Справа № 480/13676/23
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), і просить суд:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо призначення позивачу пенсії за вислугою років відповідно до вислуги, яка становить 34 роки 03 місяці 27 днів згідно п. "б" ст,12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити пенсію позивачу за вислугу років згідно п. "б" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" в розмірі передбаченому п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб", а саме 59 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, з часу звернення з відповідною заявою, тобто з 14.09.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.
В адміністративному позові зазначено, що позивач звернувся до суду у зв`язку із протиправною відмову відповідача щодо призначення пенсії за вислугу років згідно п. «б» ст. 12 Закону № 2262, відповідно до вислуги , яка становить 34 роки 03 міс. 27 дн. в розмірі, передбаченому п. «б» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а саме 59% відповідних сум грошового забезпечення.
Свої вимоги мотивує тим, що позивач проходив службу та наказом від 01.11.2005 №112 о/с звільнений зі служби. У наказі зазначено, що вислуга років позивача на день звільнення становить у календарному обчисленні 12 р.09 міс. 03 дня., трудовий стаж 17 років 11 міс. 24 дні. У висновку №7175 про призначення пенсії зазначено, що вислуга років у календарному обчисленні складає 12 років, у пільговому 0 років, трудовий стаж 30 років. Таким чином позивачу призначено пенсію в розмірі 55% від суми грошового забезпечення.
Враховуючи те, що позивачу пенсія призначена без врахування пільгової вислуги років, позивач звернувся до ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» із клопотанням про надання довідки про проходження служби із зазначенням календарної вислуги років, трудового стажу, вислуги, в т.ч. пільгової.
ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» за наслідками звернення позивача надала довідку в якій зазначено, що вислуга років позивача на день звільнення становить у календарному обчисленні 12 р.09 міс. 03 дня., у пільговому обчисленні 16 років 04 міс. 03 дн. (служба в ДКВС України 14 років 03 міс.29 дн.), трудовий стаж 17 років 11 міс. 24 дні, вислуга, в т.ч. пільгова, всього 34 роки 03 міс. 27 дн.).
Позивач зазначає, що на час призначення пенсії не було враховано пільгова вислуга років, а тому розмір пенсії складає 55% відповідних сум грошового забезпечення за 30 років вислуги, а не за 34 роки.
Зазначає, що має право на пільгове зарахування вислуги років для призначення пенсії один місяць служби за сорок днів, а достатньою підставою для набуття та обрахунку права на пенсію за вислугу років позивача є умови, викладені постановою КМУ від 17.07.1992 №393. Законом України №2262 передбачені пільгові умови для призначення пенсії за вислугу років.
В позові зазначено, що 14.09.2023 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за вислугою років в розмірі , передбаченому п. «а» ст. 13 Закону №2262, з урахуванням загальної вислуги років на день звільнення , що становить 34 роки 03 міс. 27 дн.
Отримав відмову ГУ ПФУ в Сумській області з тих підстав, що розмір страхового стажу позивача не змінився, а пільгове обчислення вислуги років не впливає на розмір пенсії позивача.
Позивач зазначає, що у довідці від 31.08.2023 №5/131 зазначено, що вислуга років на день звільнення становить 12 років 09 міс. 03дн., в у пільговому обчисленні 16 років, 04 міс. 03 дні., трудовий стаж позивача становить 17 років 11 міс. 24 дн., а вислуга років становить 34 р. 03 міс. 27 дн., а тому розмір пенсії позивача повинен розраховуватися та становить 59% суми грошового забезпечення позивача. На час призначення позивачу пенсії у 2005 році розмір пенсії визначено без врахування пільгового обчислення вислуги років позивача.
Таким чином обчислення та виплата пенсії з розрахунку 55 % суми грошового забезпечення порушує право позивача на отримання належних пенсійних виплат.
Відповідач відзиву на позов не подав, надано документи з пенсійної справи позивача.
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач звільнений зі служби з 01.11.2005 відповідно до наказу Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Сумській області, що підтверджується наказом від 01.11.2005 №112о/с.
В зазначеному наказі зазначено, що вислуга років на день звільнення становить у календарному обчисленні 12р. 09міс.03 дн, трудовий стаж 17р.11міс.24дн., вислуга років всього 30р.08міс.27дн.
На підставі документів, складених на ім`я позивача Управлінням Державного департаменту України з питань виконання покарань у Сумській області, було призначено позивачу пенсію згідно п «б» ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон №2262).
