Справа № 462/5134/24
Суддя: Кирилюк А. І.
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/5134/24
УХВАЛА

про передачу заяви за підсудністю

27 червня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Кирилюк А. І., вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_1 , 21.06.2024 року (вх. № 14763) одночасно із зверненням з адміністративним позовом звернулась до Залізничного районного суду м. Львова з заявою про забезпечення позову до Виконавчого комітету Львівської міської ради у якому просить вжити заходи забезпечення позову у спосіб:

- зупинити дію рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 21.05.2024 року « 707 «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1 »;

- заборонити Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради та Комунальному підприємству «Адміністративно-технічне управління» вчиняти будь-які дії щодо демонтажу тимчасової споруди на АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .

Ознайомившись з матеріалами заяви, суд дійшов висновку, що заява не підсудна Залізничному районному суду м. Львова, виходячи з наступного.

Питання підсудності та передачі адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого встановлені ст. 25-30 КАС України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи судом, встановленим законом.

Згідно судової практики Європейського Суду з прав людини фраза «встановленого законом», крім іншого, поширюється на дотримання судом певних норм, які регулюють його діяльність; у разі перевищення судом повноважень, які чітко викладені в процесуальному законі, такий суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у значенні п. 1 ст. 6 Конвенції (справа «Сокуренко і Стригун проти України»).

Статтею 20 Кодексу адміністративного судочинства України розмежовано предметну підсудність місцевих загальних судів як адміністративних судів та окружних адміністративних судів.

Згідно ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи, з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

У ч. 2 ст. 20 КАС України вказано, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Тобто, законодавцем чітко визначено предметну підсудність адміністративних справ місцевим загальним судам.

Оскільки, поданий позивачем позов не входить до переліку справ, що передбачені ч. 1 ст. 20 КАС України, суд дійшов висновку, що за нормами КАС України дана адміністративна справа не підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду, а відповідно до предметно-територіальної юрисдикції (підсудності) підсудна Львівському окружному адміністративному суду.

Згідно з ч. 1 ст. 25 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 26 КАС України встановлено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частиною 5 ст. 171 КАС України яка регулює питання відкриття провадження у справі, передбачено, що в разі встановлення судом того, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 29 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зі змісту ст. 29, 171 КАС України вбачається обов`язок суду направити матеріали позовної заяви у відповідності із підсудністю.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 318 КАС України).

Статтею 30 КАС України визначено, що спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Оскільки встановлено, що вказана заява про забезпечення позову не підсудна Залізничному районному суду м. Львова як адміністративному суду, така підсудна окружному адміністративному суду, а тому дану заяву для розгляду слід передати Львівському окружному адміністративному суду.

З огляду на викладене, керуючись ст. 20, 29, 294 КАС України, суд, -

постановив:

Матеріали заяви про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення передати на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

Копію ухвали невідкладно направити заявнику для відома.

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: