Справа № 460/23535/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/23535/23 пров. № А/857/9270/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року про повернення позовної заяви в частині позовних вимог (суддя Нор У.М. час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м. Рівне, дата складання повного тексту 10.11.2023),

в адміністративній справі №460/23535/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області,

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У жовтні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просила: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача з 25.02.2020 щодо не призначення позивачу пенсії згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", враховуючи статус особи з інвалідністю ІІІ групи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії; 2) зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії з 25.02.2020 по 31.01.2023 з урахуванням виплачених сум, враховуючи статус, який надається особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 потерпілих від аварії на Чорнобильській АЕС, та призначається відповідно до статей 49-54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", також враховуючи Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» №1584-ІХ від 29.06.2021; 3) зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації від суми перерахованої заборгованості пенсії з урахуванням індексу інфляції у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з 25.02.2020 по день виплати; 4) зобов`язати відповідача при проведенні нарахування і виплати пенсійного забезпечення з 14.09.2023 врахувати рішення Конституційного Суду №7-р(І)2023 від 13.09.2023 щодо відповідності Конституції України положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення "Бюджетного кодексу України".

Ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу, зокрема, подати до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням підстав для його поновлення та доказів поважності причини його пропуску.

На виконання вимог вказаної ухвали суду про залишення позовної заяви без руху на адресу суду першої інстанції 06.11.2023 надійшла від позивача заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач звернула увагу, що порушення прав позивача є триваючим, лише в червні 2023 року пенсійний фонд провів доплату і перерахунок пенсії від 01.02.2023 та почав проводити відповідні нарахування пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», щодо перерахунку і виплат за інший період часу відповідачем не прийнято відповідне рішення. Вважає позивач, що нею строк звернення до суду не пропущений.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача з 25.02.2020 щодо не призначення позивачу пенсії згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" враховуючи статус осіб з інвалідністю ІІІ групи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастроф 1 категорії та зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії з 25.02.2020 по 31.01.2023 з урахуванням виплачених сум, а також зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації від суми перерахованої заборгованості пенсії з урахуванням індексу інфляції у зв`язку з порушенням строку її виплат за період з 25.02.2020 по день виплати - повернуто позивачу.

Іншою ухвалою цього ж суду від 10.11.2023 позовну заяву ОСОБА_1 в частині решта позовних вимог прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі.

З ухвалою суду першої інстанції від 10.11.2023 про повернення позовної заяви в частині позовних вимог не погодилась позивач та оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає те, що шестимісячний строк на звернення до суду щодо оскарження бездіяльності відповідача відносно отриманого листа №20448-15735/ Н-02/8-1700/23 від 25.05.2023 сплинув 25.11.2023. Звертає увагу суду, що порушення прав позивача є триваючим, лише в червні 2023 року відповідач провів доплату і перерахунок пенсії від 01 лютого 2023 року та почав проводити відповідні нарахування пенсії згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо перерахунку і виплат за інший період часу Відповідачем не прийнято відповідного рішення. При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та залишення без розгляду позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави. Також вважає скаржниця, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає. Вказане вище свідчить про те, що строк звернення до адміністративного суду позивачем не пропущено. Вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви в частині, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню частині повернення позовної заяви, а справу слід передати на розгляд суду першої інстанції.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 10.11.2023 в частині повернення позовної заяви, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги позивача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з урахуванням наступного.

Суд встановив, що предметом спору у вказані справи, зокрема, є визнання протиправною бездіяльності відповідача з 25.02.2020 щодо не призначення позивачу пенсію згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" враховуючи статус осіб з інвалідністю ІІІ групи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії з 25.02.2020 по 31.01.2023 з урахуванням виплачених сум, а також зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації від суми перерахованої заборгованості пенсії з урахуванням індексу інфляції у зв`язку з порушенням строку її виплат за період з 25.02.2020 по день виплати.

У цій справі на підставі п.9 ч.4 ст.169, ч.2 ст.123 КАС України, у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду в частині позовних вимог та відсутністю підстав для визнання поважними причин пропуску такого строку, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви в частині вимог.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку суду апеляційної інстанції, відповідають нормам процесуального права та фактичним обставинам справи.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватись у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Крім цього, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Так, відповідно до статті 122 частин 1, 2 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Апеляційний суд зазначає, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Колегія суддів наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч.2 ст.123 КАС України).

Пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, зокрема, у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частини 6, 8 статті 169 КАС України).

Таким чином, наведеними вище правовими нормами встановлено, що суд першої інстанції зобов`язаний з`ясувати в кожному випадку чи адміністративний позов подано у строк, установлений законом, а якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Із матеріалів адміністративного позову та змісту апеляційної скарги видно, що позивач звертає увагу суду, що порушення прав позивача є триваючим, лише в червні 2023 року відповідач провів доплату і перерахунок пенсії від 01 лютого 2023 року та почав проводити відповідні нарахування пенсії згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо перерахунку і виплат за інший період часу відповідачем не прийнято відповідного рішення. Вважає позивач, що шестимісячний строк на звернення до суду щодо оскарження бездіяльності відповідача відносно отриманого листа №20448-15735/Н-02/8-1700/23 від 25.05.2023 сплинув 25.11.2023.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд першої інстанції правильно врахував, що позивач звернулася до суду з позовом 09.10.2023, заявивши позовні вимоги щодо відновлення порушеного права на проведення перерахунку пенсії з 25.02.2020 по 31.01.2023 з урахуванням виплачених сум, а також зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації від суми перерахованої заборгованості пенсії з урахуванням індексу інфляції у зв`язку з порушенням строку її виплат за період з 25.02.2020 по день виплати.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України:

«…для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року.».

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Водночас, колегія суддів апеляційного суду наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Апеляційний суд враховує, що у розглядуваній справі позивач звернулась 09.10.2023 із цим позовом до суду в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача з 25.02.2020 щодо не призначення позивачу пенсії згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" враховуючи статус осіб з інвалідністю ІІІ групи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастроф 1 категорії та зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії з 25.02.2020 по 31.01.2023 з урахуванням виплачених сум, а також зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації від суми перерахованої заборгованості пенсії з урахуванням індексу інфляції у зв`язку з порушенням строку її виплат за період з 25.02.2020 по день виплати. Відносно цих позовних вимог позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду.

При цьому судом першої інстанції вірно враховано, що з дня отримання відповідної грошової виплати (пенсії) особою, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання такої виплати, демонструючи свою необізнаність щодо підстав виплати саме такого розміру грошової допомоги, звернулась до відповідного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. І лише в такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні відповіді на подану нею заяву.

Тобто, позивачем у наведеній частині позовних вимог пропущено строк звернення до суду.

При цьому, незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Жодних доказів, на підтвердження того, що позивач не мала об`єктивної можливості звернутись до суду раніше, позивачем не було надано. Тому, відсутні підстави для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом встановленого законом строку від дати порушення його прав, свобод чи інтересів. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Колегія суддів наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Водночас, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення пропущеного строку.

Отже, колегія суддів критично оцінює доводи апелянта (позивача) про те, що про порушення своїх прав та інтересів вона дізналась лише у червні 2023 року, і тому строк звернення до адміністративного суду позивачем не пропущений.

Доводи апелянта на правомірність прийнятої ухвали суду від 10.11.2023 року не впливають та висновків суду не спростовують.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що відповідно до ч.3 ст.3 КАС України (в чинній редакції), провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржена ухвала суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року про повернення позовної заяви в частині позовних вимог в адміністративній справі №460/23535/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль