Справа № 340/2632/23
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2024 року м. Дніпросправа № 340/2632/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Бюро економічної безпеки України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 року (суддя Кравчук О.В., м. Кропивницький, повний текст рішення виготовлено 25.12.2023 року) у адміністративній справі №340/2632/23 за позовом ОСОБА_1 до Бюро економічної безпеки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, суд

в с т а н о в и в:

У травні 2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Бюро економічної безпеки України (далі по тексту відповідач), в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не вчинення дій із нарахування та виплати йому при звільненні грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 14 календарні роки служби та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому у зв`язку із звільненням одноразову грошову допомогу в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за 14 календарні роки служби.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 року позовні вимоги задоволено.

З рішенням суду першої інстанції не погодилося Бюро економічної безпеки України та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що суд невірно прийшов до висновку про те, що звільнення за власним бажанням та за угодою сторін є практично рівнозначними поняттями, тобто аналогічними підставами звільнення, зокрема з ініціативи працівника (рапорт). Апелянт зазначав, що відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», абзацу 4 п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 особам, які мають право на пенсію, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Апелянт зазначив, що згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 року №413 «Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу» визначено виключний перелік, серед яких не передбачено звільнення за угодою сторін. Апелянт зазначив, що звільнення за власним бажанням та звільнення за угодою сторін мають свої особливості, які не дозволяють поставити знак рівності між цими поняттями. Апелянт зазначав те, що спеціальне звання ОСОБА_1 було присвоєно тільки 01.12.2022 року та підстава звільнення за угодою сторін, у сукупності не дають підстав для виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги при звільненні.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до наказу БЕБ від 18.11.2021 року №29-к «Про прийом на службу» ОСОБА_1 було призначено на посаду детектива Департаменту детективів (посада 2) Бюро економічної безпеки України шляхом переводу з Державної фіскальної служби України. У зв`язку із затвердженням 29.11.2022 року Кабінетом Міністрів України Положення про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України №1333, яке врегулювало питання проходження служби осіб зі спеціальним званням в БЕБ, у тому числі питання щодо присвоєння спеціального звання, наказом БЕБ від 01.12.2022 року №606-к ОСОБА_1 було присвоєно спеціальне звання «лейтенант Бюро економічної безпеки України». Наказом БЕБ від 25.01.2023 року №14-к/ДСК-ДП відповідно до поданого рапорту ОСОБА_1 звільнено з посади та служби в БЕБ за угодою сторін на підставі пп.8 п.72 Положення №1333 з проведенням відповідних розрахунків при звільненні. На момент звільнення ОСОБА_1 з посади та служби в БЕБ вислуга років у календарному обчислені складала 14 років 05 місяців 00 днів. БЕБ не виплатило ОСОБА_1 разову грошову допомогу, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 звільнено за згодою сторін. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався частинами 2, 3 ст.30 Закону України «Про Бюро економічної безпеки України»; ч.2 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; абзацом 4 п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та прийшов до висновку про те, що чинне законодавство містить вичерпний перелік для невиплати одноразової грошової допомоги - це «негативні» підстави звільнення; звільнення за власним бажанням та за угодою сторін є практично рівнозначними поняттями, тобто аналогічними підставами звільнення, зокрема з ініціативи працівника (рапорт); законодавство про працю звільнення працівника за угодою сторін не суттєво відрізняє від звільнення працівника за власним бажанням. Відмінністю є наявність волевиявлення (ініціативи) однієї зі сторін: як роботодавця, так і працівника, а також процедура звільнення. Суд прийшов до висновку про те, що з урахуванням звільнення ОСОБА_1 за його ініціативи (за угодою сторін), слід застосувати у даних спірних правовідносинах положення ч.2 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до якої, особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до наказу Бюро економічної безпеки України від 18.11.2021 року №29-к ОСОБА_1 було прийнято на службу до Бюро економічної безпеки України та призначено на посаду детектива Департамент детективів (посада 2) по переводу з Державної фіскальної служби України.

Встановлено, що відповідно до наказу Бюро економічної безпеки України від 25.01.2023 року №14-к/ДСК/ДП ОСОБА_1 було звільнено зі служби та посади детектива Головного підрозділу детективів (на правах Департаменту) Бюро економічної безпеки України за пп.8 п.72 Положення про проходження служби особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 року №1333 (за угодою сторін) з 26.01.2023 року. Станом на 26.01.2023 року вислуга років у календарному обчисленні складає 14 років 05 місяців. Підстава: рапорт ОСОБА_1 .

Згідно рапорту ОСОБА_1 , останній просив звільнити його з посади та служби в Бюро економічної безпеки України за пп.8 п.72 (за угодою сторін) Положення про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, 26.01.2023 року.

Встановлено, що 11.03.2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Каверін С.М. звернувся із адвокатським запитом до Бюро економічної безпеки України, в якому просив надати інформацію, документи, зокрема щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік вислуги належної у зв`язку із звільненням.

Встановлено, що листом від 23.03.2023 року Бюро економічної безпеки України надало відповідь адвокату С. Каверіну про те, що фактичні виплати ОСОБА_1 було здійснено у повному обсязі у січні 2023 року, а саме: грошове забезпечення за першу половину місяця 13.01.2023 року в сумі 13425 грн.; розрахункові при звільненні 31.01.29023 року в сумі 53936,66 грн.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про Бюро економічної безпеки України» держава забезпечує соціальний захист працівників Бюро економічної безпеки України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства. Особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, користуються соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та інших законів України з урахуванням положень, встановлених цим Законом. Пенсійне забезпечення осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до абзацу 4 п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема, особам із спеціальними званнями Бюро економічної безпеки, які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до Переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 року №413 військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини: виховання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, особою рядового чи начальницького складу, яка (який) не перебуває у шлюбі, дитини або кількох дітей, що з нею (з ним) проживають, без батька (матері); утримання матір`ю (батьком) - військовослужбовцем, особою рядового чи начальницького складу, яка (який) не перебуває у шлюбі, повнолітньої дочки, сина віком до 23 років, якщо вона (він) є інвалідом I чи II групи або продовжує навчання (студенти, курсанти, слухачі (крім курсантів і слухачів військових навчальних закладів), стажисти вищого навчального закладу) і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги матері (батька); укладення шлюбу військовослужбовцем, особою рядового чи начальницького складу із громадянкою (громадянином) України, іноземцем або особою без громадянства, що постійно проживає за межами України; хвороба військовослужбовця, особи рядового чи начальницького складу або члена його сім`ї, якщо така хвороба згідно з висновком лікарської або лікарсько-експертної комісії перешкоджає військовослужбовцю або особі рядового чи начальницького складу проходити службу в даній місцевості чи проживати в ній членові його сім`ї, у разі відсутності можливості переміщення (переведення) до іншої місцевості; необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років; наявність у військовослужбовця, особи рядового чи начальницького складу трьох і більше дітей; неможливість призначення одного з військовослужбовців, осіб рядового чи начальницького складу, які перебувають у шлюбі, в межах одного населеного пункту (гарнізону) в разі переміщення (переведення) дружини (чоловіка) на нове місце служби до іншого населеного пункту (гарнізону); довгострокове відрядження за кордон дружини (чоловіка) військовослужбовця, особи рядового і начальницького складу.

Відповідно до підпунктів 7, 8 п.72 Положення про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 року №1333, особа, яка має спеціальне звання БЕБ, звільняється із служби: за власним бажанням (підпункт 7); за угодою сторін (підпункт 8).

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що системний аналіз положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлює дві підстави для виплати одноразової грошової допомоги зазначеним у ньому особам, зокрема, це особи, які мають право на пенсію та звільнені зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини за наявності вислуги років 10 років і більше. Отже, право на отримання одноразової грошової допомоги, яка має разовий характер, зокрема, особами, які перебували на службі в Бюро економічної безпеки України, у розмірі 25 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби пов`язане з наявністю 10 річної вислуги та звільненням з передбачених підстав, зважаючи на що не набуття права на пенсію цих осіб не може нівелювати їх право на отримання зазначеної допомоги за умови наявності 10 і більше років.

Крім того, Положення про проходження служби особами, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 року №1333 розрізняє підстави звільнення: за власним бажанням та за угодою сторін.

Суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України Бюро економічної безпеки України, як орган державної влади зобов`язане діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

На думку суду апеляційної інстанції, є необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що звільнення за власним бажанням та за угодою сторін є практично рівнозначними поняттями; законодавство про працю звільнення працівника за угодою сторін не суттєво відрізняє від звільнення працівника за власним бажанням, оскільки, такий висновок суперечить нормам чинного законодавства про працю.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Бюро економічної безпеки України задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 року у адміністративній справі №340/2632/23 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Бюро економічної безпеки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай