Справа № 340/1291/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2024 року м. Дніпросправа № 340/1291/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 року (головуючий суддя Хилько Л.І.)

в адміністративній справі №340/1291/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 04.03.2024 до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати його виплатити недоотриману пенсію померлого ОСОБА_2 відповідно до статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплатити ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 відповідно до статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідності до статті 61 Закону №2262-ХІІ позивач має право на отримання пенсії померлого батька ОСОБА_2 , нарахованої відповідачем на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 у справі № 340/4637/21, та яка залишилась невиплаченою відповідачем на день його смерті. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 суми недоотриманої пенсії у розмірі 228 316,26 грн, яка була нарахована ОСОБА_2 на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 року у справі № 340/4637/21, але не одержана ним за життя.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплатити ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії у розмірі 228 316,26 грн, яка була нарахована ОСОБА_2 на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 року у справі № 340/4637/21, але не одержана ним за життя.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що сума у розмірі 228316,26 грн, за виплатою якої позивач звернувся до відповідача, як син померлого пенсіонера з числа військовослужбовців, та який має право на одержання такої суми пенсії, є заборгованістю з виплати пенсії, яка виникла внаслідок перерахунку пенсії ОСОБА_2 на виконання судового рішення, а тому у розумінні ст. 61 Закону №2262-ХІІ є сумою пенсії, яка підлягає виплаті позивачу. Відтак, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання його виплатити позивачу суму недоотриманої пенсії у розмірі 228316,26 грн, яка була нарахована ОСОБА_2 на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 у справі № 340/4637/21, але не була одержана ним за життя.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити.

Вказує, що позивач звернувся з заявою 12.01.2024. При цьому, сума недоотриманої пенсії за матеріалами пенсійної справи відсутня.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримував пенсію по лінії Міністерства внутрішніх справ України за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

На виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 у справі № 340/4637/21 відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 26.04.2021 №10607 (а.с.37).

У зв`язку з вказаним перерахунком основний розмір пенсії ОСОБА_2 склав 18383,20 грн (80% від розміру грошового забезпечення), яку відповідач розпочав виплачувати з 01.11.2021 (а.с.37-зв.). При цьому, доплата до пенсії за період з грудня 2019 року по жовтень 2021 року склала 228316,26 грн (а.с.38-зв.).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що 21.09.2023 складено відповідний актовий запис №236 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 21.09.2023 (а.с.9).

Позивач є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 30.09.1997 (а.с.8).

12.01.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_2 (а.с.5).

Листом від 23.01.2024 відповідач повідомив позивачу, що законних підстав для виплати суми пенсії, нарахованої на виконання рішення суду від 09.09.2021 у справі № 340/4637/21 немає (а.с.6). Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача не виплати позивачу недоотриману пенсію померлого ОСОБА_2 відповідно до статті 61 Закону №2262-ХІІ.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року №2011-XII, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ.

Наведеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Слід зазначити, що зміст статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України (ЦК України).

Так, за змістом статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:

особисті немайнові права;

право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Наведене вище дає підстави для висновку, що Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання таких сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

У цьому випадку право вимоги у цих осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а саме через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок.

Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Порядок №3-1).

Додатком 4 Порядку № 3-1 затверджено форму Заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Порядку № 3-1 до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи:

1) свідоцтво про смерть пенсіонера;

2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, які передбачені пунктом 3 цього розділу;

3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, які передбачені пунктом 12 цього розділу, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач є сином померлого ОСОБА_2 та на момент смерті батька був зареєстрований і проживав з ним за однією адресою (а.с.43-48).

Таким чином, в силу положення ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ позивач є особою, яка має право на виплату недоотриманої пенсії свого батька.

З відповідною заявою позивач звернувся до відповідача не пізніше 6 місяців після смерті батька.

Відповідач зазначає про те, що недоотримана пенсія ОСОБА_2 відсутня, оскільки як вбачається з матеріалів його пенсійної справи на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 по справі №340/4637/21 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та донараховано різницю (за період з грудня 2019р. по жовтень 2021р.) у розмірі 228316,26 грн, що підтверджується розрахунком на доплату пенсії від 21.10.2021 (а.с.38-зв.).

Водночас, письмових доказів виплати ОСОБА_2 за життя такої різниці повністю або частково матеріали справи не містять (відповідачем не надано).

Отже, вказана сума у розмірі 228316,26 грн, за виплатою якої позивач звернувся до відповідача, як син померлого пенсіонера з числа військовослужбовців, та який має право на одержання такої суми пенсії, є заборгованістю з виплати пенсії, яка виникла внаслідок перерахунку пенсії ОСОБА_2 на виконання судового рішення, а тому у розумінні ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ є сумою пенсії, яка підлягає виплаті позивачу.

Разом з цим, незважаючи на покладений на органи Пенсійного фонду України згідно зі ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ вищевказаний обов`язок, відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження виплати позивачу вказаної суми.

Отже, враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання його виплатити позивачу суму недоотриманої пенсії у розмірі 228316,26 грн, яка була нарахована ОСОБА_2 на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.09.2021 у справі № 340/4637/21, але не була одержана ним за життя. Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки доводи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують аргументи відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 19.06.2024 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова