Справа № 400/14360/23
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2024-07-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2024 р. справа № 400/14360/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачівГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, 14005,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - відповідач 2), в якому просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо не зарахування періоду догляду позивачкою за матір`ю ОСОБА_2 з серпня 1999 р. до грудня 2003 р. до страхового стажу;

2) зобов`язати відповідача 1 зарахувати період догляду позивачкою за матір`ю ОСОБА_2 з серпня 1999 р. до грудня 2003 р. до страхового стажу.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначає, що факт догляду позивачкою за матір`ю ОСОБА_2 у період з серпня 1999 р. до грудня 2003 р. підтверджується медичними довідками, довідкою виконавчого комітету та свідченнями свідків, які відповідач 1 протиправно не взяв до уваги під час розгляду її заяви про призначення пенсії. Відповідач 1 протиправно не зарахував спірний період до страхового стажу позивачки, посилаючи на те, що особа, на час здійснення догляду за якою, не досягла 80-річного віку. Таке твердження відповідача 1 є безпідставним, оскільки досягнення 80 річного віку особою, за якою здійснюється догляд не є безумовною підставою для зарахування страхового стажу, визначальними є довідки медичного закладу, які і були надані відповідачу 1. Відтак, бездіяльність відповідача 1 позивачка вважає протиправною, просить зарахувати спірний період до її страхового стажу.

Від відповідача 1 надійшов відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки відсутні підстави для зарахування періоду з серпня 1999 р. до грудня 2003 р. до страхового стажу позивачки. Так, за результатами розгляду документів доданих позивачкою до заяви про призначення пенсії за віком від 21.06.23 р. не прийнято до уваги акт опитування свідків від 29.05.23 р. щодо періоду догляду за особою похилого віку, ОСОБА_2 , 1924 року народження, протягом серпня 1999 р. - грудня 2023 р., оскільки особа, на час здійснення догляду за нею, не досягла 80-річного віку. За даними довідки МСЕК серії НОМЕР_1 від 24.05.07 р., ОСОБА_2 , встановлено І групу інвалідності з 24.05.07 р., тобто не на час здійснення догляду. Інших документів передбачених Порядком № 637, позивачкою до заяви від 21.06.23 р. надано не було. Відтак, на день подання заяви про призначення пенсії вік позивачки становить 60 років 2 місяці. Страховий стаж позивачки, за наданими до заяви від 21.06.23 р. документами, склав 25 років 9 місяців, при необхідних 30 років, тому, рішення № 26 від 29.06.23 р. про відмову в призначенні пенсії є правомірним.

Від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки особа, на час здійснення догляду за нею, не досягла 80-річного віку, а за даними довідки МСЕК серії НОМЕР_1 від 24.05.07 р., ОСОБА_2 , встановлено І групу інвалідності з 24.05.07 р., тобто не на час здійснення догляду. Інших документів передбачених Порядком № 637, позивачкою до заяви від 21.06.23 р. надано не було. Тому, відсутні підстави для зарахування спірного періоду до страхового стажу позивачки.

Суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Суд розглянув справу відповідно до вимог ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) без проведення судового засідання, в порядку письмового провадження, на підставі матеріалів справи.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

21.06.23 р. позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.03 р. № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058).

29.06.23 р. за принципом екстериторіальності відповідачем 1 розглянуто заяву позивачки від 21.06.23 р. та додані до неї документи та прийнято рішення № 26 про відмову в призначенні пенсії за віком згідно Закону № 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Зі змісту рішення вбачається, що на день подання заяви про призначення пенсії вік позивачки становить 60 років 2 місяці. Страховий стаж позивачки, за наданими до заяви від 21.06.23 р. документами, склав 25 років 9 місяців. До страхового стажу позивачки відповідачем 1 не зараховано період догляду позивачкою за матір`ю ОСОБА_2 з серпня 1999 р. до грудня 2003 р. через досягнення її матір`ю 80-річного віку, а за даними довідки МСЕК серії НОМЕР_1 від 24.05.07 р., ОСОБА_2 , встановлено І групу інвалідності з 24.05.07 р., тобто не на час здійснення догляду.

Позивачка вважаючи бездіяльність відповідача 1 щодо не зарахування періоду догляду позивачкою за матір`ю ОСОБА_2 з серпня 1999 р. до грудня 2003 р., звернулась до суду з даним позовом.

Згідно п.1 та 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 р.

Починаючи з 1 січня 2018 р. право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 р. до 31 грудня 2023 р. - не менше 30 років.

Суд звертає увагу, що спірним є період догляду позивача за пенсіонером, який за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду з 01.04.13 р. до 30.09.22 р.

Відповідно до п. "ж" ч. 1 ст. 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-ХІІ) право на трудову пенсію мають особи, які здійснюють догляд за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Частиною 1 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду (п. "є" ч. 3 вказаної статті).

У той же час, за змістом ст. 56 Закону № 1788-ХІІ, до стажу роботи зараховуються періоди догляду не за будь-яким пенсіонером, а лише за тим, який потребує такого догляду. При цьому, потреба у такому догляді має бути підтверджена відповідним висновком медичного закладу.

Отже, саме стан здоров`я є тим критерієм, за яким зазначених осіб віднесено до категорії осіб, час догляду за якими зараховується до стажу роботи.

Відсутність підтвердження статусу особи з інвалідністю І групи, статусу дитини-інваліда чи статусу пенсіонера, який за медичним висновком потребує стороннього догляду, виключає можливість зарахування періоду догляду за ними до стажу роботи.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.07.18 р. у справі № 348/919/17 та від 31.07.19 р. у справі № 348/2357/16-а, що враховуються судом при вирішенні даної справи відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Разом з тим, порядок встановлення часу догляду за інвалідом І групи, дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду встановлений пунктом 10 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637 (далі - Порядок № 637), згідно з яким зазначений час догляду встановлюється на підставі: акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду; документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для інвалідів І групи і дітей-інвалідів) і вік (для престарілих і дітей-інвалідів).

Акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду складається органами Пенсійного фонду на підставі відомостей житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації), сільських, селищних рад, опитування осіб, за якими здійснюється догляд та їх сусідів, інших даних.

Документами, які підтверджують перебування на інвалідності можуть бути виписка із акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідка органів праці та соціального захисту населення або Пенсійного фонду та інші документи.

Документами, які підтверджують вік, можуть бути свідоцтво про народження або паспорт чи довідка житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації) та інші.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 11 Закону № 1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, та за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.

До 01.01.05 р. час догляду за названою категорією осіб зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених чинним раніше законодавством.

Відповідно до Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.04 р. № 558, непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, котрих обслуговують соціальні служби), призначається щомісячна компенсаційна виплата.

При зарахуванні до страхового стажу періоду догляду за інвалідом І групи та престарілим до управління Пенсійного фонду України надається довідка управління праці та соціального захисту населення, яка підтверджує отримання щомісячної компенсаційної виплати за яку сплачені страхові внески.

У разі, якщо до січня 2004 р. непрацююча працездатна особа доглядала за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребував постійного стороннього догляду, час догляду зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, незалежно від отримання допомоги або компенсації.

Періоди догляду за пенсіонерами зараховуються до страхового стажу на вказаних вище умовах при призначенні пенсій на загальних підставах.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 18.07.18 р. у справі № 348/919/17 зауважив, що час догляду за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребував постійного стороннього догляду в період до 2004 р. (включно) зараховується, зокрема, на підставі акта фактичних обставин здійснення догляду за такою особою, а починаючи з 01.01.05 р. у разі отримання компенсації по догляду за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребував постійного стороннього догляду, в управлінні праці та соціального захисту населення.

Вказана позиція Верховного Суду також враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Таким чином, необхідно зробити висновок, що час догляду за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребував постійного стороннього догляду, в період до 2004 р. (включно) зараховується, зокрема, на підставі акта фактичних обставин здійснення догляду за такою особою, а починаючи з 01.01.05 р. - у разі отримання компенсації по догляду за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребував постійного стороннього догляду, в управлінні праці та соціального захисту населення.

Судом встановлено, що позивачкою на підтвердження здійснення нею догляду за матір`ю ОСОБА_2 з серпня 1999 р. до грудня 2003 р. було надано відповідачу 1 довідки Батуринської районної лікарні № 2 від 07.06.07 р., довідки № 918, № 919 Лікарської - консультативної комісії Бахмацької центральної лікарні, довідки виконавчого комітету Батуринської селищної ради № 1239 від 05.06.07 р., згідно якої позивачка здійснює догляд за своїми батьками і не працює, довідку МСЕК серії МСЕ-ЧНВ № 275500 від 24.05.07 р., акт факту здійснення догляду від 07.06.07 р., а також додатково було надано показання свідків, довідки Короаської райспоживспілки про підтвердження місця роботи, лист Чернігівського обласного центру зайнятості.

Таким чином, факт догляду позивачкою за матір`ю ОСОБА_2 з серпня 1999 р. до грудня 2003 р. підтверджується відповідними медичними довідками.

Щодо посилання відповідача 1 на те, що довідкою МСЕК серії МСЕ-4НВ № 275500 від 24.05.07 р., ОСОБА_2 , встановлено І групу інвалідності з 24.05.07 р., тобто не на час здійснення догляду, то суд зазначає, що довідкою МСЕК серіі? МСЕ-4НВ № 275500 від 24.05.07 р. дійсно матері позивачки встановлено І групу інвалідності з 24.05.07 р., однак у період з серпня 1999 р. до грудня 2003 р. матір позивачки була пенсійного віку і згідно довідки Батуринської районної лікарні № 2 від 07.06.07 р. потребувала стороннього догляду з серпня 1999 р. і як зазначалось судом вище, до стажу роботи зараховується, зокрема час догляду за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду (п. "є" ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ).

Також, суд не приймає до уваги посилання відповідача 1 на недосягнення матір`ю позивачки 80-річного віку, оскільки у даному випадку вік особи, яка потребує догляду не є визначальним.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що пенсійним органом безпідставно не зараховано до страхового стажу позивачки періоду догляду за пенсіонером, який за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, з серпня 1999 р. до грудня 2003 р.

Позивачка просить суд визнати протиправну бездіяльність відповідача 1 щодо не зарахування періоду догляду позивачкою за матір`ю ОСОБА_2 з серпня 1999 р. до грудня 2003 р. до страхового стажу, але права позивача порушені не бездіяльністю відповідачем 1, а його рішенням від 29.06.23 р. № 26 про відмову в призначенні пенсії за віком, в якому відповідач 1 дійшов висновку про не зарахування спірного періоду до страхового стажу позивачки.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тому для захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправним рішення відповідача 1 від 29.06.23 р. № 26 про відмову в призначенні пенсії за віком, зобов`язати відповідача 2, який є територіальним органом Пенсійного фонду за місцем реєстрації позивачки, зарахувати період догляду позивачкою за матір`ю ОСОБА_2 з серпня 1999 р. до грудня 2003 р. до страхового стажу та повторно розглянути її заяву про призначення пенсії за віком від 21.06.23 р.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Тому позовні вимоги необхідно задовольнити.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 КАС України.

Позивачка сплатила судовий збір в сумі 1 073,60 грн., який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 на користь позивачки.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246, 262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш ИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П?ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ), задовольнити.

2. Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) від 29.06.23 р. № 26 про відмову в призначенні пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П?ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) період догляду за матір`ю ОСОБА_2 з серпня 1999 р. до грудня 2003 р. та повторно розглянути заяву від 21.06.23 р. про призначення пенсії за віком.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській область (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54008, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 1 073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

5. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз