Справа № 140/4695/22
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 червня 2024 року

м. Київ

справа №140/4695/22

адміністративне провадження №К/990/22451/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.

суддів: Бучик А.Ю., Коваленко Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі № 140/4695/22 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Волинського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила суд:

визнати протиправним і скасувати пункт 2 протокольного рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.03.2022 № 32 щодо відмови у призначенні позивачці одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";

зобов`язати Комісію Міністерства оборони України призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у порядку і розмірах, визначених чинним законодавством України у зв`язку зі смертю батька ОСОБА_2 , який помер внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 позов задоволено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 апеляційну скаргу відповідача задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано та позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково:

визнано протиправним і скасовано пункт 2 рішення, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.03.2022 № 32 в частині відмови ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";

зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.10.2021 про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) її батька, майора ОСОБА_2 , який помер внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, з урахуванням висновків суду;

у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

11.06.2024 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Міністерства оборони України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі № 140/4695/22.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

Відповідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на касаційне оскарження регламентовано положеннями статті 328 КАС України, частиною першою якої визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Такі випадки визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, згідно із якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі ж подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо неналежного дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає порушення норм процесуального права чи неправильне застосування процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Касаційна скарга подана з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Скаржник, обґрунтовуючи право на подання касаційної скарги посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування статі 16-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII " Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у подібних правовідносинах щодо встановлення осіб які належать до кола осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що Велика Палата Верховного Суду вже викладала висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, зокрема у постанові від 18.01.2024 у справі 560/17953/21 щодо встановлення кола осіб, які вважаються членами сім`ї військовослужбовців та мають право на отримання грошової допомоги у разі загибелі таких військовослужбовців.

Отже, зазначена скаржником підстава касаційного оскарження за пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України не може слугувати належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судового рішення в розумінні положень частини четвертої статті 328 КАС України.

В свою чергу, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) зазначення або зазначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.

Отже, скаржнику необхідно усунути зазначені недоліки шляхом надання до Верховного уточненої касаційної скарги, в якій необхідно зазначити належні підстави оскарження судового рішення в цій справі (з урахуванням вимог частини четвертої статті 328 КАС України).

Керуючись статтями 169, 328-332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі № 140/4695/22 залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

........................

........................

........................

А.І. Рибачук

А.Ю. Бучик

Н.В. Коваленко,

Судді Верховного Суду