Справа № 160/32329/23
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2024 року м. Дніпросправа № 160/32329/23
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Дивнич ДІ.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2024р. у справі №160/32329/23
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

11.12.2023р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області (далі УСБУ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1-7 том 1/.

Дніпропетровським окружним адміністративним судом, відповідною ухвалою від 18.12.2023р., за вищезазначеним адміністративним позовом було відкрито провадження у адміністративній справі №160/32329/23 і справу призначено до судового розгляду / а.с. 34 том 1/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що він є співробітником-військовослужбовцем УСБУ в якому проходить службу більше 25 років та має статус учасника бойових дій із захисту територіальної цілісності України від збройної агресії російської федерації. Відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України №183 від 01.07.2023р. та №210 від 01.08.2023р. Дніпропетровська область, Синельниківський район, Великомихайлівська сільська територіальна громада які територіально підпорядковуються оперативному обслуговуванню УСБУ, з 01.06.2023р. по 18.07.2023р. належать до районів ведення воєнних (бойових) дій, тому позивач зазначає, що він, як військовослужбовець УСБУ, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та наказу Служби безпеки України №357 від 05.09.2023р. «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Служби безпеки України додаткової винагороди під час дії воєнного стану» має право на отримання додаткової винагороди під час дії воєнного стану за червень та липень 2023р. у розмірі 30000грн. в розрахунку на місяць, але відповідачем ці кошти не були виплачені. Крім цього наказами керівництва УСБУ його було заохочено за червень-липень 2023 року грошовою премією у розмірі 25000грн. за кожен місяць за роботу з документами, які мають гриф таємності «Для службового користування» але ця премія також не сплачена. З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача було направлено адвокатський запит №52/2023 від 11.10.2023р. з проханням надати інформацію про те, з яких підстав та відповідно до яких документів, виданих Управлінням Служби безпеки України в Дніпропетровській області, йому не здійснювалася виплата додаткової винагороди та грошової премії і відповідач, у відповіді на запит, повідомив про відсутність підстав для виплати позивачу додаткової винагороди та грошової премії. Позивач вважає, що такі дії відповідача є необґрунтованими та безпідставними, а також такими, що порушують його права та охоронювані законом інтереси тому звернувся до суду за захистом свого порушеного права із цим позовом та просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача, які полягають, у невиплаті позивачу протягом червня та липня місяців 2023 року додаткової винагороди під час дії воєнного стану та грошової премії у розмірі 90000 (дев`яносто тисяч) гривень, які складаються:

- із додаткової винагороди під час дії воєнного стану за червень місяць 2023 року у розмірі 30000 грн, в розрахунку на місяць, встановленої наказом Служби безпеки України №357 від 05.09.2023р. «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Служби безпеки України додаткової винагороди під час дії воєнного стану» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07.09.2023р. за №1570/40626);

- із додаткової винагороди під час дії воєнного стану за липень місяць 2023 року у розмірі 10000 грн в розрахунку на місяць, встановленої наказом Служби безпеки України №357 від 05.09.2023р. «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Служби безпеки України додаткової винагороди під час дії воєнного стану (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07.09.2023р. за №1570/40626);

- із грошової премії у розмірі 25000 грн - за червень місяць 2023 року;

- із грошової премії у розмірі 25000 грн - за липень місяць 2023 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та здійснити виплату позивачу за червень та липень місяці 2023 року, додаткової винагороди під час дії воєнного стану та грошової премії у розмірі 90000 (дев`яносто тисяч) гривень, які складаються:

- із додаткової винагороди під час дії воєнного стану за червень місяць 2023 року у розмірі 30000 грн в розрахунку на місяць, встановленої наказом Служби безпеки України №357 від 05.09.2023р. «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Служби безпеки України додаткової винагороди під час дії воєнного стану» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07.09.2023р. за №1570/40626);

- із додаткової винагороди під час дії воєнного стану за липень місяць 2023 року у розмірі 10000 грн в розрахунку на місяць, встановленої наказом Служби безпеки України №357 від 05.09.2023р. «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Служби безпеки України додаткової винагороди під час дії воєнного стану» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07.09.2023р. за №1570/40626);

- із грошової премії у розмірі 25000 грн - за червень місяць 2023 року;

- із грошової премії у розмірі 25000 грн - за липень місяць 2023 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2024р. у справі №160/32329/23 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УСБУ про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено. / а.с. 131-137 том 1/.

29.04.2024р. позивачем за допомогою засобів підсистеми «Електронний суд» подано до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на вищезазначене рішення суду першої інстанції та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка була зареєстрована Третім апеляційним адміністративним судом 30.04.2023р. / а.с. 173-218 том 1/.

Враховуючи, що вирішення судом апеляційної інстанції питання наявності підстав для відкриття апеляційного провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою потребує дослідження певних фактичних обставин цієї справи, а саме щодо: - дати направлення учасникам справи судом першої інстанції копії рішення суду, яке є предметом апеляційного оскарження, - дати отримання ними копії цього рішення, - обсягу та змісту заявлених у цій справі позовних вимог, судом апеляційної інстанції 01.05.2024р. витребувано з суду першої інстанції матеріали справи № 160/32329/24 / а.с. 221 том 1/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 09.05.2024р. / а.с. 223 том 1/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 14.05.2024р. у справі №160/32329/23 заявнику апеляційної скарги поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2024р. у справі №160/32329/23 / а.с. 224 том 1/ і апеляційний розгляд справи призначено у судовому засіданні о 13 годин 30 хвилин 04.06.2024р. / а.с. 225 том 1/, про що судом повідомлено учасників справи / а.с. 226-231 том 1/.

Позивач, посилаючись у апеляційній скарзі / а.с. 173-197 том 1/ на те, що судом першої інстанції не було з`ясовано усі обставини справи, які мали значення для її вирішення, у зв`язку з чим ним зроблено висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття судом першої інстанції рішення у цій справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, так судом першої інстанції не були з`ясовані обставини чи проводилось відповідачем службове розслідування відносно позивача, чи доводилась відповідачем позивачу інформація про накладення на нього дисциплінарного стягнення, також суд не з`ясував чи обізнаний позивач про накладення на нього дисциплінарного стягнення, як і не було встановлено судом наявності правових підстав для накладення на позивача відповідачем дисциплінарного стягнення, а з`ясування цих обставин має істотне значення для правильного вирішення цієї справи, тому просив рішення суду першої інстанції від 28.02.2024р. у цій справі скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заявлені позивачем позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 232-238 том 1/, заперечував проти доводів апеляційної скарги та зазначив, що позивачу не було нараховано та виплачено додаткову винагороду, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та наказом Служби безпеки України №357 від 05.09.2023р. «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Служби безпеки України додаткової винагороди під час дії воєнного стану», та премії в порядку заохочення у червні та липні 2023р. оскільки йому оголошено догану відповідно до вимог ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що виключає можливість здійснення нарахування таких виплат, тому вважає, що судом першої інстанції було об`єктивно та повно з`ясовано усі обставини справи та постановлено правильне рішення без порушень норм чинного законодавства, і просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

04.06.2024р. у судовому засіданні у розгляді цієї справи оголошено перерву до 14-00 годин 18.06.2024р. з метою надання відповідачем додаткових доказів у справі / а.с. 244-245 том 1/.

Заслухавши у судовому засіданні 18.06.2024р.:

- представника позивача, який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та проси суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 28.02.2024р. у цій справі скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заявлені позивачем позовні вимоги у повному обсязі;

- представника відповідача, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, підтримав доводи викладені у письмовому відзиві відповідача на апеляційну скаргу та просив суд апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 28.02.2024р. у цій справі залишити без змін;

перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду цієї справи судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач у справі, проходить військову службу в Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області / а.с. 1-19,25 том 1/.

Через неотримання позивачем додаткової винагороди під час дії воєнного стану за червень та липень 2023р. у розмірі 30000грн. в розрахунку на місяць та грошової премії у розмірі 25000грн. за червень та липень 2023р. за кожен місяць за роботу з документами, які мають гриф таємності «Для службового користування», він 11.10.2023р. звернувся до УСБУ з адвокатським запитом №52/2023 з питань виплати позивачу додаткової винагороди під час дії воєнного стану та грошової премії в розмірі 25000,00 грн. / а.с. 30/ та відповідач листом від 16.10.2023р. за №55/11/А-803/93 повідомив позивача про відсутність підстав для сплати йому додаткової винагороди під час дії воєнного стану та грошової премії в розмірі 25000,00 грн. / а.с. 29 том 1/.

04.12.2023р. позивач звернувся до відповідача з адвокатським запитом №70/2023 з питань виплати позивачу додаткової винагороди під час дії воєнного стану, та грошової премії в розмірі 25000,00 грн., у якому також просив надати копії документів на підтвердження підстав невиплати позивачу вказаних коштів / а.с. 27 том 1/, та відповідач листом від 06.12.2023р. за №55/30/А-948/93 повідомив позивача про відсутність підстав для сплати йому додаткової винагороди під час дії воєнного стану та грошової премії в розмірі 25000,00 грн. за червень та липень 2023р. / а.с. 26 том 1/.

Позивач, який вважає таку позицію відповідача протиправною, звернувся до суду із цим адміністративним позовом / а.с. 1-7 том 1/, у якому ним заявлено позовні вимоги щодо:

- визнання протиправними дії відповідача, які полягають, у невиплаті ним позивачу протягом червня та липня місяців 2023 року додаткової винагороди під час дії воєнного стану та грошової премії у розмірі 90000 (дев`яносто тисяч) гривень, які складаються: - із додаткової винагороди під час дії воєнного стану, встановленої наказом Служби безпеки України №357 від 05.09.2023р. «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Служби безпеки України додаткової винагороди під час дії воєнного стану» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07.09.2023р. за №1570/40626) за червень 2023 року у розмірі 30000 грн. та за липень 2023р. у розмірі 10000грн.; - грошової премії за червень 2023р. у розмірі 25000 грн.; - грошової премії за липень 2023р. у розмірі 25000грн.

У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022р., в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р. строком на 30 днів та у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України військовий стан продовжено, в тому числі, по теперішній час.

На виконання Указів Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022р. прийнято Постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Положеннями п. 1-1 Постанови №168 передбачено, що на період воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах; військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони; військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

Аналіз наведеної вище норми Постанови №168 діє можливість зробити висновок про те, що виплата додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень щомісячно здійснюється особі за двох умов: 1) така особа є військовослужбовцем; 2) виплата здійснюється за період дії воєнного стану.

Положеннями абз. 1 п. 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Також з огляду на зміст ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» додаткова щомісячна винагорода, установлена Постановою №168, є частиною грошового забезпечення, тому на неї розповсюджуються встановлені законодавством соціальні гарантії щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Порядок виплати грошового забезпечення та виплат компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України визначено Інструкцією про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, яка затверджена наказом Центрального управління Служби безпеки України №515/ДСК від 10.04.2018р. (далі Інструкція №515/ДСК), зареєстрована в Міністерстві юстиції України 25.04.2018 р. за №512/31964.

Так, положеннями п. 4 розділу І вищезазначеної Інструкції передбачено, що грошове забезпечення виплачується, зокрема, військовослужбовцям СБУ, які перебувають у розпорядженні відповідних начальників (керівників) органів, підрозділів, закладів та установ СБУ, а положеннями п. 16 цього ж розділу Інструкції визначено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям за поточний місяць здійснюється щомісяця з 05 до 20 числа. Одноразові види грошового забезпечення виплачуються після виникнення права на їх отримання, одночасно з виплатою грошового забезпечення.

Особливості та умови виплати військовослужбовцям Служби безпеки України (далі СБУ) додаткової винагороди під час дії воєнного стану визначені Порядком виплати військовослужбовцям Служби безпеки України додаткової винагороди під час дії воєнного стану, який затверджено наказом Центрального управління Служби безпеки України №357 від 05.09.2023р. та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.09.2023р. за №1570/40626 (далі Порядок №357), при цьому цей наказ набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 01.06.2023р., тому враховуючи, що заявлені позивачем вимоги щодо нарахування та виплати додаткової винагороди стосуються періоду червень-липень 2023р., тому у цій частині спірних відносин, які виникли між сторонами у справі, підлягає застосуванню Порядок №357.

Відповідно до п. 3 Розділу І Порядку №357 до безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора належить виконання бойових (спеціальних) завдань:

в районах ведення воєнних (бойових) дій в умовах безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту) з противником;

з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

з проведення розвідувальних та контррозвідувальних заходів, ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з контррозвідувального забезпечення військових формувань, які виконують бойові завдання у районах ведення воєнних (бойових) дій в умовах безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту) з противником, а також проведення оперативно-розшукових та контррозвідувальних заходів, слідчих (розшукових) дій в районі ведення воєнних (бойових) дій в умовах безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту) з противником;

зі звільнення з полону оборонців України, незаконно позбавлених волі осіб та/або репатріації тіл (останків) між позиціями свої військ та військ противника або на його території.

Згідно пункту 4 Розділу І Порядку №357 райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.

Відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України №183 від 01.07.2023р. та №210 від 01.08.2023р. Дніпропетровська область, Синельниківський район, Великомихайлівська сільська територіальна громада які територіально підпорядковуються оперативному обслуговуванню УСБУ (відповідач у справі), з 01.06.2023р. по 18.07.2023р. належать до районів ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Порядку №357 додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць виплачується військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, пропорційно часу виконання таких завдань.

Додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання завдань, визначених в абзацах третьому та четвертому цього пункту, виплачується, у тому числі, військовослужбовцям інших регіональних органів СБУ та підрозділів ЦУ СБУ, які відряджені до областей, окремі населені пункти яких віднесені за рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України до районів ведення воєнних (бойових) дій.

Приймаючи до уваги вищенаведене колегія суддів вважає, що позивач у справі є співробітником-військовослужбовцем УСБУ (відповідача у справі) , діяльність якого поширюється на території які у період з 01.06.2023р. по 18.07.2023р. належать до районів ведення воєнних (бойових) дій відповідно до вищенаведених наказів, тому на виплату позивачу грошового забезпечення та виплат компенсаційного характеру поширюються норми Порядку №357.

Відповідно до пункту 10 Розділу ІІ Порядку №357 виплата додаткової винагороди не здійснюється військовослужбовцям, зазначеним у пунктах 1-3 цього розділу, які:

- відмовились виконувати бойові накази (розпорядження),- за місяць, у якому вчинені такі дії (бездіяльність);

- вчинили військові адміністративні правопорушення, адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією,- протягом шести місяців з дати вчинення такого правопорушення;

- мали дисциплінарні стягнення відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV,- протягом строку дії такого стягнення, в тому числі за місяць, в якому накладено дисциплінарне стягнення; -

- навмисно спричинили собі тілесні ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю,- за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю, а у разі лікування - за весь час відсутності на службі у зв`язку з лікуванням (що підтверджується документами закладу охорони здоров`я, матеріалами службового розслідування, кримінального провадження);

- добровільно здалися в полон,- за весь час перебування в полоні, що підтверджується матеріалами органу досудового розслідування;

- самовільно залишили місце служби, дезертирували,- за весь час відсутності на службі, що підтверджується матеріалами органу досудового розслідування;

- усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади,- за весь час такого усунення або відсторонення відповідно до ухвали слідчого судді, суду, наказу підрозділу ЦУ СБУ, штабу Антитерористичного центру при СБУ (далі Штаб АТЦ), органу та закладу СБУ;

- перебувають під вартою чи домашнім арештом,- за весь час перебування під вартою чи домашнім арештом відповідно до ухвали слідчого судді, суду;

- відбувають покарання на гауптвахті та в дисциплінарних батальйонах,- за весь час відбування арешту, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців згідно з вироком суду, що набрав законної сили;

- перебувають на навчанні за кордоном відповідно до Положення про умови матеріального забезпечення осіб, направлених за кордон на навчання та стажування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1996 року № 287 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року № 1795),- за весь час перебування на такому навчанні;

- перебувають у відпустках,- за час перебування у відпустках;

- звільнені від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою, перебувають на лікуванні у закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 7 цього розділу), а також здійснюють догляд за хворими членами сім`ї,- за час відсутності на службі із зазначених причин.

Додаткова винагорода також не виплачується військовослужбовцям, які перебувають у розпорядженні відповідних начальників (керівників), крім тих, які:

беруть участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів, визначених у пункті 3 розділу I цього Порядку, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів;

захоплені у полон або заручниками, інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні;

залучені до складу тимчасових оперативних груп з протидії розвідувально-підривній діяльності спеціальних служб іноземних держав проти України, а також до оперативно-стратегічних угрупованнях військ.

Під час розгляду цієї є справи судом встановлено що 11.05.2023р. головному спеціалісту 1 сектору відділу кадрового забезпечення підполковнику ОСОБА_1 (позивачу у справі) оголошено догану, зазначені обставини підтверджено дослідженими судом та наявними в матеріалах справи належними письмовими доказами з грифом обмеженого доступу «Для службового користування», а саме : рапортом заступника начальника ВКЗ УСБУ у Дніпропетровській області Личинкина І. від 26.01.2023р. (Обл. № 55/14-/460дск) та довідкою помічника начальника Управління СБУ у Дніпропетровській області Чернова Р. від 24.01.2024р. (Обл. № 55/5-342дск), з яких вбачається, що 11.05.2023р. на службовій нараді керівного складу Управління т.в.о. начальника Управління полковником ОСОБА_2 заступнику начальника відділу кадрового забезпечення підполковнику ОСОБА_3 та головному спеціалісту 1 сектору відділу кадрового забезпечення підполковнику ОСОБА_1 оголошено догану, та у цей же день, заступником начальника відділу кадрового забезпечення підполковником ОСОБА_3 доведено ОСОБА_4 про накладення на нього дисциплінарного стягнення - оголошення догани, т.в.о. начальника Управління полковника ОСОБА_2 , про що зазначено у рапорті заступника начальника ВКЗ УСБУ у Дніпропетровській області Личинкина І. (Обл. № 55/14-/460дск), який зареєстровано 26.01.2024р. у відповідному журналі реєстрації документів підготовлених ВКЗ №19/417 .

Положеннями ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999р. (далі Дисциплінарний статут), визначено перелік дисциплінарних стягнення які можуть бути накладені на військовослужбовців, і одним з таких видів стягнення догана ( п. «б» цієї статті).

Положеннями ст. 26-1 Дисциплінарного статуту визначено, що протягом строку дії дисциплінарних стягнень до військовослужбовця не можуть застосовуватися заохочення, крім дострокового зняття раніше накладеного дисциплінарного стягнення. Строк дії дисциплінарних стягнень з дня їх оголошення військовослужбовцю становить: зауваження один місяць; догана два місяці; сувора догана три місяці; позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег до дня відбуття військовослужбовцем строкової військової служби та курсантом вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти; попередження про неповну службову відповідність - шість місяців; пониження в посаді, пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу), пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу) один рік.

Приймаючи до уваги вищенаведене та враховуючи, що відповідно до ст. 97 Дисциплінарного статуту про накладення дисциплінарного стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення, колегія суддів вважає, що оскільки позивачу у справі 11.05.2023р. оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді догани то з урахуванням положень п. 10 Розділу ІІ Порядку №357 відсутні підстави для здійснення нарахування та виплати йому додаткової винагороди у розмірі 30000грн. за червень та липень 2023р.

Щодо заявлених позивачем у справі позовних вимог які стосуються виплати грошової премії за червень 2023р. у розмірі 25000грн. та липень 2023р. у розмірі 25000грн. колегія суддів вважає зазначити наступне.

Так сукупний аналіз положень п. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовцій, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017р. діє можливість зробити висновок про те, що до військовослужбовців ( у тому числі в системі органів СБУ) застосується преміювання, яке входить до складу грошового забезпечення, яке застосовується у порядку заохочення відповідно до положень Дисциплінарного статуту.

Враховуючи, що судом встановлено факт накладення на позивача 11.05.2023р. дисциплінарного стягнення у вигляді догани, що з урахуванням положень ст. 26-1 Дисциплінарного статуту виключає можливість застосування до позивача заходів заохочення у вигляді преміювання у червні та липні 2023р.

Отже оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду цієї справи у їх сукупності колегія суддів вважає, що заявлені у позивачем позовні вимоги не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому є необґрунтованими та безпідставними.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що предметом спору у цій справі є визнання протиправними дій відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати позивачу у справі, який є військовослужбовцем, додаткової винагороди відповідно до Постанови №357 за червень та липень 2023р. та грошової премії за червень та липень 2023р. і позивачем у адміністративному позові не було заявлено позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани 11.05.2023р., тому доводи апеляційної скарги позивача щодо не з`ясування судом першої інстанції обставин чи проводилось відповідачем службове розслідування відносно позивача, чи доводилась відповідачем позивачу інформація про накладення на нього дисциплінарного стягнення, чи обізнаний позивач про накладення на нього дисциплінарного стягнення, наявності правових підстав для накладення на позивача відповідачем дисциплінарного стягнення не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги з огляду на предмет спору у цій справі.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивачем під час розгляду цієї справи судом не було надано будь-яких належних та допустимих доказів щодо оскарження ним наказу відповідача від 11.05.2023р. про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

З огляду на вищезазначене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції зробив правильний висновок щодо не обґрунтованості заявлених позивачем у справі позовних вимог та об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, і постановив правильне рішення про відмову позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі, при цьому зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, а оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 28.02.2024р. у цій адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача на рішення суду першої інстанції від 28.02.2024р. необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які у ній викладені, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду цієї адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування обґрунтованого рішення суду першої інстанції у цій справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2024р. у справі №160/32329/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Постанову виготовлено та підписано 26.06.2024р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов