Справа № 280/767/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2024 року м. Дніпросправа № 280/767/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року (суддя Чернова Жанна Миколаївна) в адміністративній справі № 280/767/24

за позовом ОСОБА_1

до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив: відносно відповідача 1 - Пенсійного фонду України:

1. Визнати дії/бездіяльність ПФУ протиправними та зобов`язання ПФУ вчинити наступні певні дії:

- внести у відповідні реєстри, електронну облікову карточку позивача відомості про страховий стаж: 2004 року квітень 30 днів, травень 31 день, червень 30 днів, липень 31 день, серпень 31 день, вересень 30 днів, жовтень 31 день, листопад 30 днів, грудень 31 день; 2010 року січень 31 день, лютий 28 днів, березень 31 день, квітень 30 днів, травень 31 день, червень 30 днів./ За зазначений стаж сплачено страхові внески при сплаті єдиного податку/. персоніфікованого обліку центрального рівня;

- внести у відповідні реєстри, облікову карточку позивача персоніфікованого обліку електронної форми відомості про страховий стаж позивача при роботі приватним підприємцем на загальній системі оподаткування і щомісячній сплаті мінімального страхового внеску до ПФУ, а саме: 2005 рік квітень 30 днів, травень 31 день, червень 30 днів, липень 31 день, серпень 31 день, вересень 30 днів, жовтень 31, листопад 30, грудень 31 день; 2006 рік: січень 31 день, лютий 28 днів, березень 31 день, квітень 30 днів, травень 31 день, червень 30 днів, липень 31 день, серпень 31 день, вересень 30 днів, жовтень 31 день, листопад 30 днів, грудень 31 день: 2007 рік: січень 31 день, лютий 28 днів, березень 31 день.

2. Визнати дії ПФУ при проведенні позивачу мінімізації при обрахуванні коефіцієнта заробітку незаконними, а бездіяльність при оскарженні таких діянь/ бездіяльності, протиправною.

Зобов`язати ПФУ, як відповідальний за діяння, контроль органів ПФУ нижчої ланки ГУ ПФУ в Запорізькій області, провести мінімізацію заробітку, який позивачу обраховано для призначення пенсії з 01 травня 2022 року.

3. Відповідно до Конституції України, Закону України № 1058 ч.2 ст.40 визнати дії ПФУ по обчисленню і застосуванню показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії в сумі 12236,71 грн протиправними та зобов`язати ПФУ провести обчислення пенсії позивача із суми 13484 грн, яка відповідає фактичному стану середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески у 2020-2022 роках, що підтверджено довідкою ГУ статистики у Запорізькій області.

Відносно відповідача 2 ГУ ПФУ в Запорізькій області:

1. Визнати дії/бездіяльність ГУ ПФУ в Запорізькій області по обрахуванню та нарахуванню пенсії позивачу, виправленню недоліків /бездіяльність/ в обрахуванні фактичного страхового стажу за який було сплачено страхові внески до ПФУ протиправними та зобов`язати обрахувати страховий стаж позивача зазначений у вимогах п.1 до ПФУ, а саме: 2004 рік з 1 квітня по 31 грудня включно; 2010 рік з 1 січня по 30 червня включно, для законного перерахування пенсії, та обліку сум коштів зарахованих раніше до ПФУ із сплаченого позивачем єдиного податку, як страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в зазначені вище терміни. Зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області врахувати страховий стаж позивача роботи приватним підприємцем на загальній системі оподаткування, та обрахувати його при обрахуванні/ донарахуванні пенсії вже на законних підставах, за який позивачем було самостійно сплачено страховий внесок / ст.1 Закону №1058 / терміни зазначено в вимогах до ПФУ відповідача 1, а саме: 2005 рік з 1 квітня по 31 грудня, 2006 рік з 1 січня по 31 грудня включно, 2007 рік з 01 січня по 31 березня включно.

2. Визнати відмову ГУ ПФУ в Запорізькій області від 18.10.2023 в зарахуванні до страхового стажу позивача та обрахуванні за-для призначення пенсії трудового стажу заробленого на заводі ім.50-річчя СРСР в м.Запоріжжя з 09.06.1980 по 25.08.1980, без трудової книжки, по первинним документам і показам свідків, протизаконною. Зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області врахувати зазначений трудовий стаж роботи в дитинстві на заводі, за який до ПФУ сплачено страхові внески / підтвердження певних сум надруковано в копії обліковій картці робітника/, а саме з 09.06.1980 по 25.08.1980.

3. Визнати бездіяльність ГУ ПФУ в Запорізькій області по підтвердженню трудового стажу позивача по заяві від 13.11.2023 на підставі показів свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /однокласники/ «Про зарахування до трудового стажу періоду роботи в дитинстві на Овочевій базі Алюмінієвого заводу м.Запоріжжя» термін - липень 1 серпень 1979 року, за який із заробітку роботодавцем сплачувався збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування сума заробітку склала на загал.180 рублів протиправною.

Зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області врахувати без трудової книжки зароблений у дитинстві трудовий стаж 2 місяці, липень 1 серпень 1979 року та обрахувати за-для пенсії.

4. Відповідно до Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ч. 2 ст. 40 визнати дії ГУ ПФУ в Запорізькій області по обчисленню та застосуванню показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії в сумі 12236,71 грн протиправними та зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області провести обчислення пенсії позивача із суми 13484 грн, яка відповідає фактичному стану середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески у 2020-2022 роках, 2020 рік 11591 грн, 2021 рік 14014 грн, 2022 рік 14847 грн, а 13484 грн являє собою середньо арифметичну суми за 3 роки, що підтверджується довідкою ГУ статистики у Запорізькій області.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем заявлено чотири позовні вимоги немайнового характеру, отже позивач має сплатити судовий в розмірі 4 844,80 грн (3028,00 х 0,4 х 4). До позову додано докази сплати судового збору в сумі 1 211,20 грн, отже позивачу необхідно доплатити судовий збір в сумі 3 633,60 грн.

На виконання вимог ухвали суду позивачем надано докази доплати судового збору в розмірі 3 633,60 грн.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 280/767/24.

До суду першої інстанції 19.03.2024 надійшло письмове клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та повернення сплаченого судового збору.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року в задоволені клопотання ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з названою ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, звільнити його від сплати судового збору та зобов`язати Запорізький окружний адміністративний суд повернути кошти в сумі 4881,10 грн, внесені до Державного бюджету, як судовий збір.

Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного судового рішення. Зазначає, що є малозабезпеченою людиною. Вказує, що суд не запобіг дискримінації громадянина похилого віку з важким матеріальним становищем та порушив принцип верховенства права, не діяв обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Згідно з частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що, ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Положеннями частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведений перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або зменшення чи звільнення від його сплати є вичерпним, а тому не допускається його розширення з ініціативи суду лише з урахуванням майнового стану сторони за відсутності умов, передбачених зазначеними положеннями цього Закону.

Законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, та єдиною підставою для звільнення сторони від сплати судового збору є майновий стан сторони, який ускладнює сплату судового збору.

Визначення судом майнового стану сторони як такого, що ускладнює чи унеможливлює сплату судового збору, залежить від доказів, які подані такою особою. Такими доказами можуть слугувати: довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік разом із довідкою з органів Державної податкової служби про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.

Колегія суддів зазначає, що позивачем при зверненні до суду з позовною заявою частково сплачено судовий збір та не було подано клопотання про звільнення від сплати судового збору чи зменшення розміру судового збору разом з доказами не можливості його сплати. Більш того, позивачем не подано відповідне клопотання після отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Слід відзначити, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, і можливе лише за наявності для цього підстав, визначених Законом. Тобто саме на заявника відповідного клопотання покладається обов`язок доведення не можливості сплати судового збору.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не додано до клопотання доказів неможливості сплати судового збору. Доводи апелянта, що матеріали справи містять довідку органу Пенсійного фонду України ОК-5, не є достатніми доказами відсутності у позивача іншого доходу,

Суд апеляційної інстанції зазначає, що вимога про сплату судового збору є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20.02.2014, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26.07.2005, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26.07.2005, пункти 63-64).

Крім того, за висновками Європейського суду з прав людини, які викладені в рішенні від 19.06.2001 у справі Креуз проти Польщі, сума зборів, призначена у світлі конкретних обставин справи, включаючи спроможність заявника її сплатити та стадію, на якій перебував розгляд справи на той момент, коли обмеження було накладено, є важливими чинниками при визначенні того, скористалася ця особа своїм правом доступу до суду чи ні та чи мала «розглянута судом». Враховуючи ці чинники, далі суд має визначити, чи становила вимога сплати збору, зокрема за обставин цієї конкретної справи, обмеження, яке завдало шкоди самій суті права заявника на доступ до суду (п. 60, 61).

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав звільнення від сплати судового збору після відкриття провадження у справі.

Додатково суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, чинним законодавством встановлений вичерпний перелік підстав повернення судового збору, який не включає в себе повернення судового збору після відкриття провадження з підстав тяжкого майнового стану позивача.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 22 березня 2024 року в адміністративній справі № 280/767/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 27 червня 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 27 червня 2024 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова