Справа № 600/5657/23-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/5657/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласунка Плюс" до Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області №032289 від 27.07.2023 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що не погоджується з оскаржуваною постановою, оскільки не був перевізником вантажів у спірних правовідносинах, а використовував автомобіль для власних потреб для перевезення товарів між своїми складами та надав підтверджуючі документи. Також позивач вказав, що облік робочого часу водіїв Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласунка Плюс" здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу, а водій який керує транспортним засобом Renault держномер НОМЕР_1 веде індивідуальну контрольну книжку водія, яка була у водія ОСОБА_1 при собі 29.05.2023 р. під час перевірки та надана інспектору. Крім того, позивач вказує, що його не було повідомлено належним чином про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. З вказаних підстав позивач просив суд задовольнити позов.

Відповідач заперечував проти позову, зазначив про безпідставність заявлених позовних вимог та вказав на правомірність прийнятої постанови. Відповідач зазначив, що позивачем для перевірки не надано усіх документів, передбачених чинним законодавством для здійснення внутрішніх перевезень вантажів (протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, особистої картки водія), а тому застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000 грн відбулось у відповідності до вимог Закону України «Про автомобільний транспорт». З вказаних підстав відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Рух справи у суді

Судом відкрито провадження по справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

За позивачем на праві власності зареєстроване нежитлова нерухомість у с. Корнич, вул. Довженка, 2Б, Коломийський район, Івано-Франківська область. (а.с. 6).

Матеріали справи містять договір від 28.06.2022 р. найму (оренди) позивачем у гр. ОСОБА_2 транспортного засобу Renault Midlum рік випуску 2011 року, державний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 . (а.с. 37-38).

Відповідно до свідоцтва НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу Renault Midlum, рік випуску 2011 року, державний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , маса без навантаження становить 8485 кг, повна маса 16000 кг. (а.с. 42).

Згідно наказу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласунка Плюс" від 17.06.2022 р. №1706 водієм транспортного засобу Renault державний номер НОМЕР_1 закріплено ОСОБА_1 . (а.с. 18).

До матеріалів справи додано товарно-транспортну накладну №1580 від 29.05.2023 р. де автомобільним перевізником, замовником, вантажовідправником та вантажоодержувачем зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Ласунка Плюс". (а.с. 17).

Матеріали справи містять накладну на переміщення товару №1580 від 29.05.2023 р. на ТОВ "Ласунка Плюс", відправником вказано склад зберігання продукції центральний, а отримувачем склад Корнич. (а.с. 15).

Також матеріали справи містять інформацію щодо здійснення позивачем перевезень у травні 2023 р. транспортним засобом Renault державний номер НОМЕР_1 . (а.с. 16).

В матеріалах справи наявний щотижневий графік проведення рейдових перевірок відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Укртрансбезпеки у період з 29.05.2023 р. по 04.06.2023 р. та направлення на рейдову перевірку від 26.05.2023 р. №000307. (а.с. 35, 44).

29.05.2023 р. відповідачем складено акт №009644 проведення перевірок додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зафіксовано перевезення, транспортним засобом Renault державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , водієм ОСОБА_1 вантажу без оформлення документів передбачених законодавством, а саме: протоколу перевірки та адаптації тахографа транспортного засобу, особистої картки водія транспортного засобу. Водій транспортного засобу був ознайомлений з актом, від його підписання відмовився. (а.с. 11, 41-43).

21.07.2023 р. відповідачем складено та надіслано позивачу повідомлення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 27.07.2023 року. Згідно відстеження поштового відправлення, лист з вказаним повідомленням був відправлений 21.07.2023 р. та доставлений адресату 04.08.2023 року. (а.с. 9, 45, 47-48).

27.07.2023 р. відповідачем винесена постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №032289 відносно позивача про стягнення штрафу у розмірі 17000 грн за порушення Закону України Про автомобільний транспорт. (а.с. 13).

До матеріалів справи додано табель обліку використання робочого часу працівниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласунка Плюс" за період з 01.05.2023 р. по 31.05.2023 р. (а.с 14).

Мотивувальна частина

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 за №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ), Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 за №1567 (далі - Порядок №1567), наказ Міністерства транспорту та зв`язку України 24.06.2010 р. №385, яким затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі Інструкція №385).

Відповідно до ст. 1 Закону №2344 автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; великогабаритний транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри; габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, що включає перевірку на відповідність встановленим законодавством нормативам вагових або габаритних параметрів таких транспортних засобів, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; дозвіл узгодження умов та режимів перевезень - додатковий дозвіл, що видається уповноваженими органами на проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу.

Згідно з положеннями ст. 5 Закону №2344-ІІІ визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

У відповідності до ст. 6 Закону №2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону №2344-ІІІ державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з п. 2-4 Порядку № 1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

За приписами п. 14 Порядку № 1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно із п. 15 Порядку за №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до положень ст. 33 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Згідно з нормами ст. 34 Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги Закону України "Про автомобільний транспорт" та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Відповідно до ст. 48 Закону №2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Аналіз положень Закону України «Про автомобільний транспорт» дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено про необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством, які водій повинен мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 11.02.2020 у справі № 820/4624/17.

З матеріалів справи встановлено, що при проведенні рейдової перевірки 29.05.2023 р. транспортного засобу Renault державний номер НОМЕР_1 було встановлено, що він перебуває в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласунка Плюс", згідно договору від 28.06.2022 р. найму (оренди), укладеного між позивачем та гр. ОСОБА_2 . Водієм вказаного транспортного засобу є ОСОБА_1 , який працевлаштований на Товаристві з обмеженою відповідальністю "Ласунка Плюс" та здійснював перевезення вантажу (товару) згідно товарно-транспортної накладної №1580 від 29.05.2023 р. де автомобільним перевізником, замовником, вантажовідправником та вантажоодержувачем зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Ласунка Плюс".

За результатами перевірки складено акт №009644 проведення перевірок додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зафіксовано перевезення вантажу без оформлення документів передбачених законодавством, а саме: протоколу перевірки та адаптації тахографа транспортного засобу, особистої картки водія транспортного засобу.

Відповідно до п. 25 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктами 26, 27 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

21.07.2023 р. відповідачем складено та надіслано позивачу повідомлення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 27.07.2023 року. Згідно відстеження поштового відправлення, лист з вказаним повідомленням був відправлений 21.07.2023 р. та доставлений адресату 04.08.2023 року.

Суд звертає увагу позивача, що відповідач не може відповідати за обставини вручення та фактичного отримання поштової кореспонденції, які від нього не залежать, та обов`язок якого обмежується додержанням відповідного строку направлення повідомлення та виду послуг відправлення.

Надсилання повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцезнаходженням позивача є належним виконанням обов`язків відповідачем щодо інформування. При цьому, відносини між оператором поштового зв`язку, який доставляє листи, та адресатом (позивачем), перебувають поза контролем відправника (відповідача).

В даному випадку, наявність у відповідача рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з повідомленням щодо розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, згідно якого, таке відправлення вручено позивачу 04.08.2023 року, усуває будь-які сумніви щодо неналежного повідомлення товариства про дату та час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

З вказаних підстав, суд відхиляє доводи позивача щодо неналежного повідомлення його про дату та час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Щодо змісту виявлених порушень законодавства про автомобільний транспорт, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 року №340 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - Положення № 340).

Відповідно до п. 1.3 Положення № 340 про робочий час і час відпочинку водіїв передбачено, що вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Згідно з п. 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Відповідно п. 3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994_016 ), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Суд зауважує, що як наслідок встановленого законодавством обов`язку встановити відповідний тахограф, ведення документації до нього є таким же обов`язком. Складання/ведення виключно індивідуальної контрольної книжки водія можливе лише тоді, коли встановлення тахографу не є обов`язком перевізника взагалі в силу вагових чи дистанційних показників.

Чинним законодавством відсутність контролю робочого часу щодо певної категорії водіїв не передбачена.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 19.03.2020 року по справі № 823/1199/17.

З урахуванням вищезазначених приписів Положення № 340 транспортний засіб може бути не обладнаний тахографом виключно тоді, якщо його маса не перевищує 3,5 т.

Разом з тим, оскільки маса транспортного засобу Renault Midlum, рік випуску 2011 року, державний номер НОМЕР_1 , шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 становить понад 3,5 т та він повинен бути обладнаний тахографом, у позивача наявний обов`язок щодо забезпечення належної експлуатації тахографу, а у водія такого транспортного засобу - мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, а також особисту картку водія.

На підставі матеріалів справи встановлено, що під час проведення перевірки позивачем в порушення вимог Закону України "Про автомобільний транспорт" не надано протокол перевірки та адаптації тахографа, а також особисту картку водія.

Непред`явлення вказаних документів під час проведення перевірки свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком застосування санкцій, визначених ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Таким чином, оскільки позивач здійснював перевезення вантажів 29.05.2023 року вантажним автомобілем з повною масою понад 3,5 тон, зокрема відповідно до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивача, без протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, а також особистої картки водія, тому наявні правові підстави для застосування адміністративного-господарського штрафу, передбаченого абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Системний аналіз вищевказаних норм свідчить, що вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 т, які використовується суб`єктами господарювання для внутрішніх перевезень вантажів в обов`язковому порядку повинні бути обладнані діючим та повіреним тахографом. А для водія такого автомобіля, крім оформлення документів, визначених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", обов`язковою також є наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу та особистої картки водія.

Крім того, позивач не заперечував проти того, що транспортний засіб Renault держномер НОМЕР_1 не обладнаний тахографом.

При цьому, суд наголошує, що перевезення будь-якого вантажу, в тому числі й для власних потреб товариства, вантажним автомобілем з повною масою понад 3,5 тон не звільняє від обов`язку обладнання останнім повіреним тахографом.

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо належності позивача до автомобільного перевізника в розумінні Закону №2344-III та щодо обов`язку забезпечення водія протоколом перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та особистої картки водія, суд зазначає наступне.

Так, формування та збір документів для перевезення товару завершується на початку руху та мають бути у водія на руках. Саме на підставі первинних документів, які надані водієм на місці зупинки транспортного засобу, а не інших документів, наявних поза місцем події, встановлюються фактичні обставини, зокрема, щодо перевізника.

Носієм доказової інформації щодо встановлених таким чином обставин, є первинні документи контролю, що складаються контролюючим органом, акти, довідки відповідно до зазначених вище правил і процедур, передбачених вищезгаданими профільними нормативно-правовими актами.

У даному випадку, на місці події (зупинки) за наданими водієм транспортного засобу матеріалами та відомостями складено акт, який є носієм доказової інформації (доказової бази), та встановлено, що перевізником у даному випадку є позивач.

Так, приписами законодавства визначено коло автомобільних перевізників до яких може бути застосована відповідальність у вигляді адміністративно господарського штрафу передбачена саме за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», товарно-транспортна накладна обов`язково повинна бути наявна у водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах, учасниками яких є три сторони-перевізник, вантажовідправник та вантажоодержувач, тобто відповідальність за наявність товарно - транспортної накладної під час перевезення вантажів на договірних умовах несуть саме перевізники.

При чому, законодавством не передбачено заборона визначення у товарно-транспортній накладній одного і того самого підприємства в якості «перевізника» та «вантажоодержувача».

Суд встановив, що згідно товарно-транспортної накладної №1580 від 29.05.2023 р. автомобільним перевізником, замовником, вантажовідправником та вантажоодержувачем зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Ласунка Плюс", а тому позивач у спірних відносинах є автомобільним перевізником у розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", та відповідно несе відповідальність на підставі статті 60 цього Закону, оскільки за порушення законодавства про автомобільний транспорт адміністративно-господарські штрафи застосовуються саме до автомобільних перевізників.

Таким чином, суд вважає, що позивач у розумінні приписів Закону України «Про автомобільний транспорт» був перевізником у даному випадку, з огляду на визначенням його перевізником у товарно-транспортній накладній та наявності у користуванні транспортного засобу.

Суд зазначає, що доводи позивача про те, що він перевозив вантаж для власних потреб, жодним чином не звільняє позивача від відповідальності за відсутність у водія протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та особистої картки водія.

Також суд звертає увагу, що з 01.10.2021 набув чинності Закон України від 03.06.2021 №1534-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю", яким абзац 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-III викладено в новій редакції, відповідно до якої: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У попередній редакції передбачалось: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порівняльний аналіз наведених положень ст. 60 Закону №2344-ІІІ (чинної та попередньої) дає підстави для висновку, що за відсутності документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт (тобто, для власних потреб) перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що відповідач правомірно застосував до позивача, як до автомобільного перевізника, адміністративно-господарські санкції.

Аналогічні праві висновки були також застосовані у постановах Другого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2024 р. справа №480/6238/23, Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2024 р. справа №620/14364/23, Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024 р. справа № 560/18110/23, від 31.10.2023 р. у справі №600/110/23-а.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем доведено правомірність оскаржуваної постанови, в той час як позивачем не підтверджено суду обставини, якими обґрунтовано позовні вимоги.

У зв`язку із зазначеним, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати

У відповідності до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки відповідач не поніс таких витрат, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат на його користь.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

1. Відмовити у задоволені адміністративного позову.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Найменування учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ласунка Плюс» (Чернівецька обл., Дністровський р-н., с. Атаки, вул. 28-го Червня, буд. 35, );

відповідач: Відділ державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби з безпеки на транспорті (м. Чернівці, вул. Руська, буд. 248У, ).

Суддя Т.М. Брезіна