Справа № 295/2144/24
Суддя: Мойсюк М.І
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 295/2144/24

Головуючий у 1-й інстанції: Кузнєцов Д.В.

Суддя-доповідач: Мойсюк М.І

26 червня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мойсюка М.І

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Житомирській області на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 13 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Інспектор взводу №1 роти №2 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Вигівський Ярослав Васильович про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Інспектор взводу №1 роти №2 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Вигівський Ярослав Васильович про скасування постанови.

Послався на те, що 31.01.2024 року посадовою особою відповідача щодо нього складено постанову серії ЕНА №1341778 від 31.01.2024 року, якою застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зі змісту постанови слідує, що 31.01.2024 року о 03 год. 33 хв. в м. Житомирі по вул. Перемоги, 49 водій, керуючи транспортним засобом Renault Mеgane, н.з. НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при маневрі перестроювання, чим порушив п. 9.2.б ПДР.

Оскаржувану постанову позивач вважає незаконною і такою, що не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону, а тому посилаючись на ці обставини просив про задоволення позову.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13 травня 2024 року позов задоволено:

- скасовано постанову від 31.01.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1341778, винесену командиром взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Житомирській області ДПП Вигівським Я.В., якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та закрито провадження у справі.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн.

В апеляційній скарзі Управління патрульної поліції посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права просить рішення суду скасувати та відмовити у позові.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що рішення Відповідача-2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону.

Суд першої інстанції дійшов висновку, оскільки оскаржувана постанова не містить деталізації маневру позивача (зліва направо чи з права наліво тощо), якому не передувало, увімкнення відповідного світлового покажчика повороту, тому суд вважає, що нявні підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов без з`ясування дійсних прав та обов`язків сторін, в порушення норм матеріального і процесуального права з таких підстав.

Стаття 6 КАС України визначає принцип верховенство права, згідно з частинами 1 і 2 якої суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з приписами статті 242 КАС України (законність і обґрунтованість судового рішення) рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно пп.а п.9.1 ПДР України попереджувальними сигналами є сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою.

В силу п.9.2 ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:

а) перед початком руху і зупинкою;

б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до п.9.3 ПДР України у разі відсутності або несправності світлових покажчиків повороту сигнали початку руху від правого краю проїзної частини, зупинки зліва, повороту ліворуч, розвороту або перестроювання на смугу руху ліворуч подаються лівою рукою, витягнутою вбік, або правою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору.

Сигнали початку руху від лівого краю проїзної частини, зупинки справа, повороту праворуч, перестроювання на смугу руху праворуч подаються правою рукою, витягнутою вбік, або лівою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору.

З наведених норм вбачається, що водій ТЗ здійснюючи будь-які маневри на проїзній частині, буть то початок руху від будь якого краю проїзної частини, зупинка, поворот ліворуч або праворуч, та інше, зобов`язаний подати відповідний сигнал світловими покажчиками повороту, а за їх відсутності або несправності, подати такий сигнал правою або лівою рукою.

Відповідно до ст.251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було надано суду диск з відеофіксацією події та вчиненого правопорушення (а.с.22).Вказані відеозаписи зафіксовано на п/в Motorola VD400 475453, 475571 та відеореєстратор М300.

З вказаного відеозапису вбачається, що 31.01.2024 року о 03 год. 33 хв. водій керуючи транспортним засобом здійснював маневрування між суміжними смугами руху без подачі сигналу світлового покажчика повороту відповідного напрямку і ці дані відповідають обставинам викладеними в оскаржуваній постанові.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про недоведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є помилковими.

Відповідно ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що порушення позивачем пп.б п.9.2 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, підтверджується відеозаписом з відеореєстратора наданого відповідачем до суду та іншими матеріалами справи.

До того ж, судом не встановлено обставин порушення процесуального порядку розгляду справи про адміністративне, визначеного положеннями КУпАП.

Отже, колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на відсутність в оскаржуваній постанові посилання на докази, які приймалися до уваги та були основою її винесення.

Таким чином, відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

За таких підстав суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спірна постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1341778 від 31.01.2024 року є законною та скасуванню не підлягає.

Згідно із ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням наведеного, судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, а відтак, відповідно до приписів ст. 315, 317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 272, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Житомирській області задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 13 травня 2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мойсюк М.І

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.