Справа № 140/2361/24
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року ЛуцькСправа № 140/2361/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком від 27.02.2024 року №96 ОСОБА_1 , як батькові дитини з інвалідністю з дитинства, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та не зарахуванні до загального стажу роботи періоду навчання згідно уточнюючої архівної довідки №03-25/01/2392 від 22.09.2023 року, виданої Волинським національним університетом імені Лесі Українки.

Зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.02.2024 року про призначення дострокової пенсії за віком, як батькові дитини з інвалідністю з дитинства, відповідно до п.3 ч.1 ст.115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням висновків суду у даній справі та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України, зарахувавши до загального стажу роботи періоди навчання в Луцькому державному педагогічному інституті імені Лесі Українки згідно уточнюючої архівної довідки №03-25/01/2392 від 22.09.2023 року, виданої Волинським національним університетом імені Лесі Українки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29.02.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до ст.115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Проте, Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області фонду рішенням №96 від 27 лютого 2024 року відмовило у такому призначенні у зв`язку з тим, що право на достроковий вихід на пенсію вже використала дружина позивача. Крім того, позивачу не зараховано до загального стажу роботи періоди навчання в Луцькому державному педагогічному інституті імені Лесі Українки згідно уточнюючої архівної довідки №03-25/01/2392 від 22.09.2023 року, виданої Волинським національним університетом імені Лесі Українки. Позивач вважає таке рішення протиправним та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства та порушує його право на соціальний захист.

З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі; її розгляд ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін суддею одноособово.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову повністю, мотивуючи тим, що оскільки мати дитини вже використала своє право на достроковий вихід на пенсію, то позивач права на призначення дострокової пенсії за віком згідно п.3 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування", як батько дитини інваліда з дитинства не має. Також звертають увагу на те, за яких підстав може бути призначена вказана пенсія, а саме визнання дитини інвалідом до 6-ти років або за наявності висновку ЛЛК, що дитина має показання для визнання її дитини інвалідом до досягнення шестирічного віку.

Щодо вимоги зарахувати до загального стажу роботи періоди навчання в Луцькому державному педагогічному інституті імені Лесі Українки згідно уточнюючої архівної довідки №03-25/01/2392 від 22.09.2023 року, виданої Волинським національним університетом імені Лесі Українки зазначив, що при аналізі долучених до заяви до призначення пенсії документів, спеціалістами фонду було встановлено, що анкетні дані зазначені, у вище вказаній довідці не відповідають паспортним даним позивача.

Просив в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про народження номер НОМЕР_1 (а.с.23).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнаний дитиною з інвалідністю до досягнення 6-ти річного віку, що підтверджується довідкою ЛКК та випискою із акта огляду МСЕК про встановлення інвалідності до довідки серії ВЛН №0111177 від 03.01.2013. (а.с.26-28)

Згідно медичного висновку ЛКК від 15.02.2024 року №81 діагноз: вроджена вада розвитку зорових нервів (первинна атрофія дисків зорових нервів обох очей). Практична сліпота правого ока, слабозорість лівого ока. Вторинна розбіжна косоокість правого ока. Разом з тим, у даному висновку зазначено я, ОСОБА_1 , виховав до 6-ти річного віку дитину інваліда з дитинства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .(а.с.25)

29.02.2024 позивач звернувся із заявою до ГУ УПФ у Волинській області про призначення йому пенсії відповідно до ч.3 ст.115 Закону України Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування.

При цьому, 19.02.2024 ОСОБА_2 , яка отримує пенсію по інвалідності 3 гр. з 10.12.2003 року, звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області із заявою про те, що передає своє право на дострокове призначення пенсії за віком, як матері дитини з інвалідністю з дитинства ОСОБА_3 , 1992 року народження, своєму чоловікові ОСОБА_1 .

Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області фонду рішенням №96 від 27 лютого 2024 року відмовило позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що право на достроковий вихід на пенсію вже використала дружина позивача. Крім того, позивачу не зараховано до загального стажу роботи періоди навчання в Луцькому державному педагогічному інституті імені Лесі Українки згідно уточнюючої архівної довідки №03-25/01/2392 від 22.09.2023 року, виданої Волинським національним університетом імені Лесі Українки).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом (стаття 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Відповідно до пункту 3 частини 1статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років. За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності страхового стажу не менше 20 років.

Таким чином, матері надається право вибору особи, яка буде одержувати дострокову пенсію за віком: вона сама або батько дітей.

Відповідач не заперечує обставини, які надають право позивачу на призначення дострокової пенсії за віком, а саме наявність відповідного страхового стажу не менше 20 років, досягнення відповідного віку 55 років.

При цьому, позиція пенсійного органу полягає в тому, що мати особи з інвалідністю з дитинства ОСОБА_2 одержує пенсію по інвалідності, а тому вона не може відмовитися від призначення дострокової пенсії за віком на користь позивача, оскільки використала своє право на пенсію.

Однак суд вказані твердження пенсійного органу до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, своє право на отримання пенсії із підстав, встановлених пунктом 3 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_2 не використала. Натомість, вона вже отримує пенсію по інвалідності, як інвалід 3 групи, з 10.12.2003 внаслідок чого делегувала своє дострокове право на пенсію за віком батьку особи з інвалідністю з дитинства, що підтверджується заявою самої дружини позивача від 19.02.2024.

Положеннями абзацу 2 пункту 3 частини 1статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено спеціальне суб`єктивне право батька, як одного з членів подружжя, що здійснювало виховання дитини-інваліда, на призначення дострокової пенсії за віком, і допустимість реалізації цього права не може ставитися в залежність від реалізації матір`ю свого права на призначення пенсії за інвалідністю, передбаченого іншими нормами законодавства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 12.11.2013 у справі №21-373а13. Верховний Суд при розгляді даної категорії справи притримується такої ж правової позиції.

Крім того, суд зауважує, що призначення іншого виду пенсії та право на достроковий вихід на пенсію за своїм змістом не є тотожними поняттями та регламентують різні по своїй суті правовідносини.

Відтак, суд вважає безпідставними посилання відповідача про те, що оскільки дружина позивача ОСОБА_2 використала своє право на достроковий вихід на пенсію, то заявник ОСОБА_1 право на призначення дострокової пенсії за віком, як батько дитини з інвалідністю з дитинства не має, як на підставу відмови позивачу в призначенні пенсії.

Щодо не зарахування до загального стажу роботи періоду навчання згідно уточнюючої довідки №03-25/01/2392 від 22.09.2023 року Волинського національного університету ім. Л.Українки, так як в даних про присвоєння кваліфікації прізвище не відповідає паспорту, суд зазначає наступне.

З вищевказаної архівної довідки вбачається, що помилку у прізвищі здійснено при зарахуванні до Луцького державного педагогічного інституту імені Лесі Українки на перший курс денної форми навчання факультету фізичного виховання на спеціальність «Фізичне виховання», а саме зокрема у наказі ректора №45-С від 23.08.1986: замість ОСОБА_4 записано ОСОБА_5 . У цій же довідці також зазначено, що у наказі ректора №28-С від 02.06.1987 про надання академічної відпустки на час служби у Радянській армії та наказі ректора №38-С від 27.06.1989 про дозвіл продовжити навчання на другому курсі після академічної відпустки для служби у лавах Радянської армії моє прізвище зазначено ОСОБА_6 у наказі ректора №39-С від 22.06.1992 про присвоєння кваліфікації та звання вчителя фізичної культури середньої школи та дипломі встановленого зразка серії прізвище вказано Лозіцький.

При цьому, суд звертає увагу на те, що прізвище (окрім зайвого м`якого знаку), ім`я та по батькові позивача, а також дата народження внесені до диплому відповідають свідоцтву про народження серії НОМЕР_2 , виданому 27 грудня 1968 року, титульній сторінці трудової книжки серії НОМЕР_3 та паспорту серії НОМЕР_4 , свідоцтву про шлюб серії НОМЕР_5 .

А тому, суд вважає, що період навчання згідно уточнюючої довідки №03-25/01/2392 від 22.09.2023 року Волинського національного університету ім. Л.Українки підлягає зарахуванню до загального трудового стажу роботи позивача.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення від 27.02.2024 року №96 про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому суд при розгляді даної справи не дає оцінку твердженням відповідача, викладеним у відзиві на позовну заяву, а саме, що підставами, які дають право на дострокове призначення пенсії за ч.3 ст.115 вказаного Закону є визнання дитини з інвалідністю до 6-ти років або за наявності висновку ЛЛК, що дитина має показання для визнання її дитини з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, оскільки у спірному рішенні, яке є предметом спірних правовідносин у даній справі, обґрунтування зазначених підстав відсутнє.

Частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказані принципи відповідачем при винесенні оскаржуваного рішення про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1 дотримані не були.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На думку суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності прийняття оскаржуваного рішення, а тому позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Харківській області, рішенням якого було відмовлено позивачу у призначенні пенсії, що стало підставою для звернення до суду із цим позовом, необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1211, 20 грн.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 27.02.2024 року №96 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.02.2024 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду у даній справі, зарахувавши до загального стажу роботи періоди навчання в Луцькому державному педагогічному інституті імені Лесі Українки згідно уточнюючої архівної довідки №03-25/01/2392 від 22.09.2023 року, виданої Волинським національним університетом імені Лесі Українки.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ).

Відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22в, ).

Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області (61002, м. Харків, м-н. Свободи, 5, ).

Суддя Ю.Ю. Сорока