Справа № 380/21860/23
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 рокусправа № 380/21860/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівське автотранспортне підприємство 24662», про визнання протиправним акту, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (із вимогами:

- визнати протиправним Акт Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №1300-6002-1/8772 від 11.07.2023, а саме у частині з травня по грудень 1988 року щодо недійсності довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії №16 від 11.07.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області витребувати у ТОВ «Львівське автотранспортне підприємство 24662» оновлену довідку про заробітну плату з січня 1985 року по квітень 1989 року з виправленнями, розрахувати період з травня 1988 по грудень 1988 року виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою) на підприємстві, та провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період з січня 1985 року по квітень 1989 року.

Позивач вважає, що працівники ГУПФ України у Львівській області допустили бездіяльність і їх відмова у доповненні в повному обсязі довідки №16 від 11.07.2023 є протиправною. Наголошує, що відмова у зарахуванні довідки про заробітну плату перешкоджає у отриманні позивачем пенсії у повному обсязі. Крім того, вказано, що на позивача не може перекладатися відповідальність за те, яку інформацію було внесено у довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії. Звертає увагу, що ГУПФ України у Львівській області не було здійснено жодних дій спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б підтвердити заробітну плату. Вважає, що ГУПФ України у Львівській області повинно здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі довідки про заробітну плату. Також, зазначено, що за період з травня 1988 року по грудень 1988 року заробітна плата має розраховуватися виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою) на підприємстві.

Ухвалою судді від 25.09.2023 позовну заяву залишено без руху.

02.10.2023 від позивача на адресу суду надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді від 09.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Вказує, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки в ході перевірки довідку про заробітну плату від 18.10.2021 №17 визнано недійсною та видано нову довідку від 11.07.2023 №16 згідно з якою обчислено пенсію позивача та довідку про середню заробітну плату за відповідною, або аналогічною їй професією (посадою) за період з травня 1988 року по грудень 1988 року позивач не подавав.

Позивач подав відповідь на відзив. Наголошує, що подав усі необхідні документи для перерахунку пенсії, які відповідач не врахував, що призвело до протиправного заниження розміру пенсії позивача.

Ухвалою суду від 14.11.2023 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення співвідповідача та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівське автотранспортне підприємство 24662».

Третя особа пояснень по суті справи не надала, належним чином повідомлена про розгляд справи, що підтверджується наявними доказами.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених ст 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС України).

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України.

Сторонами не заперечується, що 12.05.2023 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. До заяви позивач долучив архівну довідку за період з лютого 1989 року по квітень 1993 року, видану 20.10.2021 за №25 архівним управлінням Львівської області Львівської районної державної адміністрації, достовірність відомостей у якій підтверджено актом перевірки від 14.06.2023 №1300-6002-1/7305 проведеної Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.

Також до заяви позивач долучив довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 18.10.2021 №17 за період з 01.01.1985 по 30.04.1989 видану ТзОВ Львівське автотранспортне підприємство 24662.

За результатами проведення перевірки Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області складено акт від 11.07.2023 №1300-6002-1/8772 щодо достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії, згідно якого, довідку від 18.10.2021 №17 визнано недійсною та видано нову довідку від 11.07.2023 №16.

Нову довідку, зокрема, рекомендовано надати у зв`язку з тим, що у довідці від 18.10.2021 №17 зазначено «по батькові» ОСОБА_1 , однак відповідно до первинних даних, по батькові позивача ОСОБА_2 .

Із вказаних довідок вбачається, що у обох відсутні відомості про заробітну плату позивача за період з травня по грудень 1988 року. Вказано, що дані по заробітній платі за період з травня по грудень 1988 року відсутні в архіві ТОВ «Львівське автотранспортне підприємство 24662».

Після проведених перевірок за принципом екстериторіальності, як зазначає відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області за результатами розгляду заяви позивача прийняло рішення про призначення йому пенсії відповідно до Закону №1058 з 03.04.2023. Пізніше, за тим самим принципом, Головне управління Пенсійного фонду у Харківській області згідно з заявою позивача від 02.08.2023 своїм рішенням здійснило перерахунок його пенсії з урахуванням довідок від 11.07.2023 №16 та від 20.10.2021 №25.

Пенсію обчислено при загальному страховому стажі 43 роки 10 місяців 14 днів (по 30.04.2023). Коефіцієнт страхового стажу 0,43833 ((526/100х12)х1). Середньомісячний заробіток, обчислений із заробітної плати з 01.12.1985 по 31.12.1990 (оптимальний період) з врахуванням акту перевірки від 14.06.2023 №1300-6002-1/7305 та за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 30.04.2023. Індивідуальний коефіцієнт заробітку 0,55267. Розмір заробітку для обчислення пенсії , із застосуванням показника середньої заробітної плати за три попередні роки (2020-2022) 12236,71 грн. Середньомісячний заробіток для обчислення 6762,86 грн. (12236.71 грн.х0,55267).

Таким чином відповідач вважає, що вимога про витребування довідки за період з січня 1985 року по квітень 1989 року є безпідставною. Оскільки пенсія правомірно обчислена на підставі довідки №16 у зв`язку із скасуванням довідки №17.

Позивач вважає вказану позицію відповідача протиправною. Тому звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України №1058-IV, який, згідно преамбули, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Отже, з 01.01.2004 Закон України №1058 є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії у солідарній системі, призначення, перерахунку та виплати пенсії визначено розділом VI Закону України №1058.

Суд погоджується, що ст. 40 Закону №1058 передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 незалежно від перерв.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону №1058 затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Підпунктом 3 п. 2.1 розділу II Порядку №22-1 визначено, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату по 30.06.2000 із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно п. 2.10 розділу II Порядку №22-1 довідка про заробітну плату особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили свою діяльність з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ, організацій або архівними установами.

Встановлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення пенсії.

Суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону №1058 органи Пенсійного фонду України мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

З даного приводу суд вказує, що ст. 62 Закону №1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Тобто, єдиною підставою для визначення трудового стажу є трудова книжка, а у разі її відсутності або відповідних відомостей у ній уточнюючі довідки, які можуть бути основним доказом підтвердження стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці.

Крім того суд зауважує, що позивач не відповідальний за збереження первинних документів, архіву та інших документів підприємства, тому не може відповідати за дії або бездіяльність керівництва цих підприємств, чи настання непередбачуваних обставин.

Відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 з 14.07.1982 (запис №4) був зарахований в АТП 13065 та звільнений з посади за угодою сторін 22.03.1993 (запис №13), з урахуванням проходження військової служби.

Суд враховує, що відповідно до довідки від 18.10.2021 про правонаступництво і перейменування підприємства, висновується, що у вказаний період позивач безперервно був працевлаштований на підприємстві яке перейменовувалося та перетворювалося. Остаточним правонаступником якого на даний час є ТОВ «Львівське автотранспортне підприємство 24662».

При цьому суд звертає увагу, що фактично вимоги позивача зводяться до того, що він просить здійснити перерахунок його пенсії за період з січня 1985 року по квітень 1989 року з урахуванням заробітної плати за період з травня по грудень 1988 року.

Передумовою здійснення такого перерахунку позивач вважає необхідність зобов`язати відповідача витребувати у його роботодавця нову довідку, у якій би була відображена заробітна плата за вказаний період та розрахувати період з травня 1988 по грудень 1988 року виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою) на підприємстві, та провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період з січня 1985 року по квітень 1989 року.

Водночас, первинно позивач просить визнати протиправним акт складений ГУПФ України у Львівській області №1300-6002-1/8772 від 11.07.2023, а саме у частині саме з травня по грудень 1988 року щодо недійсності довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії №16 від 11.07.2023.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

При цьому, щодо надання оцінки кожному окремому доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує практику Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), та зокрема, сформовану у рішенні у справі «Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Своєю чергою позивач просить лише визнати частково протиправним спірний акт, отже обраний ним спосіб захисту не відповідає встановленим вище ознакам.

Суд враховує, що може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однак, зауважує, що довідка №16 власне і була видана за результатами висновків викладених у акті №1300-6002-1/8772 від 11.07.2023, якою здійснювалася перевірка відомостей довідки №17 від 18.10.2021 і яка була скасована. Натомість перевірка відомостей зазначених у довідці №16 не здійснювалася. Отже посилання позивача на висновки акта №1300-6002-1/8772 від 11.07.2023, суд вважає недоцільними.

Довідка №16, як і подальші рішення прийняті пенсійними органами за результатами розгляду документів пенсійної справи позивачем не оскаржувалися, доказів протилежного суду також не надано. Як і доказів того, що позивач звертався до відповідача із проханням витребування оновленої довідки чи перерахунку його пенсії з урахуванням спірного періоду.

Щодо зобов`язання відповідача витребувати у третьої особи довідку з виправленнями, розрахувати період з травня 1988 по грудень 1988 року виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою) на підприємстві. То варто звернути увагу, що складення довідок про заробітну плату відноситься до дискреційних повноважень відповідних підприємств установ та організацій, як і подальше здійснення будь яких перерахунків пенсійного забезпечення їх працівників органами Пенсійного фонду України.

Як убачається з положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № Р(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Враховуючи той факт, що суд прийшов до висновку про необґрунтованість вимог позивача про визнання протиправним акту в частині спірного періоду, відповідно і решта вимог, як такі, що обмежені втручанням суду у межах дискреційних повноважень суб`єктів є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладені обставини, з урахуванням заявлених вимог та наданих доказів, суд висновує, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Відповідно до приписів КАС України повернення судового збору позивачу, якому відмовлено у задоволенні позову не передбачено.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 143, 241-246, 250 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Желік О.М.