Справа № 600/2751/24-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 червня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/2751/24-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Брезіна Т.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 яка полягає у незастосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 року при обчисленні ОСОБА_1 в період з 08.03.2022 року по 04.03.2024 року включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме невизначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,14 вказаної постанови;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 скласти, оформити належним чином та надати до військової частини НОМЕР_2 відомість доплати ОСОБА_1 за період з 08.03.2022 року по 04.03.2024 року включно належних з урахуванням проведених раніше виплат сум грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток, грошової допомоги при звільненні, обчислених із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 року шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 02.12.2021 року № 1928-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022 року, Законом України від 03.11.2022 року № 2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01.01.2023 року, Законом України від 09.11.2023 року № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» на 01.01.2024 року, на відповідні тарифні коефіцієнти;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 на підставі наданої військовою частиною НОМЕР_1 відомості доплатити ОСОБА_1 за період з 08.03.2022 року по 04.03.2024 року включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток, грошової допомоги при звільненні, обчислених із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 року шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 02.12.2021 року № 1928-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022 року, Законом України від 03.11.2022 року № 2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01.01.2023 року, Законом України від 09.11.2023 року № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» на 01.01.2024 року, на відповідні тарифні коефіцієнти.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що її слід залишити без руху, з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 № 2352-ІХ) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин від 01.07.2022 № 2352-ІХ, який набрав чинності з 19.07.2022 року, ч. 1 і 2 ст. 233 КЗпП України викладено в такій редакції: Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)

Таким чином, з 19.07.2022 р. працівник може звернутися до суду за захистом своїх прав щодо стягнення заборгованості з оплати праці у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про нараховані та виплачені йому суми.

До спірних правовідносин застосовуються положення ст. 233 КЗпП України у редакції, чинній до та після змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 № 2352-ІХ, а тому строк на звернення до суду за захистом порушеного права у період заявлених позовних вимог по 18.07.2022 р. не обмежується, в той час як позовні вимоги заявлені за період з 19.07.2022 р. по 04.03.2024 р. обмежується трьома місяцями. Крім того, суд звертає увагу, що предметом спору є невірний розрахунок відповідачем грошового забезпечення позивача, що є місячним платежем, а тому про порушення своїх прав за відповідний місяць позивач повинен був дізнатись з дня отримання грошового забезпечення за відповідний місяць.

Таким чином, суд звертає увагу, що поданий позов 18.06.2024 р. подано з пропущенням тримісячного строку за відповідний місяць за період заявлених позовних вимог з 19.07.2022 р. по 04.03.2024 р., без обґрунтувань поважності причин пропущення вказаного строку.

Крім того, відповідно до п. 4, п. 5, ч.5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Суд звертає увагу, що способи захисту прав та інтересів, визначені статтями 5, 19 КАС України, відповідно до яких кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Позивач у позові вказує на зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 скласти, оформити належним чином та надати до Військової частини НОМЕР_2 відомість доплати ОСОБА_1 за період з 08.03.2022 року по 04.03.2024 року та на зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 на підставі наданої Військовою частиною НОМЕР_1 відомості доплатити ОСОБА_1 заробітну плату за період з 08.03.2022 року по 04.03.2024 року. Водночас, у позові не зазначено жодного правового регулювання обов`язку однієї військової частини складати та подавати до іншої військової частини відомості донарахованої заробітної плати колишньому військовослужбовцю, а також обов`язку іншої військової частини здійснювати донарахування заробітної плати, набутої військовослужбовцем в іншій військовій частині.

Суд наголошує, що обраний позивачем спосіб відновлення порушеного права повинен узгоджуватись з вимогами чинного законодавства для можливості його виконання відповідним суб`єктом владних повноважень, у випадку задоволення позову. При цьому, у такому випадку відновлювати порушене право позивача повинен суб`єкт владних повноважень, який допустив порушення прав та інтересів позивача. Водночас, у позові відсутні обґрунтування порушеного права позивача Військовою частиною НОМЕР_2 та її обов`язку щодо відновлення порушеного права, допущеною іншим суб`єктом владних повноважень. Крім того, позов в частині заявлених позовних вимог до Військової частини НОМЕР_2 не відповідає вимогам статтями 5, 19 КАС України, зокрема не містить сформованих вимог про оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаного суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для залишення даної позовної заяви без руху.

Для усунення недоліків позову позивачу необхідно:

- надати обґрунтування та докази поважності причин пропущення трьохмісячного строку звернення до суду з даним позовом за період з 19.07.2022 р. по 04.03.2024 р. помісячно;

- надати обґрунтування обраного способу відновлення порушеного права в частині правового регулювання обов`язку однієї військової частини складати та подавати до іншої військової частини відомості донарахованої заробітної плати колишньому військовослужбовцю, а також обов`язку іншої військової частини здійснювати донарахування заробітної плати, набутої військовослужбовцем в іншій військовій частині;

- надати обґрунтування та докази щодо порушеного права позивача Військовою частиною НОМЕР_2 та її обов`язку щодо відновлення порушеного права, допущеною іншим суб`єктом владних повноважень;

- сформувати належним чином прохальну частину позову, відповідно до вимог статтями 5, 19 КАС України, про оскарження рішень, дій чи бездіяльності Військовою частиною НОМЕР_2 .

На підставі наведеного та керуючись статтями 122-123, 169, 248 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з моменту отримання даної ухвали шляхом приведення позовної заяви у відповідності до вимог, встановлених статтею 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Брезіна