенської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення UKR № 2303805 від 11.11.2023 року задоволено повністю; скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення UKR № 2303805 від 11.11.2023 року; справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 122 КУпАП закрито; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Вознесенської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 536,80 гривень.
20 травня 2024 року від представника позивача - адвоката Андрухова М.І. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, а саме про розподіл судових витрат, в якому він просить винести додаткове рішення по даній справі, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Вознесенської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правничу (правову) допомогу в сумі 9550 гривень, а розгляд заяви проводити без його участі.
Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України у разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
З врахуванням положень зазначеної норми, суд не вбачає необхідності розглядати питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, а тому вважає за можливе розглянути заяву представника позивача без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, які стосуються судових витрат, суд дійшов таких висновків.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частиною 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до пункту 1 частини 3 вказаної статті для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Частинами 4, 5 ст. 134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частинами 6, 7 ст. 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Вирішуючи питання щодо пов`язаності витрат з розглядом справи та пропорційності розміру наданих послуг, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів та інших фахівців у галузі права, які беруть участь в адміністративному процесі і надають правову допомогу, визначаються положеннями КАС України та іншими законами.
Документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судом встановлено, що представництво позивача в судовому засіданні здійснював адвокат Андрухов М.І., що також підтверджується договором про надання правничої допомоги від 27 грудня 2023 року та ордером на надання правничої (правової) допомоги від 27 грудня 2023 року.
На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу представник позивача надав суду договір про надання правничої допомоги від 27 грудня 2023 року; додаткову угоду № 1 від 27 грудня 2023 року до договору про надання правничої допомоги, відповідно до якої вартість послуг адвоката становить 1000 гривень за 1 годину роботи; фіскальний чек від 20.05.2024 року на оплату адвокатських послуг на суму 9550 гривень; акт № 1 від 15 травня 2024 року про надання правничої допомоги на загальну суму 9550 гривень.
Відповідно до акту № 1 від 15 травня 2024 року про надання правничої допомоги адвокатом Андруховим М.І. надані ОСОБА_1 такі послуги: 1) ознайомлення з матеріалами справи та консультація - 1000 гривень; 2) складання позовної заяви - 2000 гривень; 3) представництво клієнта в судовому засіданні в режимі відеоконференції 25.03.2024 року - 630 гривень; 4) представництво клієнта в судовому засіданні в режимі відеоконференції 22.04.2024 року - 1510 гривень; 5) представництво клієнта в судовому засіданні в режимі відеоконференції 22.04.2024 року - 1580 гривень; 6) представництво клієнта в судовому засіданні в режимі відеоконференції 15.05.2024 року - 2830 гривень.
Суд також враховує, що відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним ст.ст. 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суті виконаних послуг, суд дійшов висновку, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 9550 гривень, є неспівмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом, витраченим адвокатом, та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).
Суд не вважає належним чином обґрунтованою суму компенсації витрат на правничу допомогу у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
При визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Однак, проаналізувавши розрахунок витрат на професійну правничу допомогу та враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, суд вважає розмір витрат на оплату послуг адвоката у цій адміністративній справі неспівмірний із складністю справи та наданими послугами, обсягом наданих послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони.
Суд вважає, що представником позивача не доведено, що складність і час надання ним послуг позивачу відповідає заявленій вартості 9550 гривень.
Отже, з врахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних послуг, суд вважає розмір судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача становить 3500 гривень.
На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 132, 134, 139, 252 КАС України, суд
Заяву представника позивача - адвоката Андрухова М.І. про ухвалення додаткового рішення, а саме про розподіл судових витрат, - задовольнити частково.
Додаткове рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його підписання.
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а в разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області Л.О. Орленко