Справа № 320/15276/24
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року № 320/15276/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 26.03.2024 про закінчення виконавчого провадження №68709725;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України поновити виконавче провадження №68709725.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.05.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021, у справі №640/26401/20 було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 та, серед іншого, зобов`язано Київську міську раду здійснити перевірку наявності/відсутності незаконно влаштованого сміттєзвалища, розташованого по вулицям Любимивської, Рожнівської, Сваромської, Хотянівської, Абрикосової, Вербної, Сетомльської та Аркасівської Оболонського району місті Києва та прийняти рішення в порядок та спосіб встановлений законом, у випадку виявлення порушень чинного законодавства.

На підставі заяви позивача про примусове виконання рішення суду за виконавчим листом № 640/26401/20 постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження №68709725.

Стверджує, що в квітні 2024 року йому стало відомо про те, що державним виконавцем було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №68709725 з підстав фактичного виконання рішення.

На думку позивача такий висновок державного виконавця є передчасним, оскільки рішення суду на сьогодній день не виконано, звалище не ліквідовано, а навпаки продовжує збільшуватись, внаслідок чого ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у цій справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та в порядку, визначеному положеннями ст. 287 КАС України.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, інших заяв по суті справи відповідачем до суду не подано.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.05.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021, у справі №640/26401/20 було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 та, зокрема, зобов`язано Київську міську раду здійснити перевірку наявності/відсутності незаконно влаштованого сміттєзвалища, розташованого по вулицям Любимивської, Рожнівської, Сваромської, Хотянівської, Абрикосової, Вербної, Сетомльської та Аркасівської Оболонського району місті Києва та прийняти рішення в порядок та спосіб встановлений законом, у випадку виявлення порушень чинного законодавства.

11.01.2022 Окружним адміністративним судом м. Києва було видано виконавчий лист №640/26401/20 щодо зобов`язання Київську міську раду здійснити перевірку наявності/відсутності незаконно влаштованого сміттєзвалища, розташованого по вулицям Любимивської, Рожнівської, Сваромської, Хотянівської, Абрикосової, Вербної, Сетомльської та Аркасівської Оболонського району місті Києва та прийняти рішення в порядок та спосіб встановлений законом, у випадку виявлення порушень чинного законодавства.

18.02.2022 за виконавчим листом № 640/26401/20 постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження №68709725.

Листами Департаменту територіального контролю міста Києва від 14.03.2024 та від 15.03.2024 №064-2821 повідомлено державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.05.2021 в повному обсязі.

26.3.2024 відповідачем прийнято постанову, про закінчення виконавчого провадження № 68709725 з примусового виконання виконавчого листа №640/26401/20, виданого Окружним адміністративним судом м. Києва 11.01.2022 щодо зобов`язання Київську міську раду здійснити перевірку наявності/відсутності незаконно влаштованого сміттєзвалища, розташованого по вулицям Любимивської, Рожнівської, Сваромської, Хотянівської, Абрикосової, Вербної, Сетомльської та Аркасівської Оболонського району місті Києва та прийняти рішення в порядок та спосіб встановлений законом, у випадку виявлення порушень чинного законодавства.

Позивач вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження є протиправною, оскільки рішення суду на сьогодній день не виконано, звалище не ліквідовано, а навпаки продовжує збільшуватись, а, отже, підлягає скасуванню.

Розглядаючи справу по суті, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У свою чергу відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Європейський суд з прав людини у рішенні "Юрій Миколайович Іванов проти України" наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном.

Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції з боку відповідача та боржника.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження, є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, складовою права на справедливий суд.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII (у редакції чинній на час прийняття оскаржуваної постанови) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 цього ж Закону виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Тобто рішення суду має виконуватись так, як ним визначено і не інакше.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (ч.ч. 2 та 3 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження").

Отже, підставою для прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання в повному обсязі рішення суду і так як ним визначено, на підставі якого (рішення) було видано виконавчий лист, що слугував підставою для відкриття такого виконавчого провадження.

Перевіряючи вказані обставини щодо повного виконання Київською міською державною адміністрацією, яка є боржником за виконавчим провадженням №68709725 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.11.2021 у справі №640/26401/20 в частині зобов`язання здійснити перевірку наявності/відсутності незаконно влаштованого сміттєзвалища, розташованого по вулицям Любимивської, Рожнівської, Сваромської, Хотянівської, Абрикосової, Вербної, Сетомльської та Аркасівської Оболонського району місті Києва та прийняти рішення в порядок та спосіб встановлений законом, у випадку виявлення порушень чинного законодавства, суд зазначає про таке.

Як вже було зазначено вище, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.05.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2021, у справі №640/26401/20 було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 та, серед іншого, зобов`язано Київську міську раду здійснити перевірку наявності/відсутності незаконно влаштованого сміттєзвалища, розташованого по вулицям Любимивської, Рожнівської, Сваромської, Хотянівської, Абрикосової, Вербної, Сетомльської та Аркасівської Оболонського району місті Києва та прийняти рішення в порядок та спосіб встановлений законом, у випадку виявлення порушень чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаного судового рішення, за дорученням заступника голови Київської міської державної адміністрації, інспектором КП "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради відповідно до Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 №1051/1051, проведено перевірку незаконно влаштованого сміттєзвалища, розташованого по вулицям Любимивської, Рожнівської, Сваромської, Хотянівської, Абрикосової, Вербної, Сетомльської та Аркасівської Оболонського району місті Києва.

За результатом проведеної перевірки були винесені приписи №№2128587, 2210005.

Крім того Державною екологічною інспекцією України було здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища Обслуговуючим кооперативом "Товариство забдовниів "Чорнобилець 2005" за адресою:04209, м. Київ, вул. Богатирська, буд. 44-А.

За результатами здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) виявлено, що на земельній діялнці за кадастровим номером :78:255:0001, зокрема по вулицях Любимивської, Рожнівської, Сваромської, Хотянівської, Абрикосової, Вербної, Сетомльської та Аркасівської, яка перебуває в оренді ОК ТІЗ "Чорнобилець 2005", розміщено відходи різного морфологічного складу, в тому числі будівельні та великогабаритні відходи (бетонні плити) загальною площею 4,5 га та висотою 0,5 м.

За виявлені порушення посадову особу ОК ТІЗ "Чорнобилець 2005" притягнуто до адміністративної відповідальності та, також, Інспекцією направлено матеріали до Оболонської окружної прокуратури міста Києва, на підставі яких відкрито кримінальне провадження №0000182 від 02.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 239 Кримінального кодексу України.

З огляду на викладене, суд звертає увагу на положення ст. 129-1 Конституції України, якими визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Вказане у своїй сукупності свідчить про те, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.05.2021 у справі №640/26401/20 в частині здійснення перевірки наявності/відсутності незаконно влаштованого сміттєзвалища, розташованого по вулицям Любимивської, Рожнівської, Сваромської, Хотянівської, Абрикосової, Вербної, Сетомльської та Аркасівської Оболонського району місті Києва та прийняття рішення в порядку та способі встановленому законом, у випадку виявлення порушень чинного законодавства виконано Київською міською державною адміністрацією так як і визначено рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.05.2021 у справі №640/26401/20 на підставі якого було видано виконавчий лист.

Також Законом № 1404-VIII не надано повноважень державному виконавцю ставити під сумнів законність прийнятих боржником рішень на виконання рішення суду, натомість виконавець має перевіряти виконання судового рішення у такий спосіб, як визначено судом у рішенні і у виконавчому документі.

У силу ч. ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У зв`язку з цим, підстави для визнання протиправними та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 26.03.2024 про закінчення виконавчого провадження №68709725 - відсутні.

Під час розгляду справи позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження протиправності прийняття відповідачем спірноїпостанови.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Василенко Г.Ю.