Справа № 160/32719/23
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 липня 2024 рокуСправа № 160/32719/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рищенко А.Ю., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

14.12.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправними накази командира Військової частини НОМЕР_1 №3 та №5 від 05.01.2023 та №11 від 16.01.2023 (по стройовій частині) стосовно солдата ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 ;

???- визнати бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати одноразової грошової допомоги через отримання ОСОБА_1 травми під час виконання бойового завдання на виконання ст.ст. 16, 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі, не меншому 187 880,00 грн.; а також щодо невиконання вимоги абз. 5 п. 1 Постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейський та їх сім?ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, а саме щодо не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, за період часу з грудня 2022 року по лютий 2023 року включно - через знаходження ОСОБА_1 у вказаний період часу на стаціонарному лікуванні та у відпустках для лікування після тяжкого поранення за висновками військово-лікарської комісії;

- зобов?язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу через отримання ОСОБА_1 травми під час виконання бойового завдання в розмірі, не меншому ніж 187 880 (сто вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 00 коп.;

- зобов?язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, збільшену до 100 000 грн., за період часу з грудня 2022 року по лютий 2023 року включно через знаходження Позивача у вказаний період часу на стаціонарному лікуванні після отримання тяжкого поранення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.01.2024 відкрито провадження у справі № 160/32719/23 та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.03.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху.

Встановлено позивачу строк у 5 днів з моменту отримання ухвали для усунення недоліків, визначених в ухвалі суду, а саме:

- надати заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.

24.06.2024 від позивача надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування заяви про поновлення строку позивач зазначає, що строк звернення до суду пропущено ним з поважних причин, оскільки ним було використано процедуру досудового врегулювання спору, однак, оскільки остання не дала бажаних результатів, позивач звернувся до суду з даним позовом у грудні 2023.

Дослідивши матеріали позовної заяви та заяву про поновлення пропущеного строку, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У свою чергу, відповідно до положень ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України визначено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує накази командира Військової частини НОМЕР_1 №3 та №5 від 05.01.2023 та №11 від 16.01.2023 (по стройовій частині) та бездіяльність відповідача щодо невиплати одноразової грошової допомоги через отримання ОСОБА_1 травми під час виконання бойового завдання на виконання ст.ст. 16, 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та додаткової винагороди на виконання Постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейський та їх сім?ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 за період часу з грудня 2022 року по лютий 2023 року.

Разом з тим, про порушення своїх прав ОСОБА_1 дізнався з листа відповідача №691/1137 від 10.03.2023.

Суд звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено обов`язкового порядку досудового врегулювання спору в спірних правовідносинах.

Отже, перебіг встановленого статтею 233 КЗпП України тримісячного строку звернення до суду розпочався з 01.07.2023 та закінчився 01.10.2023 (з урахуванням п. 1 глави ХІХ "Прикінцеві положення" Кодексу законів про працю України).

Водночас, з позовом ОСОБА_1 звернувся лише 14.12.2023, тобто поза межами встановленого тримісячного строку.

Процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Законодавче обмеження строку протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

З урахуванням наведеного, суддя дійшов висновку, що підстави, наведені представником позивача у клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення до суду є неповажними підставами для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, клопотання про поновлення строку не містить зазначення інших поважних підстав для поновлення строку звернення до суду з вказаним позовом, які є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

У справі Європейського суду з прав людини "Стаббігс та інші проти Великобританії" визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" від 25 січня 2000 року Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

З урахуванням положень статей 122, 123 КАС України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений саме на позивача.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали реалізації процесуального права на звернення до суду, на які позивач посилається як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів і з того, чи мав позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду (чи відсутні були вагомі перешкоди, труднощі для реалізації цього права).

Розглянувши наведені у заяві про поновлення строків звернення до суду причини, суд не вбачає об`єктивних непереборних підстав, які можна вважати обґрунтованими та поважними для пропуску звернення до суду.

Жодних інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на звернення до суду з позовом, позивачем не наведено, існування будь-яких перешкод у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів не зазначено та судом не встановлено.

Доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено. Відтак, суд визнає причини пропущення строку звернення до суду з даним позовом неповажними.

За таких обставин, вказані позивачем у заяві причини пропуску строку не можуть бути визнані поважними.

Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 171 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, наявні правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 171, 248, 256 КАС України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя А. Ю. Рищенко