Справа № 380/14605/22
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 червня 2024 року

м. Київ

справа №380/14605/22

адміністративне провадження № К/990/22109/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів: Мартинюк Н.М., Жука А.В.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2024 року у справі №380/14605/22 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування "щомісячної додаткової грошової винагороди" та "індексації грошового забезпечення" при обрахунку позивачу "грошової допомоги на оздоровлення", передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", за 2016, 2017 роки;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування "індексації грошового забезпечення" при обрахунку позивачу "грошової допомоги на оздоровлення", передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", за 2018, 2019 роки;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування "індексації грошового забезпечення" при обрахунку позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату позивачу "грошової допомоги на оздоровлення", передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з урахуванням "щомісячної додаткової грошової винагороди" та "індексації грошового забезпечення" за 2016, 2017 роки;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату позивачу "грошової допомоги на оздоровлення", передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з урахуванням "індексації грошового забезпечення" за 2018, 2019 роки;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХП "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням "індексації грошового забезпечення" та за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Установивши невідповідність апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 19 квітня 2024 року залишив апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 без руху, запропонувавши скаржнику в десятиденний строк з моменту отримання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху усунути недоліки апеляційної скарги, а саме надати: документ про сплату судового збору; доказ надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи позивача, а у разі відсутності у іншого учасника справи (позивача) електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення - апеляційної скарги та доданих до неї документів у випадку їх додання.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2024 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року у справі № 380/14605/22 повернуто скаржнику на підставі статей 169, 298 КАС України, оскільки скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений судом строк.

10 червня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2024 року у справі №380/14605/22.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною третьої статті 328 КАС України у касаційному порядку може бути оскаржена, зокрема, ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги

Абзацом другим частини четвертої статті 328 КАС України зазначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу від 21 травня 2024 року, суд апеляційної інстанції зазначив, що копію ухвали від 19 квітня 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху скаржник отримав 19 квітня 2024 року до електронного кабінету користувача підсистеми «Електронний суд», що підтверджується довідкою Восьмого апеляційного адміністративного суду про доставку електронного листа.

Як зазначив суд апеляційної інстанції, в установлений суддею-доповідачем строк особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліки апеляційної скарги, у зв`язку з чим суд, застосувавши частину другу статті 298 КАС України та пункт 1 частини четвертої статті 169 КАС України, повернув апеляційну скаргу.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Як установлено Судом, заявник касаційної скарги оскаржує ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2024 року, якою апеляційну скаргу повернуто заявникові у зв`язку з невиконання вимоги ухвали від 19 квітня 2024 року, зокрема, у зв`язку із несплатою судового збору.

В касаційній скарзі військова частина НОМЕР_1 зазначає, що на цей час кошти на оплату судового збору з державного бюджету не поступили. Водночас з червня 2021 року по теперішній час особовий склад військової частини НОМЕР_1 залучений до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у областях України, що унеможливлює своєчасно відпрацьовувати належним чином будь яку кореспонденцію в тому числі судову, кошти першочергово виділяються на потреби забезпечення військовослужбовців та оборону держави.

Суд касаційної інстанції звертає увагу скаржника, що чинне законодавство передбачає обов`язок вчинення процесуальних дій у відповідь на ухвалу про залишення скарги без руху. Усвідомлюючи неможливість виконати вимоги ухвали про залишення скарги без руху в установлений судом строк, учасник справи мав можливість використати процесуальний інструмент, передбачений приписами частини другої статті 121 КАС України, а саме звернення із заявою про продовження процесуального строку, встановленого судом.

Продовженням строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була з поважної причини вчинена у встановлений судом строк, проте і цю процесуальну дію відповідач не вчинив.

Сплата судового збору не може вважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява (апеляційна скарга) повертається позивачеві (скаржнику), якщо позивач (скаржник) не усунув недоліки позовної заяви (апеляційної скарги), яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до оскаржуваного процесуального рішення суду апеляційної інстанції від 21 травня 2024 року та касаційної скарги вбачається, що скаржник не звертався до суду апеляційної інстанції задля виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху від 19 квітня 2024 року.

Отже, суд апеляційної інстанції, враховуючи викладене, дійшов правильного висновку, що недоліки, зазначені в ухвалі суду апеляційної інстанції від 19 квітня 2024 року, апелянт не усунув.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

У частині другій цієї статті встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія зазначеної норми поширюється, зокрема, на оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

Таким чином, оскаржуване судове рішення є вмотивованим і таким, що ґрунтується на законі, зокрема положеннях пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України. Правильне застосування судом апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Зазначені в касаційній скарзі міркування та судження не спростовують правильність висновків ухвали суду апеляційної інстанції.

Крім того, суд ураховує, що відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви (апеляційної скарги) не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2024 року у справі №380/14605/22 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Керуючись статтями 248, 329, 333, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2024 року у справі №380/14605/22.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіЖ.М. Мельник-Томенко Н.М. Мартинюк А.В. Жук