Справа № 520/32871/23
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року

м. Київ

справа № 520/32871/23

адміністративне провадження № К/990/13128/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Білоус О. В., Желтобрюх І. Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 520/32871/23

за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Люботинський завод «Продтовари» до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою Державної податкової служби України на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду (суддя Шевченко О. В.) від 21 листопада 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: Мінаєва О. М., Калиновський В. А., Кононенко З. О.) від 06 березня 2024 року,

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. Приватне акціонерне товариство «Люботинський завод «Продтовари» (далі - ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари») звернулося в суд з позовом до Державної податкової служби України (далі - ДПС України), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження ДПС України від 08 листопада 2023 року № 426-р/л «Про анулювання ліцензії» щодо анулювання ліцензій ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» на виробництво спирту коньячного № 00003, терміном дії з 31 січня 2019 року до 31 січня 2024 року, та на виробництво алкогольних напоїв № 00010 терміном дії з 25 квітня 2022 року безстроково;

- зобов`язати ДПУ України видалити з Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах інформацію щодо анулювання ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» ліцензій на виробництво спирту коньячного № 00003, терміном дії з 31 січня 2019 року до 31 січня 2024 року, та на виробництво алкогольних напоїв № 00010 терміном дії з 25 квітня 2022 року до безстроково та поновити про них інформацію (внести відомості) до цього Реєстру.

2. Разом з адміністративним позовом позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій просив суд:

- зупинити дію розпорядження ДПС України від 08 листопада 2023 року № 426-р/л «Про анулювання ліцензії» щодо анулювання ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» ліцензій на виробництво спирту коньячного № 00003, терміном дії з 31 січня 2019 року до 31 січня 2024 року та на виробництво алкогольних напоїв № 00010 терміном дії з 25 квітня 2022 року до безстроково;

- зобов`язати ДПС України внести до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, інформацію про зупинення дії розпорядження Державної податкової служби України від 08 листопада 2023 року № 426- р/л «Про анулювання ліцензії».

3. В обґрунтування заяви зазначено, що анулювання вказаних ліцензій може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення прав та інтересів ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари», основним видом діяльності якого є виробництво алкогольних напоїв. Зокрема вказує, що оскільки можливість здійснення позивачем господарської діяльності залежить від наявності відповідної ліцензії, анулювання якої призведе до призведе до зупинення господарської діяльності підприємства, що матиме невідворотні наслідки, в тому числі простою та збитків, несплати податків до бюджету та звільнення працівників підприємства. Крім того, ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» буде змушене сплати штрафні санкції, що, в свою чергу, призведе до повного знищення ділової репутації позивача, як надійного партнера та унеможливить в подальшому повернення до вже набутого рівня.

Заявник звернув увагу на тому, що підприємство є сумлінним платником податків та щомісячно сплачує податки та збори. Не зважаючи на введення воєнного стану в країні, підприємство продовжує сплачувати податки та збори, тим самим поповнюючи бюджет та підтримуючи економічну стійкість держави. З урахуванням викладеного, заявник вважає, що існує реальна загроза завдання шкоди правам заявника, в тому числі й матеріальним, внаслідок невжиття заходів забезпечення адміністративного позову до ухвалення рішення у даній справі.

4. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року заяву ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» задоволено.

Зупинено дію розпорядження ДПС України від 08 листопада 2023 року № 426-р/л «Про анулювання ліцензії» щодо анулювання ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» ліцензій на виробництво спирту коньячного № 00003, терміном дії з 31 січня 2019 року до 31 січня 2024 року та на виробництво алкогольних напоїв № 00010 терміном дії з 25 квітня 2022 року безстроково.

Зобов`язано ДПС України внести до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, інформацію про зупинення дії розпорядження ДПС України від 08 листопада 2023 року № 426- р/л «Про анулювання ліцензії» до набрання законної сили рішення у справі за позовом ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» до ДПС України про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії.

5. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2024 року скасовано ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року у справі № 520/32871/23 в частині забезпечення позову шляхом зобов`язання ДПС України внести до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, інформацію про зупинення дії розпорядження ДПС України від 08 листопада 2023 року № 426- р/л «Про анулювання ліцензії» до набрання законної сили рішення у справі за позовом ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» до ДПС України про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії.

Прийнято постанову, якою у задоволенні заяви ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» про забезпечення позову у вказаній частині відмовлено.

В іншій частині ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року у справі № 520/32871/23 залишено без змін.

6. Не погоджуючись з рішеннями суддів першої та апеляційної інстанцій, 05 квітня 2024 року від ДПС України надійшла касаційна скарга, в якій вона просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2024 року в частині задоволення заяви про забезпечення позову, і прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити у повному обсязі.

6. Після усунення недоліків касаційної скарги, ухвалою Верховного Суду від 01 травня 2024 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву на касаційну скаргу. Витребувані матеріали справи.

7. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

8. Станом на час розгляду справи письмового відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає її розгляду по суті.

IІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9. Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що можливість здійснення позивачем господарської діяльності безпосередньо залежить від наявності відповідних ліцензій і, як наслідок, наявність розпорядження про анулювання таких ліцензій зупиняє діяльність підприємства, а відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову може призвести до незворотних наслідків у вигляді втрати державного бюджету сум, сплачуваних позивачем податків, позбавлення працівників роботи та, як наслідок, заробітної плати, повного зупинення виробництва у зв`язку з відсутністю прибутку від подальшої реалізації виготовленої продукції, що призведе до значних втрат ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари», що дає підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, буде неможливим.

10. При цьому судом зауважено, що заходи забезпечення адміністративного позову щодо зупинення дії розпорядження, про вжиття яких у заяві просить позивач, відповідають предмету позову, разом з тим, вжиття таких заходів жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, оскільки факт правомірності чи протиправності винесення оскаржуваного розпорядження відповідача буде встановлено під час повного, всебічного і об`єктивного розгляду у судовому засіданні всіх обставин справи.

11. Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції.

12. Водночас скасовуючи ухвалу суду першої інстанції в частині забезпечення позову шляхом зобов`язання ДПС України внести до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, інформацію про зупинення дії розпорядження ДПС України від 08 листопада 2023 року № 426- р/л «Про анулювання ліцензії» до набрання законної сили рішення у справі, апеляційний суд, виходив з того, що приписи частини першої статті 151 КАС України не передбачають можливості застосовувати заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання вчинити певні дії.

13. До того ж, апеляційний суд зауважив, що у заяві про вжиття заходів забезпечення позову, ані в ухвалі суду першої інстанції про її задоволення, відсутнє будь-яке обґрунтування необхідності вжиття такого заходу забезпечення позову, який за своїм змістом є тотожним позовній вимозі, заявленій в позові. Це свідчить про порушення заявником вимог пункту 4 частини першої статті 152 КАС України, а судом першої інстанції - вимог частини шостої статті 154 КАС України.

IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

14. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суддів першої та апеляційної інстанцій, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.

15. Підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

16. Обґрунтовуючи вказану підставу скаржник зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права, а саме статті 150, 151 КАС України, без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 16 листопада 2022 року по справі № 640/7523/22, від 06 грудня 2022 року по справі № 140/8745/21, від 18 лютого 2021 року по справі № 420/7063/20, від 11 серпня 2021 року по справі № 380/11600/20, від 04 серпня 2022 року по справі № 420/21952/21, від 19 жовтня 2923 року по справі № 440/9568/22, від 10 квітня 2019 року по справі № 826/16509/18, від 17 червня 2020 року по справі № 380/930/20.

17. На переконання скаржника, обраний судами попередніх інстанцій вид забезпечення позову у вигляді зупинення дії розпорядження про анулювання ліцензії є неправильним, оскільки фактично вирішує спір по суті до ухвалення рішення у справі, що суперечить меті застосування статті 150 КАС України.

18. При цьому скаржник наголошує, що застосовуючи такі заходи забезпечення позову до вирішення спору по суті, суди надали можливість позивачу безперешкодно, без жодних обмежень продовжувати здійснювати діяльність з виробництва алкогольної продукції, без наявності передбачених законом підстав (на підставі ліцензії, що є анульованою), незважаючи на наявність спору про таку можливість та встановлені контролюючим органом порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

19. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.

20. Частинами першою та другою статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо :

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

21. Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.

22. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).

23. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України).

24. Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

25. При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

26. Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

27. Водночас, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

28. Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

29. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у даному конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.

30. При вирішенні питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову суди попередніх інстанцій установили, що згідно з інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом, основним видом діяльності ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» є дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв (код КВЕД 11.01), у зв`язку з чим останнім було отримано у податкового органу наступні ліцензії:

1) ліцензію на виробництво спирту коньячного №00003 (термін дії з 31 січня 2019 року до 31 січня 2024 року) видану ДФС України;

2) ліцензію на виробництво алкогольних напоїв № 00010 (термін дії з 25 квітня 2022 року безстроково), видану ДПС України.

31. Розпорядженням Державної податкової служби України від 08 листопада 2023 року № 426-р/л «Про анулювання ліцензії» анульовано ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» ліцензію на виробництво спирту коньячного № 00003, та ліцензію на виробництво алкогольних напоїв № 00010. В розпорядженні зазначено, що підставою для анулювання ліцензій став акт, який засвідчує факт відмови суб`єкта господарювання без законних підстав у допуску уповноважених представників контролюючого органу до проведення перевірки, складений відповідно до вимог пункту 8.1.2 статті 81 ПК України.

32. Відповідно до статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР) анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії; ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

33. Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання (стаття 3 Закону № 481/95-ВР).

34. Отже, суб`єкт господарювання позбавлений права здійснювати діяльність, зокрема, з виробництва алкогольних напоїв, без відповідної ліцензії.

35. Суди першої та апеляційної інстанцій дослідили надані заявником документи та встановили, що ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари» укладені договори постачання з покупцями, зокрема з ХФ «Акварекс» (договір поставки № 0831001 від 31 серпня 2023 року, року який наразі діє), ТОВ «Адлер Груп» (договір поставки № 0831001 від 31 серпня 2023 року, який наразі діє), ТОВ «Джерело» (договір поставки № 0801001 від 01 серпня 2023 року, який наразі діє), TOB «МР Трейдінг» (договір поставки № 0725001 від 25 липня 2023 року, який наразі діє), за умовами яких постачальник - ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари», зобов`язаний за заявками покупців поставити алкогольну продукцію, які надано разом із заявою про забезпечення позову. Крім того, позивачем також надано замовлення ХФ ТОВ «Адлер Груп» на алкогольні напої листопад - грудень 2023 року.

36. Надаючи оцінку характеру ймовірних наслідків спірного у цій справі рішення суб`єкта владних повноважень про зупинення дії якого просив позивач у заяві про забезпечення позову, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що оскаржуване розпорядження набрало чинності та створює правові наслідки у вигляді позбавлення можливості виробництва алкогольних напоїв в межах здійснення господарської діяльності позивача до моменту перевірки правомірності прийняття оспорюваного розпорядження в судовому порядку.

37. При цьому, за наслідками оцінки наведених позивачем доводів та доказів, наданих на їх підтвердження, суди попередніх інстанцій обґрунтовано вказали на існування підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 150 КАС України, для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки анулювання ліцензії на право виробництва алкогольних напоїв з моменту її отримання суб`єктом господарювання може призвести до незворотних наслідків у вигляді втрати державного бюджету сум сплачуваних Товариством податків, позбавлення працівників роботи та, як наслідок, заробітної плати під час воєнного стану, повного зупинення виробництва, у зв`язку з відсутністю прибутку від подальшої реалізації виготовленої продукції, що призведе до значних втрат, які у випадку прийняття рішення у цій справі на користь позивача можуть бути пред`явлені до стягнення з бюджету, що посилює негативність таких наслідків для позивача і дає підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Крім того, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до негативних наслідків у взаємовідносинах з іншими суб`єктами господарювання, яким позивач повинен здійснити поставку виробленої продукції, та відповідно до невідворотних витрат та перепон у веденні господарської діяльності.

38. Також суди попередніх інстанцій виходили з того, що наведені позивачем обставини дійсно впливають на здійснення ефективного способу захисту порушеного права, який, насамперед, спрямований на поновлення такого права, і лише у разі неможливості такого поновлення - гарантування особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

39. Суди попередніх інстанцій також обґрунтовано вважали, що обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

40. Колегія суддів зазначає, що в цьому випадку вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення, не є вирішенням спору по суті, на що помилково вказує скаржник, і не свідчить про неправомірність висновку контролюючого органу про наявність підстав для анулювання ліцензії на право виробництва алкогольних напоїв.

41. Правомірність вжиття судами заходів забезпечення позову у цій категорії спорів вже була предметом розгляду Верховного Суду, який у постановах від 14 грудня 2021 року (справа № 240/16920/21), від 15 квітня 2022 року (справа № 440/6755/21), від 21 грудня 2022 року (справа № 160/11995/22) від 31 січня 2023 року (справа № 140/8709/21), від 22 березня 2023 року (справа № 380/8301/22) дійшов висновків, аналогічних до викладених колегією суддів у даній справі.

42. Отже, забезпечуючи позов шляхом зупинення дії розпорядження податкового органу щодо анулювання ліцензій на виробництво спирту коньячного та алкогольних напоїв, суди діяли відповідно до норм процесуального законодавства, вибравши вид забезпечення позову передбачений КАС України.

42. Водночас суд апеляційної скасовуючи частково ухвалу суду першої інстанції в частині забезпечення позову шляхом зобов`язання ДПС України внести до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, інформацію про зупинення дії розпорядження ДПС України від 08 листопада 2023 року № 426- р/л «Про анулювання ліцензії» до набрання законної сили рішення у справі обґрунтовано вказав, що суд першої інстанції застосував вид забезпечення позову, який не відповідає предмету оскарження.

43. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 березня 2024 року по справі № 240/32606/23.

44. Аргументи касаційної скарги про неправильність зроблених судами висновків є безпідставними та зводяться до переоцінки встановлених у справі обставин, що не узгоджується з приписами статті 341 КАС України.

45. Висновки, викладені Верховним Судом на які скаржник покликається в касаційній скарзі, не можуть бути застосовані у цій справі, оскільки вказані рішення ухвалені у неподібних до цієї справи правовідносинах.

46. Касаційна скарга не містить інших відомостей про обставини, які б свідчили про порушення судами норм процесуального права при ухваленні судових рішень, а тому колегія суддів вважає, що висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

47. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року у нескасованій частині та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2024 року у справі № 520/32871/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді О. В. Білоус

І. Л. Желтобрюх