Справа № 180/1173/16-а
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 червня 2024 року м. Дніпросправа № 180/1173/16-а

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

секретар Корсун Ю.В.

за участі представника відповідача Шпака В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2021 року (суддя Хомченко С.І.) в справі № 180/1173/16-а за позовом ОСОБА_2 до міського голови м. Марганець, Марганецької міської ради Дніпропетровської області про визнання дій незаконними, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні позовні вимоги на предмет спору, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ландшафт» до Марганецької міської ради Дніпропетровської області про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2016 року відмовлено у задоволенні позову депутата Марганецької міської ради ОСОБА_2 до Марганецької міської ради Дніпропетровської області про визнання незаконною діяльності щодо прийняття рішення Марганецької міської ради «Про затвердження технічної документації з виготовлення нормативної грошової оцінки земель міста Марганець Дніпропетровської області» від 20 лютого 2014 року № 15555-50/VІ.

Позов третьої особи, яка заявляє самостійні позовні вимоги на предмет спору, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ландшафт» до Марганецької міської ради про скасування рішення Марганецької міської ради «Про затвердження технічної документації з виготовлення нормативної грошової оцінки земель міста Марганець Дніпропетровської області» від 20 лютого 2014 року № 1555-50/VІ задоволено, скасоване рішення Марганецької міської ради «Про затвердження технічної документації з виготовлення нормативної грошової оцінки земель міста Марганець Дніпропетровської області» від 20 лютого 2014 року № 1555-50/VІ.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2021 року заяву міського голови м. Марганець ОСОБА_3 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задоволено, постанову Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2016 року у справі №180/1173/16-а скасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2021 року скасоване, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви міського голови м. Марганець ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2016 року у справі № 180/1173/16-а за позовом ОСОБА_2 до міського голови м. Марганець, Марганецької міської ради Дніпропетровської області про визнання незаконною діяльності та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ТОВ «Ландшафт» до Марганецької міської ради про скасування рішення Марганецької міської ради відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 09 квітня 2024 року касаційні скарги міського голови міста Марганець ОСОБА_3 , Марганецької міської ради Дніпропетровської області задоволено, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції від 21 травня 2021 року, відмовити у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Зазначає, що є членом територіальної громади, учасником конкурсних торгів СЕТАМ як потенційний покупець об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , які не відбулися з причин невизначеності стану земельної ділянки, на якій розташовано вказаний об`єкт, тому відновлення дії рішення Марганецької міської ради від 20 лютого 2014 року № 1555-50/VI суттєво впливає на його інтереси через збільшення розміру плати за землю.

Судом першої інстанції належним чином не обґрунтовано наявність нововиявлених обставин.

Також не враховано недотримання відповідачами процедури прийняття регуляторного акту.

В судовому засіданні представником відповідача Марганецької міської ради заявлене клопотання про залишення без розгляду апеляційної скарги на підставі ч. 7 ст. 264 КАС України.

Інші особи, які беруть участь у справі, до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності осіб, які не з`явились до судового засідання.

Вирішуючи клопотання відповідача про залишення апеляційної скарги без розгляду, суд виходить з наступного.

Особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб`єктів владних повноважень встановлені статтею 264 КАС України, відповідно до частини другої якої право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Частиною четвертою статті 264 КАС України передбачено, що у разі відкриття провадження в адміністративній справі щодо оскарження нормативно-правового акта суд зобов`язує відповідача опублікувати оголошення про це у виданні, в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений.

Оголошення повинно містити вимоги позивача щодо оскаржуваного акта, реквізити нормативно-правового акта, дату, час і місце судового розгляду адміністративної справи (частина п`ята статті 264 КАС).

Оголошення має бути опубліковано не пізніш як за сім днів до підготовчого засідання, а у випадку, визначеному частиною десятою цієї статті, - у строк, визначений судом (частина шоста статті 264 КАС).

Частиною сьомою статті 264 КАС України встановлено, що якщо оголошення опубліковано своєчасно, вважається, що всі заінтересовані особи належним чином повідомлені про судовий розгляд справи. Скарги на судові рішення в цій справі заінтересованих осіб, якщо вони не брали участі у справі, залишаються без розгляду.

Оскільки в цьому випадку оскаржується рішення суду першої інстанції, яким переглянуте рішення за нововиявленими обставинами, суд доходить до висновку про незастосовність цієї процесуальної норми в контексті обставин цієї справи, тому відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про залишення апеляційної скарги без розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційне провадження, відрите за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , має бути закрите.

Судом першої інстанції досліджено копію газети «Шахтар Марганця» за 05 червня 2015 року та копію газети «Шахтар Марганця» за 04 грудня 2015 року, згідно з якими рішення Марганецької міської ради №1555-50/VІ від 20 лютого 2014 року опубліковано в належний спосіб, у друкованих засобах масової інформації.

Згідно зі службовою запискою від 07 травня 2021 року аналізом листування (вхідної та вихідної кореспонденції) юридичних та фізичних осіб з Марганецькою міською радою за період 2013-2015 роки не встановлено наявності будь-яких звернень ТОВ «Ландшафт» чи інших осіб із зауваженнями та пропозиціями до проекту регуляторного акту - проекту рішення Марганецької міської ради «Про затвердження технічної документації з виготовлення нормативної грошової оцінки земель міста Марганець Дніпропетровської області», яке прийнято Марганецькою міською радою 20 лютого 2014 року за № 15555-50/VI.

Судом першої інстанції ці обставини розцінені як нововиявлені, які є істотними для справи, не могли бути відомі заявникам при ухваленні постанови від 12 вересня 2016 року про задоволення позову та скасування рішення ради.

Ці обставини, на думку суду першої інстанції, є фактами, що тягнуть за собою виникнення, зміну чи припинення прав і обов`язків, тобто є підставами для перегляду рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, що передбачені п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України. Вищезазначена обставина є істотною, оскільки впливає на кінцевий результат вирішення справи і є підставою для задоволення заяви про скасування рішення в зв`язку з нововиявленими обставинами.

Приведене стало підставою для скасування постанови від 12 вересня 2016 року та ухвалення нового рішення, яким відмовлено у задоволенні позовів.

Відтак, предметом цього спору є рішення Марганецької міської ради Дніпропетровської області «Про затвердження технічної документації з виготовлення нормативної грошової оцінки земель міста Марганець Дніпропетровської області» від 20 лютого 2014 року № 1555-50/VІ.

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2016 року скасоване рішення Марганецької міської ради «Про затвердження технічної документації з виготовлення нормативної грошової оцінки земель міста Марганець Дніпропетровської області» від 20 лютого 2014 року № 1555-50/VІ.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2021 року за заявою Марганецького міського голови ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами постанова Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2016 року скасована.

При цьому нововиявленими обставинами, які стали підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції вважав встановлення належного оприлюднення рішення міської ради як регуляторного акту.

Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції в цій справі, Верховний Суд звернув увагу на необхідність при новому апеляційному розгляді справи вирішення питання щодо можливості апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції у цій справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , детального дослідження питання наявності у вказаної особи такого права і підстав для поновлення строку апеляційного оскарження рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2021 року, а також належного встановлення обставин справи в цій частині, перевірку їх доказами, ухвалення судового рішення відповідно до визначених процесуальним законом повноважень апеляційного суду та вимог статті 242 КАС України.

Перш за все при новому апеляційному розгляді справи суд має дослідити підстави для поновлення строку апеляційного оскарження.

Суд звертає увагу, що судом касаційної інстанції скасовано постанову суду апеляційної інстанції, а справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Питання прийняття апеляційної скарги ОСОБА_1 вирішено ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2023 року, якою поновлено ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2021 року в адміністративній справі №180/1173/16-а та відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2021 року в адміністративній справі №180/1173/16-а.

Ця ухвала суду апеляційної інстанції є чинною.

Нормами процесуального законодавства не врегульоване питання можливості залишення без руху апеляційної скарги після відкриття апеляційного провадження.

Крім того, встановлення при апеляційному розгляді факту пропуску апелянтом строку подання апеляційної скарги (апеляційного оскарження) відповідно до приписів КАС України не є підставою для закриття апеляційного провадження. При цьому після відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції під час підготовки справи до апеляційного розгляду та власне під час апеляційного розгляду справи не наділений процесуальними повноваженнями на повернення апеляційної скарги з підстав пропуску строку звернення до суду або залишення апеляційної скарги без розгляду.

Стосовно питання права апелянта в цій справі на оскарження судового рішення суд зазначає таке.

Рішення в цій справі оскаржене в апеляційному порядку особою, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 , який вказує, що є потенційним покупцем об`єкту нерухомості в м. Марганці, а чинність рішення Марганецької міської ради Дніпропетровської області «Про затвердження технічної документації з виготовлення нормативної грошової оцінки земель міста Марганець Дніпропетровської області» від 20 лютого 2014 року № 1555-50/V1 суттєво впливає на вартість об`єкта нерухомості, який він планує придбати у свою власність, тому апелянт вважає, що рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2021 року впливає на його права та охоронювані законом інтереси.

Частиною першою статті 293 КАС України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Аналогічні приписи закріплені і у частині першій статті 13 КАС України, яка встановлює, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, частина перша статті 293 КАС України визначає коло осіб, які наділені правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

Судове рішення, оскаржуване особою, що не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто у ньому має міститися судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, незалучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Зазначена правова позиція відображена Верховним Судом у постанові від 17 травня 2018 року у справі № 904/5618/17, у постанові від 11 липня 2018 року у справі № 911/2635/17, в ухвалі від 19 жовтня 2018 року у справі № 826/13182/17 та інших і є сталою.

Відтак, суд має встановити наявність у апелянта права та (чи) інтересу, яке порушене оскаржуваним за апеляційною скаргою цієї особи судовим рішенням.

Відповідно до положень частини другої статті 264 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Водночас така процесуальна норма не є самостійною за своєю суттю і може бути застосована судами з урахуванням основних принципів адміністративного судочинства та імперативних вимог КАС України, які стосуються необхідності доведення особою, яка звертається до суду з апеляційною скаргою, дійсного порушення оскаржуваним рішенням її прав, свобод та(або) інтересів, що має бути перевірено та встановлено судом.

За висновками Верховного Суду, які містяться у постанові від 19 лютого 2021 року у справі № 823/1970/16, особа, набуваючи статусу апелянта у справі, до участі у якій не була залучена, повинна мати не просто певний обсяг прав, свобод та інтересів, що зачіпаються тим чи іншим способом при прийнятті судового рішення, а питання про захист чи відмову у захисті прав, свобод чи інтересів саме цієї особи має бути вирішено судом безпосередньо.

Такий підхід повністю узгоджується з принципом верховенства права і такою його складовою як правова визначеність. Безпідставний перегляд призводить до порушення принципу правової визначеності (res judicata).

Верховним Судом у постанові від 30 червня 2021 року у справі № 465/79/18 зауважено, що для вирішення питання про порушення прав чи інтересів особи, яка не брала участі у справі, суд має з`ясувати, чи виникли у зв`язку з прийняттям судового рішення у цієї особи нові права чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.

Суд у цій справі також зауважив, що перевірка права особи на звернення до суду з апеляційною скаргою передує розгляду питання щодо правомірності рішення, котре оскаржується (розгляду по суті). Встановлення обставин, що свідчать про відсутність підстав для апеляційного оскарження, а отже і права на звернення до суду з апеляційною скаргою, є перешкодою для розгляду скарги по суті. Законність судового рішення може бути перевірено за скаргою належної особи.

Скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції в цій справі, Верховний Суд зауважив, що на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, особи, які не брали участі у справі, повинні довести реальне (не ймовірне або опосередковане іншими правовідносинами) порушення судом її права, інтересу та(або) обов`язку (зміст матеріально-правових відносин, в площині яких виник спір). Відповідно суд апеляційної інстанції може розглянути по суті апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, за умови, якщо суд у оскаржуваному нею рішенні дійсно вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки і такі обставини доведені апелянтом і, відповідно, перевірені цим апеляційним судом в контексті наявності підстав для здійснення захисту її прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків у судовому порядку. При цьому звернення, зокрема, до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, є виключно способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Ні мотивувальна, ні резолютивна частина рішення суду першої інстанції, що оскаржується зараз в апеляційному порядку, не містять жодних висновків щодо прав та обов`язків ОСОБА_1 , в резолютивній частині рішення судом першої інстанції не вказано про права та обов`язки ОСОБА_1

ОСОБА_1 не є учасником спірних публічних правовідносин, що виникли з приводу правомірності рішення Марганецької міської ради «Про затвердження технічної документації з виготовлення нормативної грошової оцінки земель міста Марганець Дніпропетровської області» від 20 лютого 2014 року № 1555-50/V1, апелянт не є особою, на яку поширюється оспорені позивачем та третьою особу дії та рішення, адже ОСОБА_1 не є платником плати за землю (земельного податку чи орендної плати), на розмір якої може вплинути нормативна грошова оцінка земель міста Марганець, позаяк не є власником чи користувачем земельних ділянок у межах міста Марганця.

Посилання апелянта на те, що він є потенційним покупцем об`єкту нерухомості в м. Марганці, а чинність рішення Марганецької міської ради Дніпропетровської області «Про затвердження технічної документації з виготовлення нормативної грошової оцінки земель міста Марганець Дніпропетровської області» від 20 лютого 2014 року № 1555-50/V1 суттєво впливає на вартість об`єкта нерухомості, який він планує придбати у свою власність, суд не може визнати такими, що належним чином обґрунтовують його позицію, що рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2021 року впливає на його права та охоронювані законом інтереси.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

Порушення вимог рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень, за загальним правилом, не є самостійною підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою для цього є, серед іншого, доведеність порушення прав та охоронюваних інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася до суду, суб`єктивного матеріального чи нематеріального блага (законного інтересу) або законного інтересу, який, на думку цієї особи, підлягає захисту.

Отже, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, права якої порушені цим рішенням.

Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи щодо особи дійсно має місце факт порушення права, свободи чи інтересу, та це право, свобода або інтерес порушені відповідачем. При цьому обставину дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Таким чином, обов`язковою умовою надання правового захисту адміністративним судом є наявність порушення дією, рішенням або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду; порушення має бути реальним, стосуватися зазвичай індивідуально вираженого права чи інтересу особи, яка стверджує про їх порушення; вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (наявність права на позов у матеріальному та нематеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача; під час розгляду кожної справи суд повинен встановити, чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання адміністративного судочинства.

Вищенаведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 10 квітня 2012 року у справі № 21-1115во10, Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 815/5585/15, Верховного Суду, що міститься, зокрема, у постановах від 15 серпня 2019 року у справі № 822/450/16, від 10 лютого 2021 року у справі № 640/14623/20, від 18 березня 2021 року у справі № 826/3932/17, від 19 травня 2021 року у справі № 826/13229/16, від 21 грудня 2021 року у справі № 370/2759/18, від 14 лютого 2022 року у справі № 210/3729/17 та від 28 липня 2022 року у справі № 640/31850/20, від 22 серпня 2019 року у справі № 288/1557/16-а, від 18 серпня 2022 року у справі № 540/421/21, від 09 квітня 2024 року в справі № 180/1173/16-а.

У Рішенні від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 Конституційний Суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не доведено порушення його прав чи інтересів рішенням Марганецької міської ради «Про затвердження технічної документації з виготовлення нормативної грошової оцінки земель міста Марганець Дніпропетровської області» від 20 лютого 2014 року № 1555-50/V1, а судом не встановлено реальність стверджуваного апелянтом порушення, враховуючи, що адміністративним судом захищаються саме порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можуть бути порушені за певних умов (можливого набуття у майбутньому у власність об`єкту нерухомого майна, як в цьому випадку, суд констатує, що відсутні підстави вважати, що суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 як підстави для подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Отже, оскільки у цій справі під час розгляду судом першої інстанції питання про правомірність рішення Марганецької міської ради «Про затвердження технічної документації з виготовлення нормативної грошової оцінки земель міста Марганець Дніпропетровської області» від 20 лютого 2014 року № 1555-50/V1 питання про права, свободи, інтереси та(або) обов`язки ОСОБА_1 не вирішувались, суд доходить до висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження, відкритого за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Згідно з частиною другою статті 305 КАС України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 242, 293, 305, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Марганецької міської ради про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2021 року без розгляду.

Закрити апеляційне провадження, відкрите за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2021 року в справі № 180/1173/16-а за позовом ОСОБА_2 до міського голови м. Марганець, Марганецької міської ради Дніпропетровської області про визнання дій незаконними, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні позовні вимоги на предмет спору, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ландшафт» до Марганецької міської ради Дніпропетровської області про скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з дати постановлення 26 червня 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 червня 2024 року.

Головуючий - суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко