Справа № 380/6443/24
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 рокусправа № 380/6443/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

Встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , у якій просить суд: визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 , яка виявилася у відмові видати довідку про участь у бойових діях згідно додатку № 6 до постанови КМУ № 413 від 20.08.2014 р. в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2023 р. № 887 та зобов`язати військову частину НОМЕР_2 вчинити певні дії - а саме видати ОСОБА_1 , належним чином оформлену довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, яка є додатком № 6 до постанови КМУ № 413 від 20.08.2014 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2023 р. № 887.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . Брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 від 25.05.2023 № 1231 про участь у бойових діях. 12.09.2022 року був звільнений з військової служби за станом здоров`я. Відповідно до постанови КМУ № 413 від 20.08.2014 «Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв язку з військовою агресією російської федерації проти України» має право на отримання статусу учасника бойових дій. З метою реалізації свого права на отримання статусу учасника бойових дій, представником позивача надіслано адвокатський запит № 165 від 13.10.2023, в якому просив надати довідку про участь у бойових діях, яка є додатком № 6 до постанови КМУ № 413 від 20.08.2014 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2023 № 887. Військова частина листом від 03.12.2023 № 8338 зазначила, що ОСОБА_1 в район бойових дій не прибував, безпосередньої участі у бойових діях не приймав, в журналі бойових дій не відмічений. Вважає дії військової частини НОМЕР_2 щодо відмови у видачі довідки про участь у бойових діях протиправні, таким чином просить суд позовну заяву задовольнити повністю.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідач подав відзив на позов, у якому зазначив, що позивач не брав безпосередньої участі у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії). Відсутні будь - які належні документальні докази участі позивача у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії). Посилання представника позивача на довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (додаток 6) від 25.05.2023 №1231 є безпідставним, оскільки вказана довідка видана позивачу помилково, без врахування стройовою частиною обставин, що мали наслідком неправомірне зазначення у вказаній довідці періоду 01.08.2022 31.08.2022, в який позивач нібито брав участь у таких заходах. Вказане обґрунтовує таким, що у зазначеній довідці (додаток 6) від 25.05.2023 №1231 період 01.08.2022 31.08.2022 є періодом, за який позивачу помилково та неправомірно було виплачено додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень. Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 16.07.2022 №167 позивач був увільнений від займаної посади та зарахований у розпорядження командира військової частини, а відтак не міг брати участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії). Підставою для зарахування (виведення) позивача у розпорядження командира частини вказаний підпункт 1 пункту 116 Положення про проходження військової служби громадянами України, відповідно до якого зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі розформування (реформування) військової частини або скорочення штатних посад, якщо до кінця встановленого строку проведення цих заходів не вирішено питання щодо дальшого службового використання вивільнених військовослужбовців. Таким чином, у зв`язку із розформуванням реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_2 та скороченням відповідних штатних посад позивач був зарахований в розпорядження командира частини та до виконання бойових завдань не залучався, а відтак позивачу неправомірно було виплачено за серпень 2022 року (період з 01.08.2022 по 31.08.2022) додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник позивач надіслав відповідь на відзив, в якому просив задовільнити позовну заяву в повному обсязі.

Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з 22.04.2022 по 12.09.2022.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22.04.2022 №9 солдата ОСОБА_1 , призваного по мобілізації відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», з 22.04.2022 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення, та призначено на посаду радіотелефоніста лінійного наглядача відділення управління взводу управління командира батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 16.07.2022 №167 увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження командира військової частини відповідно до підпункту 1 пункту 116 Положення про проходження військової служби громадянами України. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 13.07.2022 №35-РС.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 12.09.2022 №159 солдата ОСОБА_1 , який знаходиться у розпорядженні командира частини, звільненого наказом (по особовому складу) від 11.09.2022 №67-РС у запас відповідно до підпункту «б» (за станом здоров`я) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», визначено вважати таким, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 12 вересня 2022 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Представник позивача надіслав адвокатський запит № 165 від 13.10.2023, в якому просив надати довідку про участь у бойових діях, яка є додатком № 6 до постанови КМУ № 413 від 20.08.2014 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2023 року № 887.

Військова частина листом від 03.12.2023 № 8338 зазначила, що ОСОБА_1 в район бойових дій не прибував, безпосередньої участі у бойових діях не приймав, в журналі бойових дій не відмічений.

Також військова частина НОМЕР_2 на адвокатський запит від 29.01.2024 №20 листом від 14.02.2024 №1385 повідомила що ОСОБА_2 у вказаний період з 01.08.2022 по 31.08.2022 безпосередньої участі і у бойових діях або заходах, необхідних для забезпечення оборони України, не брав, в журналі бойових дій відсутні відповідні записи. У цей період ОСОБА_2 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 13.07.2022 №35-РС був увільнений від займаної посади та зарахований у розпорядження командира військової частини. Також зазначено, що під час перебування солдата ОСОБА_3 в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 йому була безпідставно (помилково) виплачена додаткова винагорода в розмірі 100 000 гривень за серпень 2022 року. З цього приводу Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Мелітополі, 04.07.2023 за фактом зазначеним у повідомленні уповноваженою особою Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 425 Кримінального кодексу України, та проводиться досудове розслідування. Довідка військової частини НОМЕР_2 від 25.05.2023 №1231 видана помилково, без врахування вищевказаних обставин, відтак не може вважатись дійсною

Вважаючи такі дії відповідача щодо невидачі довідки про безпосередню участь у бойових діях протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 за № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, Міністром оборони України видано окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29 (далі - Доручення від 23.06.2022 № 912/з/29), згідно з пунктом 1 якого під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу у групування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);

виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;

виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей;

здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;

здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

Абзацами 1 та 2 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 №912/з/29 передбачено, що райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Водночас, абзацами 3-7 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 № 912/з/29 визначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Відповідно до пункту 4 Доручення від 23.06.2022 № 912/з/29, керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, командирам військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до цього доручення.

У разі, якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням в ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведеною в додатку №2 до цього доручення.

У підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Надати право керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, перелік яких затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України, включати до таких довідок терміни безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах починаючи з 24 лютого 2022 року.

Пунктом 14 Доручення від 23.06.2022 № 912/з/29 передбачено, що це доручення застосовувати з 01.06.2022 (крім абзацу третього пункту 1, абзацу четвертого пункту 7 та підпункту 9.11 пункту 9 (в частині виплати додаткової винагороди військовослужбовцям за час проходження підготовки (навчання) за кордоном щодо порядку застосування, обслуговування та ремонту різних видів озброєння та військової/спеціальної техніки) цього доручення, які застосовувати з 24.02.2022).

Тобто зазначене Доручення від 23.06.2022 № 912/з/29 видане Міністром оборони України з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, застосовується з 01.06.2022 (крім окремих випадків, коли положення цього акта застосовуються з 24.02.2022).

При цьому абзацом 4 пункту 5 Доручення від 23.06.2022 №912/з/29 надано право керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп включати до довідок про безпосередню участь у бойових діях або заходах терміни безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах починаючи з 24 лютого 2022 року.

Таким чином, безпосередньою участю військовослужбовця у бойових діях або заходах є виконання військовослужбовцем у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави та у визначених відповідним рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України районах ведення бойових дій завдань та участь військовослужбовця у заходах, перелік яких визначений пунктом 1 Доручення від 23.06.2022 № 912/з/29.

При цьому, безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або заходах повинна бути підтверджена відповідними документами, перелік яких визначений абзацами 4-6 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 № 912/з/29, на підставі яких керівником органу військового управління видається довідка про дні безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах.

Разом з тим одне перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій не є правовою підставою для виплати додаткової винагороди, оскільки для такої виплати необхідний перелік документів, які є доказами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, визначене окремим дорученням №912/з/29 від 23.06.2022 року. Вказане також підтверджується телеграмою командування повітряних сил Збройних Сил України від 04.07.2022 р. за № 350/1/329/пс, згідно якої не є підставою для включення військовослужбовців в наказ на виплату підвищеної винагороди: перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій та невиконання безпосередньо ним бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде бойові дії.

При цьому, безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або заходах повинна бути підтверджена відповідними документами, перелік яких визначений абзацами 4-6 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 року №912/з/29, на підставі яких командиром військової частини видається довідка про дні безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах. Матеріали адміністративної справи не містять доказів на підтвердження прийняття безпосередньої участі позивачем в заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації за спірний період з 24.06.2022 року по 22.07.2022 року.

У спірних правовідносинах, ОСОБА_1 вважає, що військова частина НОМЕР_2 , повинна видати довідку про безпосередню участь у бойових діях в період з 01.08.2022 по 31.08.2022 включно.

Згідно з Інструкцією з ведення Історичного формуляра, Історичної довідки та Журналу бойових дій (затверджена наказом Міністерства оборони України від 06.10.2020р. №363 журнал бойових дій звітно-інформаційний документ, що входить до складу бойових документів, в якому відображається підготовка і хід бойових дій.

Пунктом 1 Розділу IV Інструкцією з ведення Історичного формуляра, Історичної довідки та Журналу бойових дій (затверджена наказом Міністерства оборони України від 06.10.2020р. №363 передбачено, що журнал бойових дій ведеться, зокрема, у військових частинах (їх підрозділах) з моменту отримання наказу (директиви) про залучення до ведення бойових дій до моменту завершення виконання завдань у районі бойових дій.

Отже, за первісним призначенням журнал ведення бойових дій є офіційним письмовим документом про дії військової частини або підрозділу військової частини, а не конкретного військовослужбовця, що між тим з огляду на приписи постанови КМУ від 28.02.2022р. №168 не створює жодних заборон чи перепон для відображення у згаданому документі детальної інформації про особисту та безпосередню участь кожного військовослужбовця з особового складу підрозділу у виконанні доведеного встановленим порядком бойового наказу (бойового розпорядження) стосовно задіяння у протиповітряному бою такої зброї як зенітний ракетний комплекс.

Суд зазначає, що позивач згідно з наказом військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 16.07.2022 №167 був увільнений від займаної посади та зарахований у розпорядження командира військової частини, а відтак не міг брати участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії).

Підставою для зарахування (виведення) позивача у розпорядження командира частини вказаний підпункт 1 пункту 116 Положення про проходження військової служби громадянами України, відповідно до якого зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі розформування (реформування) військової частини бо скорочення штатних посад, якщо до кінця встановленого строку проведення цих заходів не вирішено питання щодо дальшого службового використання вивільнених військовослужбовців.

У зв`язку із розформуванням реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_2 та скороченням відповідних штатних посад позивач був зарахований в розпорядження командира частини та до виконання бойових завдань не залучався, а відтак позивачу неправомірно було виплачено за серпень 2022 року (період з 01.08.2022 по 31.08.2022) додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень.

За фактом безпідставної виплати додаткової винагороди за серпень 2022 року частині військовослужбовців реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 30.03.2023 №640 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування стосовно колишніх посадових осіб військової частини.

Суд встановив, що за фактом безпідставно виплаченої додаткової винагороди позивачу (та іншим військовослужбовцям) Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Мелітополі, 04.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000205 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 425 Кримінального кодексу України, та проводиться досудове розслідування.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Постанова №168) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Таким чином, позивачу за серпень 2022 року безпідставно була виплачена додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн, адже участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів позивач не брав ні в серпні 2022 року, ні раніше (а військова частина прибула для виконання бойового завдання до м. Вільнянськ Запорізької області 27.06.2022), ні пізніше (бо вже через кілька днів був звільнений з військової служби за станом здоров`я).

Підготовка посадовими особами військової частини НОМЕР_2 проєкту наказу про виплату додаткової винагороди за серпень 2022 року з безпідставним включенням позивача та деяких інших військовослужбовців реактивного артилерійського дивізіону у додаток, в якому містився перелік військовослужбовців, яким нарахована додаткова винагорода в розмірі 100 000 гривень, а в подальшому видання відповідного наказу командиром військової частини, призвело до перенесення інформації про період нібито виконання позивачем бойових завдань до довідки від 25.05.2023 №1231.

В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про хворобу №3834 від 17.08.2022, виданого військово-лікарською комісією клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичного клінічного центру Західного регіону (далі - клініка АПД ВМКЦ Західного регіону). Суд встановив, що згідно з пунктом 9 вказаного свідоцтва про хворобу позивач перебував на обстеженні та лікуванні у Центрі легеневого здоров`я м. Львова з 27.05.2022 по 29.07.2022, у клініці АПД ВМКЦ Західного регіону з 10.07.2022 по дату оформлення свідоцтва про хворобу 17.08.2022.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у серпні 2022 року позивач перебував на обстеженні та лікуванні у військовому госпіталі Західного регіону (м. Львів) та не міг брати участь у бойових діях (заходах), виконанні бойових завдань у Запорізькій області, куди прибула військова частина НОМЕР_2 з 27.06.2022 що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 27.06.2022 №82.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБрильовський Роман Михайлович