Позивач отримав супровідний лист ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» від 31.08.2023 №05/2743, до якої в додатку надано довідку ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» №05/131 від 31.08.2023 в якій зазначено, що вислуга років у календарному обчисленні становить 12р.09 міс.03дн., у пільговому обчисленні 16р. 04 міс.03 дн (служба в ДКВС України 14р. 03міс29 дн), трудовий стаж 17р. 11міс. 24дн., вислуга, в т.ч. і пільгова, всього 34 роки 11 міс. 24 дн.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії позивача на підставі довідки №05/2743 від 31.08.2023.
Позивач після отримання листа ГУ ПФУ в Сумській області від 13.10.2023 про відмову у перерахунку пенсії звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII від 09.04.1992.
Пунктом "б" статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.
В адміністративному позові в розділі «Фактичні обставини» зазначено, що позивач звернувся 14.09.2023 з метою досудового врегулювання спору із заявою про призначення пенсії за вислугу років у розмірі, передбаченому п. «а» ч.1 ст. 13 Закону №2262, з урахування загальної вислуги років на день звільнення 34 роки 03 міс. 27 дня. Також в позові зазначено, що позивач набув право на призначення пенсії, але відповідач листом від 13.10.2023 відмовив у призначенні пенсії за вислугу років в розмірі, передбаченому п. «б» ст. 13 Закону №2262.
Разом із тим, фактичні обставини справи, які зазначаються в адміністративному позові, не підтверджуються матеріалами даної справи.
На час призначення пенсії 01.11.2005 умови для призначення пенсії за п. «а» ст. 12 Закону №2262 у позивача були відсутні.
Так, п. «а» ст. 12 Закону № 2262 (в редакції чинній на час призначення 01.11.2005 пенсії позивачу) передбачав, що пенсію маються право отримувати особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше.
Станом на 01.11.2005 вислуга років позивача не становила 20 років і більше. В матеріалах справи та пенсійної справи відсутні будь-які документи, що свідчать, що до відповідача від уповноваженого органу надані належним чином оформлені документи для призначення позивачу пенсію за п «а» ст. 12 Закону №2262, та в яких відображено, що вислуга років позивача, в т.ч. і у пільговому обчисленні становить більше ніж 20 років.
На час призначення пенсії позивачу 01.11.2005 розмір пенсії не обраховувався із врахуванням вимог, передбачених п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону, яка передбачала підрахунок вислуги років особи для визначення розміру пенсії.
Таким чином, враховуючи відсутність у позивача права на пенсію за п. «а» ст. 12 Закону №2262, матеріалами справи підтверджується, що позивачу пенсія призначена згідно п «б» ст. 12 Закону №2262 та виплачується в розмірі, передбаченому п. "б" ст.13 Закону №2262 з 01.11.2005 (а.с.31зворотн.стор.-32).
Так, пунктом п. «б» ч.1 ст. 12 Закону № 2262 (в редакції чинній на час призначення 01.11.2005 пенсії позивачу) передбачав, що пенсію маються право отримувати особи, які мають право на пенсію за цим Законом, звільнені зі служби незалежно від підстав та часу звільнення і досягли 45-річного віку і мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ або служба в державній пожежній охороні.
Матеріалами пенсійної справи підтверджується, що позивач досяг 45-річного віку (на час звільнення 48 років), мав необхідний мінімальний загальний трудовий стаж 25 календарних років (зазначено - 30 років), з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становила військова служба (12р. 09 міс. 03 дн.).
У зв`язку із зазначеними обставинами у висновку №7157 від 03.03.2006 зазначено, що з 01.11.2005 позивачу призначено пенсію відповідно до п. «б» ст. 13 Закону №2262.
Таким чином матеріалами справи підтверджується, що на час призначення пенсії позивачу 01.11.2005 необхідними умовами для визначення права на пенсію враховувалося виключно календарна вислуга років, що було передбачено п. «б» ч. 1 ст. 12 Закону №2262.
Суд зазначає, що нормами п. «б» ст. 12 Закону № 2262 не передбачало таку умову для призначення пенсії, як мінімальна вислуга років. Чинним на час призначення пенсії позивача законодавством передбачалося виключно підрахунок календарної вислуги років позивача для визначення права на пенсію, що прямо зазначено у нормі, чинній в редакції станом на 01.11.2005.
Позивач безпідставно здійснює та посилається на підрахунок вислуги років позивача у календарному та пільговому обчисленні, оскільки такий підрахунок впливає на призначення пенсії відповідно до іншої норми, а саме п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону №2262 .
Саме за п. «а» ч.1 ст. 12 Закону №2262 передбачено право на пенсію особам, які мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, що не стосується спірних правовідносин, оскільки позивача звільнено та призначено пенсію за інших обставин та умов.
Враховуючи те, що підстави та умови для призначення пенсії за п. «а» та п.»б» ч. 1 ст. 12 Закону №2262 є різними, зазначені обставини впливають і на різний підрахунок суми пенсії, яку такі особи будуть отримувати після звільнення та призначення пенсії.
Зокрема, п. «а» ч.1 ст. 13 Закону №2262 (в редакції чинній на час призначення 01.11.2005 пенсії позивачу) передбачалося, що розмір обчислюється за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Зазначений пункт і стосується підрахунку відповідної вислугу років для розміру пенсійних виплат.
Таким чином наявність вислуги років особи (як у календарному , так і пільговому обчисленні) впливають на право призначення пенсії відповідно до п. «а» ст. 12 Закону №2262 та розмір пенсійних виплат відповідно до п. «а» ч.1 ст. 13 Закону №2262.
Натомість п. «б» ч.1 ст.12 Закону №2262 та п. «б» ч.1 ст. 13 Закону №2262 (в редакції чинній на час призначення 01.11.2005 пенсії позивачу) передбачала наявність у особи мінімального трудового стажу (а не вислуги років), а також наявність мінімальної вислуги років у календарному обчисленні - не менше 12 календарних років і 6 місяців для призначення та обчислення пенсії.
Пенсія позивачу була призначена, та виплачується на даний час, за п. «б» ч.1 ст. 12 Закону №2262, розрахована за п «б» ст. 13 Закону №2262, з урахуванням трудового стажу позивача.
Разом із тим, Законом №2262 не передбачено обчислення пенсії за нормами п. «а» ч.1 ст. 13 Закону №2262 при призначенні такої пенсії особі взагалі за інших обставин та підстав, а саме за п «б» ст. 12 Закону №2262.
Жодних документів щодо призначення позивачу пенсії згідно п. "а" ст.12 Закону №2262 до ГУ ПФУ в Сумській області не надходило, в матеріалах справи відсутні. Також матеріалами справи не підтверджується, що позивачу було відмовлено саме у призначенні пенсії.
Натомість матеріали справи свідчать, що позивач подав заяву від 14.09.2023 саме з питань відповідного перерахунку пенсії. До заяви надано довідку №31.08.2023, яку просив врахувати ГУ ПФУ в Сумській області під час перерахунку. Таким чином подана заява від 14.09.2023 стосується саме перерахунку, а не призначення пенсії.
Перерахунок раніше призначених пенсій передбачений ст. 63 Закону № 2262.
Так, передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються.
Документи, які необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший та виплати пенсії, допомог, передбачено розділом ІІ Зазначеного Порядку.
Зокрема, зазначено, що для виплати пенсії пенсіонерам з урахуванням загальної (додаткової) вислуги відповідно до частин другої-четвертої статті 2 Закону подаються документи, передбачені підпунктами 1-7 цього пункту.
Підпунктами 1-7 п. 2 Порядку передбачено, що до заяви про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності додаються, крім іного, такі документи, як
«…2) витяги з наказів про звільнення та (або) виключення зі списків особового складу (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню) або їх копії;
3) розрахунок вислуги років для призначення пенсії / виписка з розрахунку вислуги років для призначення пенсії або їх копії (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню);
4) грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (додаток 8 до цього Порядку)…».
Обчислення вислуги років для призначення пенсії, обчислення грошового забезпечення з якої нараховується пенсія, а також складових такого забезпечення та інше, до компетенції органів Пенсійного фонду України не належать.
Суд зазначає, що виключно до повноважень ДУ «Сумська виправна колонія (№116»), яка є правонаступником установи, в якій проходів службу позивач, належить оформлення документів, які є підставою для призначення чи перерахунку пенсії позивачу, які повинні бути направлені або установою або позивачем. Разом із тим, такі документи, перелік яких встановлено Порядокм є обов`язків, повинні містити відповідний розрахунок вислуги років позивача на час звільнення з посади, тобто станом на 01.11.2005, із відображенням всіх даних, що є обов`язковими та стосуються умов призначення/перерахунку пенсії позивачу. При цьому такі документи повинні бути складені на підставі особової справи позивача та розрахунок стажу позивача повинен відповідати періодам перебування позивача на відповідних посадах.
Документів, передбачений п.п. 1-7 п. 2 Порядку, в т.ч. і розрахунок вислуги років позивача, який є обов`язковим документом для призначення пенсії у відповідності до п «а» ст. 12 Закону №2262 та на підставі якого позивачу повинно бути нараховано пенсію у відповідності до п. «а» ч.1 ст. 13 Закону №2262 до ГУ ПФУ в Сумській області від ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» надано не було, в матеріалах справи відсутні.
На даний час матеріалами пенсійної справи підтверджується, що згідно належним чином оформлених документів, які були складені уповноваженими особами станом на 01.11.2005, та наявні в ГУ ПФУ в Сумській області та на підставі яких позивачу призначено пенсію з 01.11.2005 зазначено наступне.
Так відповідно до довідки для виплати щомісячної доплати від належної суми пенсії у п. 1 зазначено вислуга років виключно в календарному обчисленні та трудовий стаж позивача. Крім того, зазначено, що загальна вислуга років 30 р. 06 міс. 27 дн., розмір пенсії складає 55 %.
Крім того, в матеріалах пенсійної справи міститься розрахунок вислуги років при призначенні пенсії позивача, який було складено у відповідності до п.п. 3.3.1 Інструкції. В розрахунку вислуги років зазначена інформація про займані посади найменування органу військової частини, період проходження служби (число, рік). Також міститься інформація про вислугу років позивача . При цьому містяться графи як для підрахунку у календарному обчисленні, коефіцієнт обчислення « 1», у пільговому обчисленні дані відсутні по посадах, що займав позивач.
Слід зазначити, що всі графи розрахунку вислуги років містять підрахунок вислуги позивача виключно у календарному обчисленні, коефіцієнт зазначено « 1». При цьому відсутні будь-яка інформація, що у позивача наявна вислуга у пільговому обчисленні. Даний розрахунок є чинний на даний час, не змінений.
В даному випадку, позивачем подано заяву від 14.09.2023 про перерахунок пенсії до якої додано довідку ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» №05/2743 від 31.08.2023. Даним листом ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» за №05/2743 від 31.08.2023 було надано позивачу виключно довідку про проходження служби в органах ДКВС України з 02.02.1995 до 01.11.2005 із зазначенням календарної, пільгової вислуги років, трудового стажу та зазначено вислугу, в т.ч. пільгову 34 роки 03 міс. 27дн.
У довідці від 31.08.2023 №5/131 зазначено, що період служби позивача, чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки Сумської виправної колонії (№116) з 02.02.1995 по 01.11.2005 зараховується на пільгових умовах один місяць служби за сорок днів.
Суд вважає за необхідне зазначити, що зміст довідки ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» від 31.08.2023 про періоди роботи позивача, суперечать змісту пенсійної справи та періодів роботи позивача, що зазначено в розрахунку вислуги років.
У розрахунку вислуги років міститься інформація про те, що позивач перебував на посаді чергового помічника начальника СВК-116 УДДУПВП у Сумській області в період з 19.08.2005 до 01.11.2005, що в календарному обчисленні становить 03р. 02 міс. 25 дн.
Натомість у довідці від 31.08.2023 зазначено, що позивач перебував на службі на посаді чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки Сумської виправної колонії (№116) з 02.02.1995 по 01.11.2005, що суперечить змісту розрахунку вислуги років позивача, оскільки перебував на службі за зазначеною посадою виключно з в період з 19.08.2002 до 01.11.2005.
В позові представник зазначає про прийняті нормативно-правові акти, а саме наказ Міністерства юстиції України №669/5 від 10.04.2013 про затвердження переліку посад та порядок встановлення пільгового заліку вислуги років для призначення пенсії особам рядового і начальницького складу ДКВС України».
Разом із тим, такі твердження судом не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки питання щодо призначення пенсії позивачу за п. «а» ч.1 ст. 12 Закону №2262, який передбачає підрахунок вислуги років особи (до 19.02.2022 як в календарному, так і у пільговому обчисленні до загальної вислуги років), не є спірними, пенсія позивачу призначена та виплачується згідно іншого пункту, а саме п. «б» ч. 1 ст. 12 Закону №2262.
Позивач проходив службу до 01.11.2005, а тому всі розрахунки та законодавство, яке має бути застосовано до позивача, підлягає бути наявне, чинне на час проходження служби позивача до 01.11.2005.
В даному випадку відповідачем повинен досліджений саме трудовий стаж позивача станом на 01.11.2005, і за кожний рік такого стажу понад 25 років додатково нарахувати один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43). Відповідачем зазначені обставини не з`ясовувалися, в листі від 13.10.2023 не зазначено.
Судом враховується, що вирішуючи справу №805/3923/18-а Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 дійшов наступного висновку: «……основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів. Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку…….».
Після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393», і стаття 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і Постанова №393 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування.
Тобто, постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №93» змінено правове регулювання щодо врахування пільгової вислуги років при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Верховний Суд у постанові від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22, у якій, серед іншого, суд дійшов висновку, що для призначення пенсії за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022.
Аналогічна позиція також підтримана Верховним Судом в постанові від 07.09.2023 по справі № 560/9478/22.
Зазначене свідчить про висновок Верховного суду про підрахунок вислуги років у пільговому обчисленні саме для врахування права особи на призначення пенсії та право особи на призначення пенсії за п. «а» ст. 12 Закону № 2262.
В даному випадку, судом не досліджується питання саме право на призначення позивачу пенсії за п. «б» ст. 12 Закону №2262, оскільки право позивача на отримання такої пенсії відповідачем не порушено, пенсія позивачу призначена та виплачується з 01.11.2005. Заяву від 14.09.2023 позивачем подано до відповідача щодо перерахунку, а не призначення пенсії.
Враховуючи зазначене, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо призначення позивачу пенсії за вислугою років згідно п. "б" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" відповідно до вислуги, що становить 34 роки 03 міс. 27 днів та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити пенсію позивачу за вислугу років згідно п. "б" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб" в розмірі, передбаченому п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб", а саме 59 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.
При цьому у суду відсутні підстави не враховувати зміст документів, що містяться в пенсійній справі позивача, зміни до яких в установленому порядку не внесені, належним чином оформлених документів до ГУ ПФУ в Сумській області надано не було, але які по змісту суперечать довідці начальника відділу по роботі з персоналом. При цьому відповідачем такі обставини не з`ясовувалися.
Разом із тим, під час розгляду даної справи судом враховується, що підставою для відмови у перерахунку стало зазначення відповідачем відсутність у позивача страхового стажу для зміни розміру пенсії станом на день подання заяви від 14.09.2023.
Дійсно, на даний час у відповідача відсутні підстави для перерахунку пенсії позивача, оскільки надана довідка від 31.08.2023 не містить жодної інформації та не підтверджує, що у позивача змінився страховий стаж.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. При цьому частиною 3 ст. 24 зазначеного Закону передбачено, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
Суд враховує, що норма п «б» ст. 13 Закону №2262 про підрахунок саме страхового стажу осіб, яким призначено пенсію не за вислугу років по «а» ст. 12 Закону №2262 визначена Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців», який набрав чинності 29.04.2006.
Надаючи правову оцінку підстав відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача, судом враховується, що як зазначено у листі від 13.10.2023 підставою для відмови у перерахунку стала та обставина, що на даний час здійснення перерахунку неможливо, оскільки вислуга років у пільговому обчисленні взагалі не повинен враховуватися під час визначення розміру пенсії позивача та не впливає на загальний страховий стаж позивача.
Разом із тим, розмір пенсій за вислугу років регулювався нормами ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній на час звільнення позивача з посади).
Так, було передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: п «б» ст. 13 Закону № 2262 особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ або служба в державній пожежній охороні (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Зазначене свідчить, що на час призначення пенсії позивача нормою законодавства не було передбачено наявність страхового стажу, а передбачено загальний трудовий стаж, оскільки за кожен рік загального трудового стажу змінюється розмір пенсії позивача.
Таким чином відповідач повинен розглянути питання наявності чи відсутності у позивача права на перерахунок розміру пенсії згідно поданою заявою від 14.09.2023 з урахуванням довідки №5/131 від 31.08.2023 станом на 01.11.2005, тобто в редакції законодавства, що діяло на час призначення пенсії 01.11.2005, що передбачало підрахунок розміру трудового стажу особи, а не тільки в редакції законодавства, що є чинним на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії.
Зазначені висновки суду щодо обов`язкового дослідження відповідачем законодавства що стосується підстав наявності умов та розміру пенсії в редакції саме на час звільнення, узгоджується із висновками Другого апеляційного адміністративного суду, викладені в постанові від 20.03.2023 по справі № 480/1783/22.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета