Справа № 520/36639/23
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Сліденко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 р. Справа № 520/36639/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської митницї на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.03.2024, по справі № 520/36639/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЦБ-ГРУП»

до Київської митницї як відокремленого підрозділу Державної митної служби України , Київської митниці Державної митної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «СЦБ-ГРУП» звернулось до суду із позовом, у якому просило визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA100060/2023/000077/2 від 17.10.2023; картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100060/2023/000802 від 17.10.2023.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.03.2024 позовні вимоги залишено без задоволення.

Суд вийшов за межі позову.

Визнав протиправним та скасував рішення Київської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (ідентифікаційний код - 43997555) про коригування митної вартості товарів № UA100060/2023/000077/2 від 17.10.2023.

Визнав протиправною та скасував Картку відмови Київської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (ідентифікаційний код - 43997555) в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100060/2023/000802 від 17.10.2023.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі. В обґрунтування вимог апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, не надання належної правової оцінки доводам позивача. Зокрема, апелянт посилався на обґрунтоване визначення митної вартості товару, що ввозився на територію України, за основним методом - за ціною договору (контракту), з огляду на надання всіх необхідних документів на підтвердження заявленої митної вартості оцінюваних товарів, зокрема ненадання підтвердження транспортних витрат позивача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, 16.12.2022 між ТОВ «СЦБ-ГРУП» (покупець) та JIANGYIN CENTERSKY ELECTRICAL APPLIANCE CO.,LTD (Китай) (продавець) укладено міжнародний контракт №2022ІР.

Відповідно до умов контракту продавець зобов`язується продати, а покупець прийняти та оплатити товар в асортименті та кількості, що визначаються по кожній партії в інвойсі, що є невід`ємною частиною контракту. Умови поставки згідно з правилами Інкотермс-2010, що також визначаються інвойсом для кожної окремо ї партії. Загальна сума контракту складає 500000 дол. США.

На виконання умов даного контракту відбулась поставка товару: сталеві осердя трансформатора: листи електротехнічної сталі (осердя трансформатора) ЕІ 180х205 10000 кг. Вартістю 1,54 дол. США за 1 кг.; листи електротехнічної сталі (осердя трансформатора) L Lamination 145х60 3000 кг., вартістю 2,05 дол. США за 1 кг. виготовлені з кремнієвої електротехнічної сталі марки 50WW350, виробник JIANGYIN CENTERSKY ELECTRICAL APPLIANCE CO., LTD (Китай).

16.10.2023 позивач подав до митного органу електронну митну декларацію № 23UA45U7 для митного оформлення товарів, які було поставлено згідно Контракту.

На підтвердження митної вартості товару разом з декларацією подано пакет документів: пакувальний лист, рахунок-проформа від 01.08.2023, рахунок-проформа від 06.07.2023, рахунок-фактура (інвойс) від 03.08.2023, коносамент, автотранспортна накладна, декларація про походження товару, акт про проведення огляду товару від 16.10.2023, банківські платіжні документи що стосуються товару № 40 від 30.05.2023, № 50 від 06.07.2023, № 61 від 01.08.2023, № 62 від 01.08.2023, рахунок фактура від 12.10.2023, зовнішньоекономічний договір № 2022ІР від 16.12.2022, договір про надання послуг митного брокера, договір про перевезення, заявка декларанта про те, що товар не належить до товарів, що підлягають державному експортному контролю, лист-підтвердження УНК МТП№04 від 12.10.2023, сертифікат товару, копія митної декларації країни відправлення, митна декларація.

За змістом поданої митної декларації митна вартість товару визначена: у кількості 13000 кг за ціною - 1,54 дол. США/кг та 2,05 дол. США/кг (загальна вартість 21550,00 доларів США) - 28640,17 доларів США (1041608,44 грн.).

Відповідачем складено електронне повідомлення, яким повідомлено позивача про необхідність додатково подати: 1) документи, що містять відомості про встановлення правовідносин між безпосереднім перевізником, експедитором та отримувачем послуг, про вартість перевезення оцінюваних товарів та оплату за перевезення товарів; 2) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (якщо страхування здійснювалось); 3) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 4) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 5) виписку з бухгалтерської документації; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, та інформацію біржових організацій про вартість сировини.

17.10.2023 ТОВ «СЦБ-ГРУП» на запит митниці щодо надання додаткових документів повідомив митний орган про достатність обсягу поданих документів для визнання правильними обчислень митної вартості товару за ціною угоди.

17.10.2023 Київською митницею прийнято рішення про неможливість визначення митної вартості товарів за першим методом (за ціною угоди) та про коригування митної вартості №UA100060/2023/000077/2, яким митна вартість товару була визначена на рівні 3,02 доларів США за одиниці ваги товару (у загальній сумі - 39260,00 доларів США), прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100060/2023/000802 від 17.10.2023.

В подальшому позивач здійснив митне оформлення товару із ввезенням на митну територію України за митною декларацією № 23UA17U6 від 18.10.2023.

Не погодившись із зазначеними рішеннями відповідача позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що подані декларантом документи підтверджуються визначення митної вартості товару за основним методом.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положення ст. 53 Митного кодексу України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу органу доходів і зборів протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості дає можливість витребовувати додаткові документи у декларанта, та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно зі ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59, 60 Митного кодексу України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно д до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст. 64 цього Кодексу.

Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Виходячи із системного аналізу вищезазначених правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості орган доходів і зборів зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України.

Із матеріалів справи встановлено, що підставою для коригування митної вартості та обрання методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів згідно рішення митного органу стали висновки стосовно того, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально.

Відповідачем здійснено порівняння рівня заявленої митної вартості оцінюваного товару з рівнем митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, та встановлено, що задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на товари, оформлені в митному відношенні митницями раніше, а саме: товар № 1 «осердя трансформатора» - митна декларація від 24.04.2023 № 23UA84U8 (вартість товару згідно джерела інформації 3,02 дол.США/кг.).

У ході судового розгляду встановлено, що рішення митного органу про коригування митної вартості прийнято з огляду на невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості, в зв`язку з тим, що:

- згідно п. 4.1. зовнішньоекономічного контракту від 16.12.2022 № 2022IP платіж за товар здійснюється шляхом переказу грошей на рахунок продавця, зазначений в п. 13 цього контракту. При цьому п. 13 контракту не містить відомостей про рахунок продавця. Сам контракт від 16.12.2022 № 2022IP взагалі не містить ні рахунків та банківських реквізитів продавця, ні рахунків та банківських реквізитів покупця;

- згідно до платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах від 30.05.2023 № 40 (код документу 3001 в графі 44 ЕМД) в розділі 70 «призначення платежу» зазначено рахунок від 29.05.2023 № 20230529, в той час як в графі 44 ЕМД зазначено рахунок-проформа від 01.08.2023 № 20230529;

- згідно платіжних інструкцій в іноземній валюті або банківських металах від 30.05.2023 № 40, від 06.07.2023 № 50, від 01.08.2023 № 61, від 01.08.22023 № 62 в розділі 59 «отримувач» зазначено відомості про CENTERSKY GROUP (HK) LIMITED в той час як в графі 2 МД зазначено відомості про продавця товару JIANGYIN CENTERSKY ELECTRICAL APPLIANCE CO., LTD та наданий до митного оформлення контракт від 16.12.2022 № 2022IP із стороною контракту продавцем JIANGYIN CENTERSKY ELECTRICAL APPLIANCE CO., LTD;

- для підтвердження відомостей про вартість транспортування та транспортно-експедиційні послуги декларантом не надано відповідних договорів на перевезення, на транспортно-експедиційне обслуговування, які встановлюють правовідносини між безпосереднім перевізником, експедитором та отримувачем послуг. При цьому надано лише рахунок від 12.10.2023 № .

Із матеріалів справи встановлено, що за умовами контракту від 16.12.2022 № 2022IP платіж за товар здійснюється шляхом переводу коштів на рахунок продавця, зазначений у п. 13 даного контракту (п. 4.1. контракту).

Дослідивши зміст контракту від 16.12.2022 № 2022IP слід зазначити, що п. 13 останнього визначає додаткові умови, зокрема, щодо внесення змін до контракту, передання прав та обов`язків за даним контрактом, дотримання умов, що забезпечують нерозголошення комерційної інформації стосовно обставин контракту.

Втім, будь-яких відомостей щодо рахунку продавця, на який необхідно здійснювати переведення коштів, вказаний пункт не містить.

Так, товар, що ввозився позивачем на митну територію України за митною декларацією № 23UA45U7 від 16.10.2023, відповідно до контракту від 16.12.2022 № 2022I, був придбаний ТОВ «СЦБ-ГРУП» у JIANGYIN CENTERSKY ELECTRICAL APPLIANCE CO., LTD (Китай), що вказано у митній декларації позивача.

У той же час, на підтвердження митної вартості товару разом з декларацією позивачем було надано банківські платіжні документи № 40 від 30.05.2023, № 50 від 06.07.2023, № 61 від 01.08.2023, № 62 від 01.08.2023, розділ 59 «отримувач» яких містить відомості про CENTERSKY GROUP (HK) LIMITED, що не продавцем за вказаний вище зовнішньоекономічним контрактом.

Відповідно до п. 5.1. контракту поставка товару здійснюється відповідно до Інкотермс-2010 на умовах, зазначених у інвойсі по кожній партії товару.

Згідно з наданими до митного оформлення рахунками-фактурами (інвойсами) поставка товару здійснювалась за умовах FOB, за якими продавець оплачує доставку товару до моменту завантаження на борт. Покупець у свою чергу оплачує перевезення, страховку, витрати по розвантаженню і транспортування в точку призначення.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Так, згідно з наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» для підтвердження витрат на транспортування декларантом можуть надаватись рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Однак, до митного оформлення товару декларантом було надано лише рахунок від 12.10.2023 № .

Інших товарно-транспортних документів декларантом під час митного оформлення товару митному органу не надавалось.

Стосовно доданого позивачем до матеріалів справи договору транспортного експедирування № 1301/01 від 13.01.2023, укладеного між позивачем та ТОВ «Укр-Китай Коммуникейшин» (Україна, м. Київ), колегія суддів звертає увагу, що останній не надавався декларантом під час митного оформлення товару, а отже не впливає на правомірність прийнятого митним органом за наслідками аналізу наданих документів рішення.

Крім того, в силу п. 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є документи, які містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, та якими можуть бути рахунок на оплату, довідка про транспортно-експедиційні витрати.

Натомість, договір містить лише умови визначення вартості послуг експедитора, порядок оплати робіт та послуг, здійснення розрахунку між сторонами.

Отже, наданим договором врегульовані відносини між позивачем та ТОВ «Укр-Китай Коммуникейшин» стосовно прав та обов`язків сторін договору, відповідальність сторін, порядок вирішення спорів та інші умови.

Стосовно доданої позивачем до позовної заяви міжнародної товарно-транспортної накладної № 106786 від 13.10.2023 колегія суддів зазначає, що п. 16 «перевізник» останньої містить інформацію щодо «TMG LOGISTICS» L.L.C.

Втім, жодних документів стосовно залучення до перевезення товару, придбаного ТОВ «СЦБ-ГРУП», компанії «TMG LOGISTICS» L.L.C. ні під час митного оформлення товару, ні під час судового розгляду справи позивачем не надано.

Крім того, у відповідь на запит відповідача щодо надання додаткових документів, що містять відомості про встановлення правовідносин між безпосереднім перевізником, експедитором та отримувачем послуг, про вартість перевезення оцінюваних товарів та оплату за перевезення товарів, позивачем було повідомлено, що до митного оформлення надано весь обсяг документів.

Враховуючи викладене, слід вказати, що підтвердити транспортні витрати позивача із наданих ним документів не видається можливим, оскільки наданими документами не підтверджено наявності відносин між безпосереднім перевізником та транспортно-експедиційною компанією, відсутні відомості щодо вартості транспортування, транспортно-експедиційних послуг.

У зв`язку з чим посадовою особою митниці під час аналізу документів, наданих разом з МД № 23UA45U7 від 16.10.2023 було виявлено, що вони не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме складових, передбачених ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, митний орган не мав можливості використання основного методу визначення митної вартості товару за ціною договору, у зв`язку з чим дійшов висновку про необхідність коригування заявленої митної вартості за другорядним методом на основі наявної інформації з програмно-інформаційного комплексу ЄАІС щодо митного оформлення подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено на митній території України.

З огляду на викладене, відповідачем доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів не надано.

Зазначене, в свою чергу, свідчить про наявність підстав для коригування митної вартості товару.

Джерелом інформації для даного рішення стала наявна в митному органі цінова інформація, наявна в АСМО Інспектор та ЄАІС про митні оформлення товарів (за фактом попередніх митних оформлень), здійснені у максимально наближений термін: ВМД № 23UA84U8 від 24.04.2023.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів відповідає вимогам ст. 55 МК України, оскільки містить обґрунтуванні причини, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Доводи позивача щодо безпідставного визначення митним органом ціни товару із застосуванням показників раніше проведених операцій з товарами, які, на думку позивача, не є подібними до того, що ввозився ТОВ «СЦБ-ГРУП», не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи.

Стосовно посилань позивача на ВДМ щодо митного оформлення подібних товарів за ціною меншою, ніж вказана у ВМД, яка використана відповідачем при застосуванні другорядного методу визначення митної вартості товару, слід звернути увагу, що митне оформлення товарів за ВМД, які надані позивачем, здійснювалось у лютому 2019, натомість митним органом при визначенні вартості товару використовувалась актуальна інформація станом на 2023 рік.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що приймаючи оскаржувані рішення про коригування митної вартості та картку відмови відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим останні є правовірними та скасуванню не підлягають.

Суд першої інстанції вищевикладеного не врахував, з огляду на що дійшов помилкового висновку щодо необхідності їх скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі цього, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митницї - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.03.2024 по справі № 520/36639/23 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «СЦБ-ГРУП» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло