Справа № 160/11274/24
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2024-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О. розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,-
30 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Департаменту патрульної поліції з вимогами, з урахуванням уточнень від 29.05.2024:
- визнати протиправним та скасувати п. 2 наказу Департаменту патрульної поліції від 20.03.2024 р. № 157 «Про застосування до працівників ППП у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП дисциплінарних стягнень»;
- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 09.04.2024 р. № 593 о/с «по особовому складу»;
- поновити лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 1 роти №2 батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області;
- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 09.04.2024 р. і до моменту фактичного поновлення на посаді.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що працював на посаді інспектора взводу № 1 роти №2 батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області. За наслідками проведення службового розслідування Відповідачем було винесено наказ від 20.03.2024 р. № 157 «Про застосування до працівників ППП у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП дисциплінарних стягнень», яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Крім того, на виконання вказаного наказу 09.04.2024 р. відповідачем було винесено наказ № 593 о/с «по особовому складу», яким позивача було звільнено зі служби в поліції з 09.04.2024 р.. Вказує, що категорично не погоджується із результатами службового розслідування та обставинами, які були встановлені під час його проведення, оскільки ніякої неправомірної вигоди від громадянина ОСОБА_2 , ні позивач, а ні його напарник ОСОБА_3 не отримували та не допускали із останнім ненормативного спілкування. Зазначив, що пояснення працівники поліції, які мають абсолютно однаковий зміст, вочевидь, є такими, що були підготовлені заздалегідь керівництвом та не можуть використовуватися на підтвердження винуватості позивача через явну односторонність наданих пояснень, а тому висновок, складений за результатами службового розслідування відносно позивача, а також оскаржуваний наказ про застосування дисциплінарного стягнення було винесено відповідачем помилково. Вважає, що в його діях відсутній склад будь-якого дисциплінарного проступку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачем 14.06.2024 подано до суду відзив на позовну заяву в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що підставою видання наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став висновок службового розслідування від 29.02.2022, за фактом порушення службової дисципліни з боку інспекторів взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 та лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яким встановлено, що 14.01.2024 лейтенант поліції ОСОБА_1 та лейтенант поліції ОСОБА_3 , діючи умисно, порушуючи антикорупційне законодавство України та професійно-етичні вимоги щодо правил поведінки поліцейських, без фіксації на портативні відеореєстратори, зустрілися із ОСОБА_5 з метою схилити останнього до надання їм неправомірної вигоди на регулярній основі через третіх осіб. Окрім того, в ході спілкування з заявником вищевказані поліцейські не дотримувались норм ділового мовлення, неодноразово допускали використання ненормативної лексики. Такі дії лейтенанта поліції ОСОБА_1 та лейтенанта поліції ОСОБА_4 порушують права людини, підривають авторитет Національної поліції України в суспільстві та суперечать принципам діяльності поліцейського, а також не сприяють посиленню авторитету та довіри громадян до поліції. При накладенні на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення було враховано тяжкість проступку, також були враховані обставини, за яких його скоєно, заподіяну шкоду.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що відповідно до наказу т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, (відповідач) від 12.01.2022 р. № 128 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 (надалі-позивач) був прийнятий на службу в поліцію на посаду поліцейського взводу № 1 роти №2 батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області.
Наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 20.02.2023 р. № 169 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 було призначено на посаду інспектора взводу № 1 роти №2 батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області.
Наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 31.01.2024 р. № 231 «По призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» відповідно до частин першої - четвертої статті 14, частин першої та другої статті 15, частини першої, другої, сьомої та восьмої статті 17, статті 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут), частини першої та п`ятої статті 70 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1 та 4 розділу II, пунктів 1 та 2 розділу III Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, пунктів 2 та 3 розділу І Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, з мстою перевірки відомостей щодо можливого порушення службової дисципліни інспекторами взводу № 1 роги № 2 батальйону № 2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції Глуховським Богданом Володимировичем та сержантом поліції ОСОБА_1 , викладених у зверненні ОСОБА_6 (вх. ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП від 29.01.2024 № Х-97) - призначено службове розслідування у формі письмового провадження.
Наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 20.03.2024 № 157 «Про застосування до працівників ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області» відповідно до наказів ДПП від 31.01.2024 № 231 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» та від 13.02.2024 № 328 «Про продовження строку проведення службового розслідування» проведено службове розслідування з метою перевірки відомостей щодо можливого порушення службової дисципліни лейтенантами поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , інспекторами взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, викладених у зверненні ОСОБА_5 (вх. ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП від 29.01.2024 № Х-97) - за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пунктів І, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної у частині першій статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої статті 22, частини першої статті 38, частини першої статті 42 Закону України «Про запобігання корупції», абзаців тугого, третього, шостого, одинадцятого пункту 1 розділу П Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026, підпунктів 1, 7,10 пункту 3.1 розділу ІІІ посадової інструкції інспектора ППП в місті Кривий Ріг УШІ в Дніпропетровській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 15.08.2018 № 3738, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0161729), інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.
Підставою видання вищевказаного наказу став висновок службового розслідування від 29.02.2024, яким встановлено, що 14.01.2024 лейтенанти поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , діючи умисно, порушуючи антикорупційне законодавство України та професійно-етичні вимоги щодо правил поведінки поліцейських, без фіксації на портативні відеореєстратори, зустрілися з ОСОБА_8 з метою схилити останнього до надання їм регулярної неправомірної вигоди через третіх осіб. Крім того, під час спілкування із заявником указані поліцейські не дотримувались норм ділового мовлення, неодноразово допускали використання ненормативної лексики. Такі дії лейтенантів поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_4 порушують права людини, підривають авторитет Національної поліції України в суспільстві та суперечать принципам діяльності поліцейського. Своїми діями лейтенанти поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_7 дискредитували звання поліцейського, що є несумісним з подальшим проходженням служби в Національній поліції України.
Наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 09.04.2024 № 593 о/с «По особовому складу» відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0161729), інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області з 09 квітня 2024 року. Підстава: наказ Департаменту патрульної поліції від 20.03.2024 № 157.
Надаючи оцінку правомірності винесення спірних наказів, суд виходить з такого.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).
Згідно з вимогами статті 17 Закону статті 18 Закон № 580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджуються Міністерством внутрішніх справ України.
За приписами частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.
Відповідно до частин першої, другої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Дія цього Статуту поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно з частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Частинами першою, другою, третьою статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до частини першої - четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до частини першої статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Згідно ч. 1, 2 ст.26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893.
Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Згідно з абзацом 2 пункту 2 розділу ІІ цього Порядку службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення.
За змістом пункту 1 розділу V Порядку проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Пунктом 13 розділу V Порядку передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.
Згідно з пунктом 17 розділу V Порядку факт відмови поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб від надання пояснень фіксується шляхом складення акта про відмову надати пояснення.
В акті обов`язково зазначаються відомості про дату, час і місце його складення, посади, звання, прізвища, імена, по батькові осіб, які його склали, прізвище, ім`я, по батькові особи, якій було запропоновано надати пояснення та яка відмовилася це зробити, а також (у разі повідомлення) - причини такої відмови. Акт про відмову надати пояснення підписують член дисциплінарної комісії, присутній під час відмови, та інші особи, присутні під час відмови.
Акт про відмову надати пояснення реєструється в службі діловодства (канцелярії) органу (підрозділу, закладу, установи) поліції, ЗВО, в якому утворена дисциплінарна комісія, та долучається до матеріалів службового розслідування.
За змістом пункту 1 розділу VІІ Порядку у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Згідно з ч. 15 статті 15 Дисциплінарного статуту, за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту, Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.
Як уже зазначалось, що наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 31.01.2024 р. № 231 «По призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» відповідно до частин першої - четвертої статті 14, частин першої та другої статті 15, частини першої, другої, сьомої та восьмої статті 17, статті 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут), частини першої та п`ятої статті 70 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1 та 4 розділу II, пунктів 1 та 2 розділу III Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, пунктів 2 та 3 розділу І Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, з мстою перевірки відомостей щодо можливого порушення службової дисципліни інспекторами взводу № 1 роги № 2 батальйону № 2 ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції Глуховським Богданом Володимировичем та сержантом поліції ОСОБА_1 , викладених у зверненні ОСОБА_6 (вх. ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП від 29.01.2024 № Х-97) - призначено службове розслідування у формі письмового провадження.
Пунктом першим розділу V Порядку № 893 визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Згідно пункту 4 розділу V Порядку № 893 службове розслідування має встановити:
наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;
наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;
ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;
обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;
відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
вид і розмір заподіяної шкоди;
причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Відповідно до пункту 7 розділу V Порядку № 893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.
Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом:
одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;
одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи;
отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.
У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.
Пунктом 2 розділу VІ Порядку № 893 визначено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Згідно пункту 9 розділу VІ Порядку № 893 висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.
Враховуючи думку членів дисциплінарної комісії та на підставі поданих матеріалів службового розслідування уповноважений керівник може прийняти рішення про накладення на поліцейського іншого виду дисциплінарного стягнення, що відрізняється від запропонованого дисциплінарною комісією.
У разі якщо уповноважений керівник не має права на накладення конкретного виду дисциплінарного стягнення на поліцейського, він затверджує висновок службового розслідування і одночасно порушує перед старшим прямим керівником, наділеним правом накладати таке стягнення, клопотання про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського.
Так, за наслідком проведеного службового розслідування складено висновок від 29.02.2024 за фактом порушення службової дисципліни з боку також і інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 .
Висновком встановлено, що 29.01.2024 до ВМАЗ ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП надійшли копії матеріалів звернення ОСОБА_5 , зареєстровані 29.01.2024 відділенням документального забезпечення (далі - ВДЗ) ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП за вх. № Х-97, в яких заявник просить відреагувати на його заяву та притягнути до відповідальності окремих працівників ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП Глуховського Б.В. та ОСОБА_1 , які протягах трьох тижнів, починаючи з 13.12.2023, неодноразово зупиняли авто під керуванням заявника та складали у відношенні нього протоколи про адміністративні правопорушення, після чого почали займатись вимаганням з ОСОБА_5 грошових коштів на постійній основі за те, щоб не зупиняти його транспортний засіб та щоб він не проходив кожного разу огляд на стан сп`яніння.
У письмовій заяві ОСОБА_5 зазначив, що вищевказані патрульні 14.01.2024 надали йому номер банківської картки НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 та повідомили, щоб він її поповнював на 1000 грн. в цей день, і в подальшому на регулярній основі. Цього ж самого дня, патрульні проінструктували заявника, що він повинен здійснювати такі платежі по їх команді, аби ОСОБА_5 мав змогу спокійно їздити за кермом. Також патрульні повідомили заявника про те, що мають «зв`язки» в лікарні і за грошову винагороду зможуть надати йому належні довідки про проходження медичного огляду, який по факту заявник не проходив. До своєї заяви ОСОБА_5 додав копії зібраних ним матеріалів по цій справі, в тому числі аудіо запис розмови з вищевказаними поліцейськими за фактом подій, які мали місце 14.01.2024.
29.01.2024 вищевказане звернення з усіма додатками до нього (9 арк. в 1 прим., 1 CD-R диск в 1 прим.), за вих. № Х-97/41/19/1/03-2024 від 29.01.2024 було направлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, про що в свою чергу було повідомлено заявника ОСОБА_5 .
Під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією було уважно вивчено та проаналізовано відомості надані в додатках до звернення ОСОБА_5 (вх. № X- 97 від 29.01.2024).
Так, в додатках міститься копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 636683 оформленого у відношенні ОСОБА_5 13.12.2023 за порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Про Правила дорожнього руху» від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП. Також наявна копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 636687 оформленого у відношенні ОСОБА_5 06.01.2024 за порушення вимог пункту 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП; копія висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 44, дата заповнення якого 06.01.2024, дата і точний час огляду: 15.30 06.01.2024. У пункті 10 висновку вказано,- « ОСОБА_5 не пройшов медогляд на стан сп`яніння в повному обсязі згідно чинного законодавства» (текст та пунктуація збережені). На одному з додатків наявне роздруковане на аркуші паперу формату А4 фото клаптику паперу на якому прописом зазначено номер: НОМЕР_1 . У своїй заяві та поясненні ОСОБА_5 вказав цей номер, як номер банківської карти на яку він 14.01.2024 здійснив переказ власних коштів в розмірі 1 тис. грн за вказівкою (командою) ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Про що заявник надав роздрукований знімок екрану мобільного телефону із застосунку «Прива24», де вказано історію транзакцій, одна з яких є переказом вищевказаної суми на ім`я ОСОБА_10 (дата та час транзакції: 14.01.2024 о 14.25). ОСОБА_5 надав копію цієї платіжної транзакції. В додатках міститься скріншот екрану мобільного телефону заявника, на якому зображено діалогове вікно БМБ/ММБ з контактом під назвою НОМЕР_2 , який має номер телефону НОМЕР_3 , де зазначено, що о 14.48 21.01.2024 на мобільний номер телефону ОСОБА_5 надійшло повідомлення з одним символом: +.
Дисциплінарною комісією було уважно досліджено вищевказаний аудіо запис. Прослуховуванням запису було встановлено, що ОСОБА_5 заздалегідь домовився з патрульними про зустріч біля будівлі місцевої церкви. Запис почався ще до фактичної зустрічі з поліцейськими, тому на ньому зафіксовано, як ОСОБА_5 телефонує патрульним та повідомляє, що він вже на місці біля церкви на лавочці. Через 6 хвилин йому перетелефонував патрульний та запитав, де він. Також сказав йти прямо на них, оскільки вони вже його бачать. Через 2 хв ОСОБА_5 починає безпосередньо спілкуватися в живу з поліцейськими.
Також, в ході проведення службового розслідування, комісією були опитані співробітники патрульної поліції: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , пояснення яких не в повній мірі співпадає та має розбіжності з фактичними даними зібраними під час проведення службового розслідування, що ставить під сумнів щирість працівників патрульної поліції та достовірність наданої ними інформації за даним фактом.
Суд зазначає, що вказані вище обставини, які встановлені комісією під час службового розслідування, знайшли своє підтвердження у висновку від 29.02.2024 та слугували підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.
Відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», поліцейські є суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону.
Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про запобігання корупції», особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь- яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.
Згідно частини першої статті 38 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.
Досліджуючи, чи прийняті оскаржувані накази відповідача у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, суд зазначає про наступне.
Згідно змісту оскаржуваного наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 20.03.2024 № 157 «Про застосування до працівників ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області» позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної у частині першій статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої статті 22, частини першої статті 38, частини першої статті 42 Закону України «Про запобігання корупції», абзаців тугого, третього, шостого, одинадцятого пункту 1 розділу П Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026, підпунктів 1,7,10 пункту 3.1 розділу ІІІ посадової інструкції інспектора ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 15.08.2018 № 3738, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту.
Суд зазначає, що у спірних правовідносинах службове розслідування призначене за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками поліції.
Суд звертаючись до практики Верховного Суду зазначає, що згідно правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 07.12.2021 у справі №120/278/20-а з подібними правовідносинами, повноваження стосовно оцінки обставин, встановлених службовим розслідуванням, надання оцінки критеріям, які враховуються при обранні виду стягнення, тяжкості проступку та заподіяній шкоді, ставленню порушника до службових обов`язків, визнанню особою своєї вини в ході службового розслідування, рівень її кваліфікації тощо, є виключними дискреційними повноваженнями відповідної посадової особи, у даному випадку голови НП України, оскільки результатом реалізації таких повноважень є обрання одного з восьми можливих видів дисциплінарних стягнень.
Так, рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, прийнято із використанням, зокрема, відомостей, наявних в матеріалах службового розслідування та ґрунтується на самостійних правових підставах.
Аналогічного змісту підхід викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) та від 02.10.2018 у справі №9901/454/18.
Приписами ч. 2 ст. 9 КАС України, визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
З огляду на те, що предметом спору є визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог.
Суд зазначає, що матеріалами службового розслідування підтверджено, що 14.01.2024 лейтенант поліції ОСОБА_1 та лейтенант поліції ОСОБА_3 , діючи умисно, порушуючи антикорупційне законодавство України та професійно-етичні вимоги щодо правил поведінки поліцейських, без фіксації на портативні відеореєстратори, зустрілися із ОСОБА_5 з метою схилити останнього до надання їм неправомірної вигоди на регулярній основі через третіх осіб. Окрім того, в ході спілкування з заявником вищевказані поліцейські не дотримувались норм ділового мовлення, неодноразово допускали використання ненормативної лексики.
Суд також наголошує, що однією з підстав для звільнення позивача зі служби в поліції стало вчинення позивачем дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни та вчинення дій, які дискредитують звання працівника Національної поліції України.
Положення статей 8, 18 Закону України «Про Національну поліцію», а також приписів Правил етичної поведінки поліцейських, покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.
Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати вчинків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.
З наданих матеріалів вбачається, що позивачем 12.01.2022 складено присягу працівника Національно поліції України, згідно якої останній усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягнув вірно служити Українському родові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права та свободи людини, честь Держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Крім того, наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України.
Згідно вказаних правил, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, у тому числі:
неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;
поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;
виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку, не допускати дискримінації в будь-якій формі тощо.
Відповідно до пункту 5 розділу II Інструкції, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Згідно підпунктів 1, 7, 10 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 15.08.2018 № 3738, інспектор полку під час несення служби зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність патрульної поліції, а також Присяги поліцейського; під час спілкування з громадянами дотримуватися правил поведінки та професійної етики; інспектор полку під час несення служби зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки і накази керівництва, постійно і наполегливо самовдосконалюватись, підвищувати рівень довіри суспільства до поліції.
Також зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, можна зробити висновок, що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.
Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
Позивач прийняв присягу працівника поліції та добровільно взяв на себе підвищені вимоги, які пред`являються до працівників поліції при проходженні служби і які він повинен дотримуватися.
Верховним Судом у постанові від 05 березня 2020 року у справі №815/4478/16 визначено, що порушення присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.
Отже, звільнення за порушення службової дисципліни, що виразилося в порушенні присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.
Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, за порушення Присяги мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.
Згідно правових висновків відображених в постановах Верховного Суду від 05.05.2019 у справі №825/1902/16, від 17.07.2019 у справі №806/2555/17, від 07.03.2019 у справі № 819/736/18 «в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Дискредитація звання рядового і начальницького складу Національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують працівників національної поліції та власне національна поліція, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень».
Підставою для застосування стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходу за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.
Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна перевірятися судами насамперед в тому, чи таке рішення прийнято в межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях особи є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення, чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) з учиненим особою діянням.
При цьому, вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати саме склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи, отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.
Суб`єкт владних повноважень, у свою чергу, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому, саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення, не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.
Суд також враховує правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладену у постанові від 26.01.2021 у справі №2140/1342/18. Верховний Суд у цій справі відхилив висновки судів попередніх інстанцій про те, що сам факт притягнення поліцейського до кримінальної відповідальності в рамках кримінального провадження до ухвалення вироку у справі не може бути підставою для звільнення поліцейського зі служби в поліції, оскільки, як встановлено судами у цій справі та підтверджено матеріалами справи, позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни.
У даному випадку, під час службового розслідування відповідачем надавалась оцінка діям позивача в контексті дотримання ним присяги поліцейського, виходячи з порушення службової дисципліни та належної організації роботи поліцейського, а також вчиненні дій не сумісних з вимогами, які пред`являються до поліцейського та призвели до приниження авторитету Національної поліції України, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам.
При цьому, відповідачем не бралась до уваги доведеність чи недоведеність вини поліцейського у вчиненні кримінальних правопорушень, а вплив даних подій на авторитет та довіру до Національної поліції зі сторони населення, сутності й призначення правоохоронних інституцій, та вчиненні даних дій позивачем всупереч інтересів служби, та чи суперечить це покладеним на нього обов`язкам, чи підриває це довіру до нього, як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Суд звертає увагу, що в силу покладених на поліцейського службових обов`язків, він не повинен був допускати вчинків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.
Суд вважає аргументованою правову позицію відповідача щодо того, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством, має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.
Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.
Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.
На думку суду, дії позивача, які стали предметом дослідження під час проведення службового розслідування, свідчать про порушення ним присяги поліцейського, а відтак грубого порушенням службової дисципліни.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані накази відповідача прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені діючим законодавством, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 193, 242-244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 28 червня 2024 року.

Суддя Е.О. Юрков