Справа № 335/3001/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2024 року м. Дніпросправа № 335/3001/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26 квітня 2024 року (суддя Воробйов А.В.) у справі №335/3001/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила скасувати постанову у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ББА №122323 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 140 КУпАП, винесену 04.03.2023 інспектором ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП Карташевим В.С.

В обгрунтування заявлених вимог посилалась на те, що вказано постановою її притягнуто до адміністративної відповідальності, як посадову особу, за неналежне утримання та ремонт проїзних частин вулиць та доріг. Неправомірність оскаржуваної постанови пов`язувала з тим, що її винесено без повного та всебічного з`ясування обставин справи та за відсутності доказів вини позивачки у вчиненні вказаного правопорушення.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26 квітня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано правомірністю та обгрунтованістю оскаржуваної постанови з огляду на встановлений факт вчинення позивачко адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.10 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, позивачка подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивачка висловлює свою незгоду з висновками суду першої інстанції щодо правомірності оскаржуваної постанови. Позивачка наполягає на тому, що її притягнуто до відповідальності за відсутності доказів вини у вчиненні адміністративного правопорушення, при цьому, як зазначає позивачка, нею вживалися заходи щодо попередження учасників руху про небезпеку (пошкодження дорожнього покриття), але вказаним обставинам судом першої інстанції не було надано належної оцінки.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що

апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що т.в.о. інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП Карташевим В.С. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ББА № 122324 від 06.03.2024, відповідно до якої 07.02.2024 о 10 год. 36 хв. в м. Запоріжжя, Заводський район, вул. Південне шосе біля ЛЕП №67, громадянка ОСОБА_1 , будучи посадовою особою начальником ШЕД № 7 КП «ЕЛУАШ», відповідальною за належне утримання та ремонт проїзних частин доріг та вулиць, не вжила заходів щодо ліквідації ямковості (вибоїн), не огородила їх та не позначила дорожніми знаками, чим порушила правила, норми та стандарти, що стосуються безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, а саме п. 5.2.1. ДСТУ 3587-2022, та п. 1.5. Правил дорожнього руху України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що суб`єкт вказаного адміністративного правопорушення - спеціальний, а саме: посадова особа, відповідальна за утримання автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд.

Об`єктивна сторона правопорушення, зокрема, полягає в невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Із спірної постанови вбачається, що позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності як відповідальну особу за належне утримання та ремонт проїзних частин доріг та вулиць, яка не вжила заходів щодо ліквідації ямковості (вибоїн), не огородила їх та не позначила дорожніми знаками.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік джерел яких наведено в ст.251 КУпАП.

Так, за приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У спірному випадку відповідачем не було обгрунтовано того, які заходи повинна була вжити, але не вжила позивачка щодо ліквідації ямковості (вибої). В той же час, необхідність встановлення вказаних обставин, зокрема, обумовлена спеціальним суб`єктом цього правопорушення і пов`язана з посадовими обов`язками особи, які не були виконані або виконані неналежним чином, що і призвело до порушень правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг.

Крім цього, встановлені обставини у цій справі свідчать про те, що поточний ремонт доріг не здійснювався з огляду на те, що не було передбачено видатків на такий ремонт, які затверджуються Запорізькою міською радою (а.с.26).

Отже, за відсутності відповідного фінансування стверджувати те, що позивачка не вжила заходів щодо ліквідації ямковості (вибоїн), підстав не існує.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, фактично виходив з того, що позивачкою не було вжито заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху.

При цьому, суд першої інстанції, оцінюючи надані позивачкою докази фотознімки, на яких містяться зображення щодо встановлених знаків, що обмежують швидкість руху та інформують про пошкодження дорожнього покриття, зазначив про те, що такі фотознімки не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, оскільки не містять відомостей про те, на якій частині дорожнього покриття зроблені відповідні фото, а також не містять даних коли за часом ці фото фактично були зроблені.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи загальні правила належності доказів, вважає можливим погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

В той же час, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідачем не було надано жодних доказів того, що на місці виявлення пошкодження дорожнього покриття чи поблизу цього місця, станом на час виявлення такого факту, були відсутні будь-які дорожні знаки, які інформують учасників дорожнього руху про вказані обставини та обмежують швидкість руху.

У свою чергу, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недоведеність відповідачем того, що позивачкою не було вжито заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху.

Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необгрунтованість підстав притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, що свідчить про неправомірність оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Вказані обставини є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позову.

З огляду на задоволення позову в цій частині на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору: за подання позову 605,6грн, за подання апеляційної скарги 908,35грн., а всього 1513,95,0грн.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 26 квітня 2024 року у справі №335/3001/24 скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Постанову у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ББА №122323 від 04.03.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 140 КУпАП визнати неправомірною та скасувати.

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 140 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1513,95грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 27.06.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк