Справа № 380/289/24
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про поновлення строку звернення до суду

справа № 380/289/24

25 червня 2024 року
м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження питання про витребування доказів в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), в якому просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні а також у відпустках за станом здоров`я на підставі постанови (висновку) ВЛК внаслідок отримання тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за періоди: з 22.07.2022 по 09.12.2022, з урахуванням фактично виплачених сум;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, а також у відпустках за станом здоров`я на підставі постанови (висновку) ВЛК внаслідок отримання тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за періоди: з 22.07.2022 по 09.12.2022, з урахуванням фактично виплачених сум.Під час розгляду справи суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні необхідні письмові докази, на підставі яких суд може у повному обсязі встановити обставини справи і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Ухвалою суду від 17.06.2024 суд постановив позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху з тих підстав, що позивач пропустив строк звернення до суду.

Судом отримано заяву позивача про поновлення процесуального строку звернення до суду. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що про порушення своїх прав позивач дізнався 27.11.2023, після отримання відповіді на адвокатський запит. Відповідно, як вважає позивач, тримісячний строк звернення до суду спливає 27.01.2023, а до суду він звернувся 04.01.2024.

Також позивач наголошує, що позивачу як військовослужбовцю його командування не роз`яснювало свою позицію щодо не виплати додаткової винагороди. Також позивач зауважує, що запровадження в Україні воєнного стану повинно братися судом до уваги при вирішенні питання про строки звернення до суду.

Вирішуючи клопотання та заяву сторін щодо строку звернення до суду та його застосування відповідних процесуальних наслідків, суд зазначає таке.

Частинами 3, 5 ст. 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас ч.1 ст.122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тому суд наголошує, що положення ст. 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п?ятою статті 122 КАС України.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06 березня 2024 у справі 600/5050/23-а.

У той же час суд зауважує, що до оцінки строку звернення до суду у цій справі, застосовуючи ч. 2 ст.233 КЗпП України, необхідно зважати на те, що до цієї статті було внесено зміни Законом України від 01.07.2022 №2352-IX.

Так, відповідно до ч.2 ст. 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини 1-2 ст. 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, до 19 липня 2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після 19 липня 2022 строк звернення до суду з трудовим спором, зокрема, про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Як встановив суд, до суду з позовом у цій справі позивач звернувся 04.01.2024.

Водночас суд встановив, що позивач тривалий час лікувався після поранення, проходив реабілітацію. Крім того, додаткова винагорода, нарахування і виплата якої є спірною у цій справі, є частиною грошового забезпечення військоволужбовця. В цих же спірних правовідносинах, така винагорода може бути виплачена позивачу через отримання мінно-вибухової травми, пов`язаної з проходженням військової служби та періоду лікування її наслідків.

Таким чином, з встановлених судом обставин видно, що позивач пропустив строк звернення до суду, визначений ст.233 КЗпП України.

Однак з урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про існування поважних причин, що зумовили пропуск ним строку звернення до суду.

Стосовно аргументів представника позивача, що про порушення свого права позивач дізнався після отримання відповіді на адвокатський запит, то суд такий аргумент відхиляє, оскільки час отримання такої відповіді є не моментом, з якого позивач дізнався про порушення свого права, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права. Подібний правовий висновок неодноразово викладав Верховний Суд у своїх судових рішеннях у справах про соціальні спори, зокрема, у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19, від 08.05.2024 у справі № 400/11403/23.

Оцінивши обставини, про які зазначив позивач у заяв по поновлення строку звернення до суду, суд дійшов висновку про визнання поважними причин, які зумовилипропуск строку звернення до суду, а відтак про його поновлення.

Керуючись ст.ст. 122-123, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду у справі за його позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу можуть бути подані в апеляційній скарзі на рішення суду.

Суддя Лунь З.І.