Справа № 211/4133/24
Суддя: Ткаченко С. В.
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/4133/24
Провадження № 2-а/211/34/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 червня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.,

при секретарі Бірж Д.В.,

за участю: представника позивача Маркози Н.О.,

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача , адвоката Єгорова Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом Відділу № 9 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, -

встановив:

позивач звернувся до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з зазначеним вище адміністративним позовом, в якому просить затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 строком на шість місяців, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України; вирішити питання щодо негайного виконання рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Представник відповідача, адвокат Єгоров Є.С. у судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити, вважаючи позовні вимоги безпідставними.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Республіка Узбекистан, прибув до України за паспортом громадянина Республіки Узбекистан, востаннє здійснив в`їзд в Україну 13.07.2015 за паспортом громадянина Республіки Узбекистан серії НОМЕР_1 виданого 01.06.2013 року.

Втративши підстави для подальшого перебування на території України громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухилився від виїзду з території України.

Із заявою про продовження терміну перебування на території України, чи із заявою про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, до Відділу №9 у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не звертався, інформація щодо визнання вищезазначеного громадянина Республіки Узбекистан біженцем, або особи, яка потребує додаткового захисту, відсутня.

26.06.2024 року співробітниками Патрульної поліції у Дніпропетровській області було затримано громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірок було встановлено,що останній перебуває на території України з порушенням правил перебування на території України.

26 червня 2024 року за порушення міграційного законодавства щодо Відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МДН 006359 за ч. 2 ст. 203 КУпАП.

Постановою про накладання адміністративного стягнення ПН МДН 006349 від 26.06.2024 року, за порушення ч. 1,3 ст. 3, ч 1,3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», за ч. 2 ст. 203 КУпАП на відповідача накладено стягнення у розмірі 3400 грн.

Керуючись нормами ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» уповноваженими посадовими особами Тернівського районного відділу у м.Кривому Розі ГУ ДМС України у Дніпропетровській області, 04.11.2021 відносно громадянина Республіка Узбекистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, яким останнього зобов`язано залишити територію України у строк до 20.11.2021 року. Рішення громадянином Республіки Узбекистан ОСОБА_1 не виконано.

Під час перевірки засобами міжвідомчої системи АРКАН виконання Рішення про примусове повернення Відповідачем було встановлено що станом на 26 червня 2024 Відповідач не полишив територію України.

Відповідно до діючого законодавства України, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року №3773-VI.

Положеннями ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону, встановлено що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Згідно до ч. 3 ст. 9 Закону, строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Виключний перелік підстав для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України визначений ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Так, зокрема, відповідно до ч. 16 ст. 4 Закону, іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно до пп. 2 п. 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року №150 (зі змінами), іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Відповідач востаннє здійснив в`їзд в Україну 13.07.2015 року за внутрішнім паспортним документом громадянина Республіки Узбекистан, та з того часу не виїжджав, із клопотанням щодо продовження терміну перебування на території України, чи із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, до ГУДМС України в Дніпропетровській області не звертався, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не отримував. Після закінчення граничного періоду тимчасового перебування на території України встановленого законодавством, відповідач ухилився від виїзду з України, та не маючи інших законних підстав для подальшого перебування в Україні, перейшов на нелегальне становище в Україні.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, відповідач зареєстрованого шлюбу та неповнолітніх дітей на території України не має.

Враховуючи те, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до теперішнього часу не виконав без поважних причин рішення про примусове повернення, у зв`язку із чим Відділ № 9 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській областізвернулись до суду з даної позовною заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до абзацу першого ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Разом з цим, згідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Відповідно до абзацу першого ч. 4 ст. 30 Закону, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно до абзаців першого та другого ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства заходів затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Відповідно до ч. 11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Що згідно до підпунктів «b» та «f» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом; законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- тривалий час перебуває на території України, без законних підстав (граничний період тимчасово перебування Відповідача на території України, визначений відповідно до законодавства України (не більш як 90 днів протягом 180 днів), що є грубим порушенням законодавство України про правовий статус іноземців;

- дії Відповідача порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства (ухилення від виїзду з України після втрати підставдля перебування в Україні передбачених ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»; не виконання в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення прийнятого відносно нього);

- відсутні законні підстави для перебування на території України, та відповідно, відсутня можливість легально працевлаштування на території України, а отже , відсутні законні джерела прибутку в Україні, у зв`язку з чим Відповідач самостійно територію України не покине.

- у відповідача відсутній документ, що дає право на виїзд з України;

- у відповідача відсутні законні джерела надходження коштів на покриття витрат пов`язаних з перебуванням останнього на території України;

- у відповідача відсутні законні підстави для працевлаштування в Україні;

- а також те, що наявність вищезазначених обставин дає підстави вважати, що відповідач перешкоджатиме проведенню процедури та те, що існує ризик його втечі.

Наявність вищезазначених обставин створює обгрунтовані підстави вважати, що відповідач, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також, існує ризик його втечі, що відповідно до абзаців першого та другого ч. 1 ст. 289 КАС України, положень ч. 3 та ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» є підставою для затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також беручи до уваги, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , грубо порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139, ст. 289 КАС України, судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 241-246, 250, 288, 289, 371 КАС України, суд-

ухвалив:

позов Відділу № 9 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області - задовольнити.

Затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Вирішити питання щодо негайного виконання рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Допустити рішення до негайного виконання.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С. В. Ткаченко

Повне рішення складено 27 червня 2024 року.