Справа № 202/21621/23
Суддя: Доценко С. І.
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/202/35/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі судді Доценко С.І., при секретарі Тарасовій К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції взводу 2 роти 1 батальйону 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору з боку відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати протиправними дії старшого лейтенанта поліції взводу 2 роти 1 батальйону 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 та скасувати складену ним постанову серії ЕНА №1093926 від 09.12.2023 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що обставини зазначені в постанові не відповідають дійсності. Його не зупиняли працівники поліції. Коли він сам зупинився на території авторинку в м. Дніпро по вул. Курсантській , до його автомобілю RENAULT KANGOO д/н НОМЕР_1 підійшли люди в поліцейській та у військовій формі та стали вимагати в нього посвідчення особи для складання повістки для ТЦК, а потім намагались вручити йому повістку. Він відмовився надавати будь-які документи. Із застосунку «Дія» він дізнався про те що притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. При цьому при ньому постанова не складалась, інспектор поліції не роз`яснював йому його права та не оголошував прийняте рішення.

Ухвалою суду від 20.12.2023 року відкрите провадження в справі за правилами ст.268,286 КАС України.

Ухвалою суду від 08.01.2024 року позовну заяву залишено без руху на підставі п.13 ст.171 КАС України.

Ухвалою суду від 18.01.2024 року у Копила витребувано відомості про його річний дохід для вирішення питання про судовий збір по його клопотанню про звільнення від судового збору.

Ухвалою суду від 05.02.2024 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та надано строк для сплати судового збору.

Ухвалою суду від 22.02.2024 року справу призначено до розгляду.

Ухвалою суду від 01.05.2024 року задоволено клопотання Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про залучення до участі в справі як третьої особи без самостійних вимог з боку відповідача.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити. Зазначив, що він не порушував Правил дорожнього руху, не зупинявся поліцією. Коли він сам заїхав та зупинився на паркові біля авторинку , то до його автомобілю підійшли люди в військовій формі та формі поліції та стали вимагати документи що посвідчують особу для складання повістки про явку в ТЦК. Він відмовився надавати свої документи, тому що люди не представились. Копил подзвонив в 102 і хвилин через 20 приїхав наряд поліції для з`ясування обставин. На момент як підійшли поліцейські до його автомобілю він не керував транспортним засобом. Про складання постанови його не повідомляли, права не роз`яснювали , позбавили його права на захист , постанова йому поліцейським не проголошувалась. Про винесену постанову він дізнався із за стосунку «Дія». Тому просив задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду.

Представник третьої особи - Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав заяву про розгляд справи без його участі та надав пояснення на позовну заяву, в якій проти задоволення позову третя особа заперечувала .

Відповідно до пояснень, вважає вимоги необґрунтованими, а дії інспектора такими , що відповідали вимогам діючого законодавства. Постановою від 09.12.2023 року Копил був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., тому що останній , керував транспортним засобом KANGOO д/н НОМЕР_1 в м.Дніпрі по вул.Курсантській районі будинку 60 , після зупинки, на вимогу поліцейських, відмовився пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом ,передбачені п.2.1 Правил дорожнього руху України. Обов`язок водія на вимогу поліцейського зупинитись та пред`явити для перевірки документи , зазначені в п.2.1 Правил дорожнього руху України передбачений п.2.4 «а» Правил дорожнього руху України. Таким чином в його діях був склад адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Тому інспектором поліції було складено постанову про притягнення водія до адміністративної відповідальності. При складанні постанови поліцейським були додержані всі вимоги чинного законодавства . До пояснень доданий Також просили прийняти як доказ DVD диск з файлами , якими зафіксовано факт порушення.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що постановою старшого лейтенанта поліції взводу 2 роти 1 батальйону 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 складена постанова серії ЕНА №1093926 від 09.12.2023 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 09.12. 2024 року о11.58 у м. Дніпрі по вул. Курсантська, 60 керуючи транспортним засобом «RENAULT KANGOO» номерний знак НОМЕР_2 , на вимогу поліцейського не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії на право керування.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на незаконність постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, зокрема, безпідставність зупинки інспектором його транспортного засобу та, як наслідок, безпідставність вимоги про пред`явлення документів, що посвідчують право керування транспортним засобом, а також на недотримання інспектором поліції процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При вирішенні адміністративного спору, суд ураховує, що відповідно до частини 1 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч. 5ст.14 Закону України«Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затвердженіпостановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього рухуУкраїни водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п. 2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені упункті 2.1 ПДРУкраїни.

Пунктом 11 частини першоїстатті 23 Закону України «Про Національну поліцію»визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманнямПравил дорожнього рухуйого учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 32 цього Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, зокрема, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Отже, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий документ.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка немає при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із положеннями ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем наданий відеозапис, зроблений поліцейський.

Зі свого боку позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на відсутність правових підстав для зупинки інспектором його транспортного засобу та, як наслідок, безпідставність вимоги пред`явлення документів, а саме посвідчення водія.

Отже, факт непред`явлення водійського посвідчення на вимогу працівника поліції не заперечується самим позивачем, що вказує на наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 126 КУпАП.

Водночас суд вважає, що поліцейським не було дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Так, відповідно до пунктів 1 та 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженоїнаказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене, зокрема частиною першою статті 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктами 8, 9 розділу ІІІ вказаної Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268КУпАП). Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Наведені положення Інструкції кореспондуються з положеннями частини 4статті 258 КУпАП, відповідно до якої у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно зі ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

В судовому засіданні позивач наполягав на тому, що розгляд справи про адміністративне правопорушення не проводився, працівник поліції не представився, не роз`яснив йому його права, не надав можливості скористатися своїми правами. Про винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності дізнався наступного дня з додатку «ДІЯ».

Суд звертає увагу, що зазначені твердження позивача відповідачем не спростовані.

Судом досліджені надані позивачем та відповідачем відеозаписи події.

На підставі досліджених відеозаписів встановлено, що зазначені відеозаписи не містять інформації про те, що позивачу було повідомлено про розгляд відносно нього справи про адміністративне правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності, що йому були роз`яснені його права та обов`язки під час розгляду адміністративної справи. Поліцейський не з`ясував про наявність або відсутність клопотань, не запропонував надати пояснення, не дослідив докази, не оголосив та не вручив постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, чим грубо порушив визначену законом процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності, позбавивши ОСОБА_1 можливості реалізувати своє право на захист.

Тому, суд вважає доведеним, що позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності без додержання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України визначено повноваження суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, які є вичерпними.

Так, місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

При цьому до повноважень суду не належить визнання дій посадової особи органу владних повноважень незаконними. Тому в цій частині позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243-246, 271, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого лейтенанту поліції взводу 2 роти 1 батальйону 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору з боку відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого лейтенанту поліції взводу 2 роти 1 батальйону 2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 серії ЕНА №1093926 від 09.12..2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення .

В інший частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи,якому рішення не було вручене у день його проголошення чи складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення,якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. І. Доценко