Справа № 360/701/24
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 червня 2024 року м. ДніпроСправа № 360/701/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2024 до Луганського окружного адміністративного суду через підсистему Електронний суд надійшла позовна заява адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо неврахування до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею періодів роботи позивача у ВП шахта «Золоте» ДП «Первомайськвугілля» з 12.04.1994 по 25.04.1994, з 21.04.1995 по 21.05.1995, з 10.09.1997 по 10.11.1997, з 17.11.1997 по 03.01.1998, з 09.04.1998 по 07.06.1998, з 19.11.1999 по 31.12.1999, з 15.02.2000 по 16.04.2000, з 02.10.2000 по 01.11.2000, з 03.05.2001 по 29.05.2001, з 19.12.2001 по 27.12.2001, з 04.05.2006 по 20.05.2006, з 10.12.2008 по 12.04.2009, з 08.05.2009 по 22.05.2009 та з 25.05.2009 по 20.06.2009;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо визначення з 01.03.2024р. розміру пенсії позивача у розмірі меншому ніж визначено ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Луганській області здійснити зарахування позивачу до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею періодів його роботи у ВП шахта «Золоте» ДП «Первомайськвугілля» з 12.04.1994 по 25.04.1994, з 21.04.1995 по 21.05.1995, з 10.09.1997 по 10.11.1997, з 17.11.1997 по 03.01.1998, з 09.04.1998 по 07.06.1998, з 19.11.1999 по 31.12.1999, з 15.02.2000 по 16.04.2000, з 02.10.2000 по 01.11.2000, з 03.05.2001 по 29.05.2001, з 19.12.2001 по 27.12.2001, з 04.05.2006 по 20.05.2006, з 10.12.2008 по 12.04.2009, з 08.05.2009 по 22.05.2009 та з 25.05.2009 по 20.06.2009 та здійснити в зв`язку з цим з 25.12.2024 перерахунок пенсії позивача, з виплатою заборгованості з врахуванням фактично сплачених сум.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач у цій справі є пенсіонером за віком на пільгових умовах і отримує пенсію у відповідності до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка була йому призначена відповідачем на підставі заяви від 12.02.2021.

Жодних повідомлень про те, що певні періоди роботи не враховані до пільгового стажу від відповідача не надходили.

У травні 2024 року позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката з питання можливості здійснення перерахунку пенсії. В результаті адвокатом було встановлено, що відповідачем при призначенні пенсії за віком було безпідставно не враховано до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею наступні періоди роботи: з 12.04.1994 по 25.04.1994, з 21.04.1995 по 21.05.1995, з 10.09.1997 по 10.11.1997, з 17.11.1997 по 03.01.1998, з 09.04.1998 по 07.06.1998, з 19.11.1999 по 31.12.1999, з 15.02.2000 по 16.04.2000, з 02.10.2000 по 01.11.2000, з 03.05.2001 по 29.05.2001, з 19.12.2001 по 27.12.2001, з 04.05.2006 по 20.05.2006, з 10.12.2008 по 12.04.2009, з 08.05.2009 по 22.05.2009 та з 25.05.2009 по 20.06.2009, що сумарно складає 1 рік 6 місяців 24 днів. 5. Трудовою книжкою позивача підтверджено, що він безперервно у період з 09.11.1992 по 09.06.2010 працював на різних підземних посадах з повним робочим днем під землею у ВП шахта «Золоте» ДП «Первомайськвугілля», однак ці періоди відповідачем розірвані між собою і частина з них, а саме періоди, які зазначені вище, взагалі не врахована до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею.

протоколом перерахунку пенсії від 28.02.2024р. підтверджується, що відповідач з 01.03.2024р. протиправно визначив розмір пенсії позивача без врахування ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Протоколом підтверджено, що середньомісячний розмір пенсії позивача за розрахунком пенсійного органу склав 19088,88 грн, розмір пенсії, відповідно, визначений у сумі 15271.10 грн (19088,88 х 80%). Однак вказаним протоколом визначено обмеження розміру індексації пенсії у сумі 827,98 грн та визначено розмір пенсії у сумі 14443,12 грн, що не відповідає ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а такому встановлення обмеження в індексації з 01.03.2023 року є також протиправним.

Вказані дії відповідача представник позивача вважає протиправними.

За приписами пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, у зв`язку з чим вона має бути залишена без руху з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI Про судовий збір (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону № 3674-VI за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2684,00 грн.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено 2 вимоги, одна з яких є похідною.

З огляду на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024, за подання позову, з урахуванням приписів частини третьої статті 4 Закону № 3674-VI, позивач за подання адміністративного позову немайнового характеру повинен був сплатити судовий збір в розмірі 968,96 грн (3028,00*0,4*08).

Судовий збір за подання позову в сумі 968,96 грн не сплачений, проте заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору через неможливість сплати судового збору.

Розглянувши заявлене клопотання, суд дійшов такого.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Приймаючи рішення про звільнення від оплати судових витрат, суд оцінює наявність обставин, що зумовлюють винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи та керуючись законом.

Право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення у справі Ашинґдейн проти Сполученого Королівства (Ashingdane v. theUnitedKingdom) від 28.05.1985, п. 57, cерія А, № 93).

Отже, відповідно до частини першої статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Тобто, доступ до суду обмежений Законом.

Крім того, підвищення Україною ефективності адміністративного процесу, відповідно до вимог положення підпункту b пункту 35 Меморандуму про економічну та фінансову політику (між Україною і міжнародним валютним фондом) згідно з узятими зобов`язаннями, забезпечується подвоєння доходів від судового збору, що підтверджується змінами до Закону України Про судовий збір, які набули чинності від 01.09.2015.

Зміни до Закону № 3674-VI, які призведуть до зменшення надходження державного бюджету від сплати судового збору, будуть наслідком невиконання Україною узятих на себе зобов`язань перед Міжнародним валютним фондом.

Разом з тим, відповідно до вимог частини третьої статті 9 Закону № 3674-VI кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади. Судовий збір є джерелом фінансового забезпечення судової системи із цільовим його спрямовуванням виключно на потреби судочинства.

Статтею 13 Конституції України передбачено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

Суд наголошує на важливості судового збору, як елементу забезпечення незалежності судової влади, що складає основу справедливого і неупередженого правосуддя.

З доданого до позовної заяви протоколу про перерахунок пенсії встановлено, що пенсія позивача з 01.03.2024 становить 14443,12 грн.

Таким чином, стаття 133 КАС України та стаття 8 Закону № 3674-VI визначає можливість, а не обов`язок відстрочення сплати судових витрат або звільнення від їх сплати, тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Недолік позовної заяви може бути усунений шляхом подання оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 968,96 грн за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у Луг.обл./МТГ м.Сєвєр/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37991110, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), відомча ознака 84 Окружні адміністративні суди, код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA4012499, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101;_______ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Луганський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Крім того, представником позивача жодним чином не обґрунтовано вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 25.12.2024, тобто з дати, яка на час звернення до суду не настала.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява подана без додержання вимог статті 161 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки вищевказані обставини перешкоджають відкриттю провадження у справі, позовну заяву слід залишити без руху, з встановленням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 132, 160, 161, 169, 171, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом 7 (семи) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду:

- оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.) гривень;

- уточненої позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог, встановлених статтями 5, 160 КАС України з мотивів, викладених в ухвалі суду.

Якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті позивачем у строк, встановлений судом, позовна заява буде повернута особі, яка її подала, та вважатиметься неподаною.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяТ.В. Смішлива