Справа № 160/26850/23
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2024 року м.Дніпросправа № 160/26850/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дніпровської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року у справі №160/26850/23 (суддя Кальник В.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІОН РЕСАЙКЛІНГ УКРАЇНА" до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІОН РЕСАЙКЛІНГ УКРАЇНА" (далі позивач) звернулось до суду із позовом до Дніпровської митниці (далі відповідач), в якому просить визнати протиправними і скасувати:

- рішення про коригування митної вартості товарів №UA110130/2023/000166/1 від 26.09.2023;

- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 27.09.2023 №UA110130/2023/000689.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що зауваження митного органу не стосуються відомостей, що підтверджують числові значення оцінюваного товару, а також не впливають на правильність визначення митної вартості. Наполягає, що відповідачем необґрунтовано та безпідставно застосовано при визначенні митної вартості другорядний метод.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року позовні вимоги позивача задоволено. Суд визнав протиправними та скасував оскаржені позивачем рішення відповідача.

Відповідачем на рішення суду першої інстанції подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, відповідач просить скасувати рішення суду у даній справі та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції, невірно розтлумачено норми ст. ст. 52 - 64, 257, 337 МКУ, не надано правової оцінки всім обставинам справи.

Відповідач зазначає, що застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), неможливо у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів у відповідності до вимог п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України. Декларантом документально не підтверджено заявлену митну вартість товару, визначену за ціною угоди, надані до оформлення документи містять розбіжності, які впливають на вартість складових митної вартості товару. Вважає, що відповідачем дотримано вимоги МК України щодо порядку визначення митної вартості товару, а спірні рішення прийняті у відповідності до чинного законодавства, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а отже у суду не було законних підстав для їх скасування.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві зазначає, що погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає рішення у справі законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги відповідача безпідставними. Просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 07.08.2023 року між ТОВ "ЛІОН РЕСАЙКЛІНГ УКРАЇНА та компанією REPLAS Recycling Plastics Spуіka z o.o. було укладено контракт №070823 (надалі Контракт).

Відповідно до п.1.1 Контракту продавець продає, а покупець купує Регранулат HDPE (поліетилен низького тиску з кришкою), надалі Товар. Найменування та асортимент Товару можуть бути доповнені сторонами при виконанні цього Контракту за бажанням Покупця з дотриманням принципів можливості ведення комерційної діяльності між Продавцем і Покупцем.

Відповідно до п.2.1 Контракту Товар поставляється партіями в дати, які узгоджуються між Покупцем і Продавцем.

Згідно з п.4.1. та п. 4.2 Контракту ціна Товару визначається для кожної поставки в рахунку-фактурі продажу та вказується за метричну тонну відповідно до Інкотермс 2010. Загальна вартість цього Контракту дорівнює сумі всіх рахунків-фактур, виставлених на кожну партію товару. Ціна тари/упаковки входить у вартість товару.

Також, 13.09.2023 року між позивачем (покупець) та компанією REPLAS Recycling Plastics, Spуіka z o.o. (продавець) було укладено Додаткову угоду до контракту №070823 (надалі Доаткова угода), відповідно до якої продавець здійснює продаж, а покупець купує регранулат тип поліолефіна 100 К.0000.1 (без пігмента).

Згідно з п. 2.1. та 2.2. Додаткової угоди продаж відбувається в кількості 22 тони грануляту, за ціною, узгодженою попередньо між двома сторонами, включно без вартості транспорту для доставки до Фірми покупця.

Відповідно до п.3.1 Додаткової угоди, сторони погоджують передоплату 100 %. Після надходження коштів на рахунок, відвантаження відбувається в строки 2-5 днів.

Того ж дня, було укладено специфікацію № 1 від 13.09.2023 до Договору від №070823, згідно з якою обумовлено поставку такого товару: Regranulat typ Polyolefin typ: 100 К.0000.1 (no pigment) в кількості 22 тони по ціні 750,00 євро за тону на загальну суму 16500,00 євро.

У специфікації №1 було визначено наступні строки поставки: протягом 2-5 календарних днів після оплати, особливі умови: згідно міжнародних торговельних правил ІНКОТЕРМС 2010 покупець зобов`язується здійснити 100 % передоплату за рахунком-фактурою до відвантаження, країна походження товару: Польща.

Також, розділом 2 Специфікації № 1 було визначено наступні умови поставки: FCA Rozniatow Polska (Incoterms 2010) це означає, що продавець передасть товар, випущений у митному режимі експорту, вказаному покупцем перевізнику в названому місці.

Вищезазначений Товар було оплачено на підставі виставленого рахунку-проформи від 14.09.2023 (інвойс №DEX/008/2023) у розмірі 16500,00 Євро (платіжний банківський документ № 32 (NJBKLN9EO7ZE2OX) від 15.09.2023).

В подальшому компанією REPLAS Recycling Plastics, Spуіka z o.o. відповідно до умов зовнішньоекономічного Контракту, Специфікації № 1 від 13.09.2023, рахунку-фактури (інвойсу) № DEX/008/2023 від 19.09.2023 було здійснено відвантаження вказаних товарів зі свого складу в м. Рожнятів (Польща).

На підставі Договору про надання транспортно-експедиційних послуг №2505-1/23 від 25.05.2023, який було укладено між позивачем і ТОВ КЛЕВЕР ЛОДЖИСТІКС, було оформлено Заявку № 7 від 14.09.2023 на транспортно-експедиторське обслуговування, на підставі чого було здійснено поставку товару зі складу REPLAS Recycling Plastics, Spуіka z o.o. (продавця).

Також, на підставі здійснення вказаної поставки, ТОВ КЛЕВЕР ЛОДЖИСТІКС було оформлено та надано довідку №19/09 від 19.09.2023 про розрахунок вартості транспортних витрат та рахунок на оплату транспортних послуг № КЛ-0002952 від 19.09.2023 на суму 68 238,00 грн.

З метою здійснення митного оформлення ввезених в режимі імпорту вищевказаних товарів, ТОВ ЛІОН РЕСАЙКЛІНГ УКРАЇНА до Дніпровської митниці було подано електронну митну декларацію: № 23UA19U1 від 25.09.2023 р. (надалі ЕМД), в якій митна вартість поставленого товару визначена за ціною контракту (основний метод).

На підставі поданої позивачем ЕМД, було задекларовано наступні числові складові митної вартості.

Графа 20 ЕМД містить умови поставки FCA PL Rizniatow.

Грофою 22 ЕМД передбачено валюту та загальну суму за придбаний Товар за рахунком 16500,00 EUR. Обмінний курс при цьому 38,898 грн. (графа 23 ЕМД).

Грофою 42 ЕМД передбачено ціну за товар, у розмірі 16500,00 EUR.

Довідкою №19/09 від 19.09.2023 про розрахунок вартості транспортних витрат та Рахунком на оплату транспортних послуг № КЛ-0002952 від 19.09.2023 підтверджено, що вартість доставки товару зі складу продавця (м. Рожнятів, Польща) до кордону України (м. Краковець) становить 27 751,00 грн.

В графі 46 ЕМД вказана вартість 669 568,00 грн., яка складається з вартості за товар 16 500,00 EUR х 38,898 грн. = 641 817,00 грн. та транспортних витрат (вартість за поставку товару до кордону України) 27 751,00 грн.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем було надано документи, що перелічені у графі 44 цієї ЕМД, зокрема:

- зовнішньоекономічний контракт №070823 від 07.08.2023;

- додаткову угоду до контракту №070823 від 13.09.2023;

- специфікацію № 1 від 13.09.2023;

- рахунок-проформа (Proforma invoice) від 14.09.2023 (інвойс №DEX/008/2023);

- платіжний банківський документ № 32 (NJBKLN9EO7ZE2OX) від 15.09.2023;

- рахунок-фактура № DEX/008/2023 від 19.09.2023;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу CXM278023 від 27.04.2017;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу CXH875248 від 18.11.2012;

- сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 № PL/ НОМЕР_1 від 19.09.2023;

- договір про надання послуг митного брокера 19-06/23 від 19.06.2023;

- пакувальний лист (Packing list) Б/Н від 19.09.2023; Довіреність Б/Н від 25.09.2023;

Для підтвердження транспортних витрат до кордону України позивачем надано митниці:

- договір про надання транспортно-експедиційних послуг №2505-1/23 від 25.05.2023;

- заявку № 7 від 14.09.2023 на транспортно-експедиторське обслуговування; Довідку про транспортні витрати №19/09 від 19.09.2023;

- рахунок на оплату послуг № КЛ-0002952 від 19.09.2023.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митниця дійшла висновку, що митна вартість імпортованого товару не може бути визначена за ціною контракту у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах, поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні.

Судом встановлено, що митним органом виявлено наступні розбіжності у поданих позивачем документах:

- за ЕМД №23UA19U1 від 25.09.2023 товари постачаються на підставі зовнішньоекономічного договору від 07.08.2023 № 070823, укладеного між ТОВ "ЛІОН РЕСАЙКЛІНГ УКРАЇНА" та компанією Replas Recycling Plastics Spolka z.o.o. (Польща). Розрахунку до ЕМД відсутні відомості щодо транспортно-експедиційних витрат.

Наведене дає підстави вважати про можливе неврахування всіх витрат, які передбачені ст. 58 МКУ, в повному обсязі та не вірності розрахунку митної вартості. Відповідно розрахунку, декларантом можливо додані не всі здійснені витрати у країні відправлення. Крім того, позивачем не було подано до митного органу страхові документи, акти виконаних робіт, заявки на перевезення товару, документи, що регулюють відносини із особами із зазначенням вартості їх послуг;

- відповідно до п. 6 контракту від 07.08.2023 № 070823, якщо інше не зазначено у рахунку-фактурі платежі згідно з Договором для оплати поставлених товарів здійснюються у вигляді 100% передоплати. Відповідно до умов зазначених у інвойсі від 19.09.2023 № DEX/008/2023 оплата повинна здійснюватись у формі 100% попередньої оплати, проте, у документі також міститься позначка "умови оплати - переказ термін 20.09.2023. Умови - 100% платіж перед поставкою. Для підтвердження здійснення платежу надано SWIFT від 15.09.2023 № 32 у розділі "призначення платежу" міститься загальне посилання на контракт. Також відповідно до цінової пропозиції від 13.09.2023 б/н виставлено на умовах поставки EXW, хоча дана поставка відбувається на умовах поставки FCA. Рівень вартості товару однаковий. Таким чином, в митного органу є всі підстави вважати, що складові не включені до митної вартості. Складові митної вартості не підтверджено документально.

Таким чином, митний орган вважає, що є підстави стверджувати про можливе неврахування всіх витрат, які передбачені ст. 58 МКУ, в повному обсязі та не вірного розрахунку митної вартості. Відповідно до розрахунку, декларантом можливо додані не всі здійснені витрати у країні відправлення.

Посилаючись на ч.5 ст. 54 Митного кодексу України, відповідач в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, зобов`язав декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності інші платіжні документи та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню.

Листом № 26-09-2023 від 26.09.2023 року позивачем були надані до митного органу наступні пояснення:

- щодо зауваження про розрахунок митної вартості, а саме, вартості транспортних витрат, позивачем зазначено: у довідці №19/09 від 19.09.2023, що була прикріплена до 44 графи МД, правильно вказані усі дані про вартість наданих транспортно-експедиційних послуг; експедиційна винагорода за межами України клієнтом не надається; для підтвердження вартості транспортних послуг додатково було надано Рахунок на оплату № КЛ-0002952 від 19.09.2023; зазначено, що страхування вантажу не проводилося, про що повідомляється у довідці від перевізника;

- щодо зауваження про розбіжність умов поставки в декларації (FCA) та в прайс-листі Б/Н від 13.09.2023(EXW) позивачем додатково було надано прайс-лист Б/Н від 13.09.2023, де вказані ціни на умовах поставки FCA;

- щодо зауваження про загальне посилання на контракт у SWIFT від 15.09.2023 № 32, позивачем зазначено, що в призначенні платежу вказано також назву товару, що імпортується та сума платежу збігається з сумою інвойсу, тож не може виникати питань щодо ідентифікації платежу з даною поставкою.

Крім того, позивачем було додатково надано наступні документи: рахунок на оплату транспортних витрат № КЛ-0002952 від 19.09.2023 року, довідка 19/09 від 19.09.2023 року про транспортні витрати, платіжний документ № 32 від 15.09.2023.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки наданих до митного оформлення документів та проведення відповідних консультацій з декларантом Дніпровською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110130/2023/000166/1 від 26.09.2023, відповідно до якого загальна митна вартість задекларованих товарів була скоригована за другорядним методом визначення митної вартості - 2-r - резервний метод згідно з положеннями ст.64 Митного кодексу України, та ґрунтується на підставі раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях

У рішенні митним органом вказано, що визначена митна вартість товарів ґрунтується на раніше визначеній митній вартості товар, що має схоже призначення, імпортованого за тих же умов поставки, у максимально наближений час з оцінюваним товаром, оформленого за основним методом визначення митної вартості: товару за ЕМД від 25.09.2023 №UA209170/2023/077476 - на рівні 1,118584 євро/кг.

Вважаючи рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про їх обґрунтованість, оскільки надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомості щодо ціни, що була сплачена за ці товари. У відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ч.1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини першої статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Приписами частин другої та третьої статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачі. При цьому, митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів у митній декларації та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом, митним органом виявлено наступне:

-за ЕМД №23UA19U1 від 25.09.2023 товари постачаються на підставі зовнішньоекономічного договору від 07.08.2023 № 070823, укладеного між ТОВ "ЛІОН РЕСАЙКЛІНГ УКРАЇНА" та компанією Replas Recycling Plastics Spolka z.o.o. (Польща). Розрахунку до ЕМД відсутні відомості щодо транспортно-експедиційних витрат.

Наведене дає підстави вважати про можливе неврахування всіх витрат, які передбачені ст. 58 МКУ, в повному обсязі та не вірності розрахунку митної вартості. Відповідно розрахунку, декларантом можливо додані не всі здійснені витрати у країні відправлення. Крім того, позивачем не було подано до митного органу страхові документи, акти виконаних робіт, заявки на перевезення товару, документи, що регулюють відносини із особами із зазначенням вартості їх послуг;

- відповідно до п. 6 контракту від 07.08.2023 № 070823, якщо інше не зазначено у рахунку-фактурі платежі згідно з Договором для оплати поставлених товарів здійснюються у вигляді 100% передоплати. Відповідно до умов зазначених у інвойсі від 19.09.2023 № DEX/008/2023 оплата повинна здійснюватись у формі 100% попередньої оплати, проте, у документі також міститься позначка "умови оплати - переказ термін 20.09.2023. Умови - 100% платіж перед поставкою. Для підтвердження здійснення платежу надано SWIFT від 15.09.2023 № 32 у розділі "призначення платежу" міститься загальне посилання на контракт. Також відповідно до цінової пропозиції від 13.09.2023 б/н виставлено на умовах поставки EXW, хоча дана поставка відбувається на умовах поставки FCA. Рівень вартості товару однаковий. Таким чином, в митного органу є всі підстави вважати, що складові не включені до митної вартості. Складові митної вартості не підтверджено документально.

Таким чином, митний орган вважає, що є підстави стверджувати про можливе неврахування всіх витрат, які передбачені ст. 58 МКУ, в повному обсязі та не вірного розрахунку митної вартості. Відповідно до розрахунку, декларантом можливо додані не всі здійснені витрати у країні відправлення.

Щодо вартості транспортування.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, то для підтвердження заявленої митної вартості, декларантом подаються: транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Так, відповідно до п. 2.1. та 2.2. Додаткової угоди продаж товару відбувається в кількості 22 тони грануляту, за ціною узгодженою попередньо між двома сторонами, включно без вартості транспорту для доставки до Фірми покупця.

Також, розділом 2 специфікації №1 було визначено наступні умови поставки: FCA Rozniatow Polska (Incoterms 2010) це означає, що продавець передасть товар, випущений у митному режимі експорту, вказаному покупцем перевізнику в названому місці.

Тобто, між позивачем та продавцем товару було досягнуто згоди щодо ціни товару без врахування витрат на його поставку.

У зв`язку з наведеним, умовами Договору №070823 від 07.08.2023 та Додатковою угодою до нього, між позивачем та ТОВ КЛЕВЕР ЛОДЖИСТІК було укладено Договір про надання транспортно-експедиційних послуг №2505-1/23 від 25.05.2023, на виконання якого, експедитором було транспортовано зі складу продавця (м. Рожнятів) товар (регранулату типу поліолефіна 100 К.0000.1 (без пігмента), в загальній кількості 22 тони грануляту) і доставлено в Україну на склад покупця (позивача).

Позивачем, як декларантом, на підтвердження заявленої митної вартості було подано документи стовно трансортних витрат: Договір про надання транспортно-експедиційних послуг №2505-1/23 від 25.05.2023 та заявку №7 від 14.09.2023 на транспортно-експедиторське обслуговування. Окрім вказаних документів, додатково було подано:

- рахунок на оплату № КЛ-0002952 від 19.09.2023, що підтверджує вартість транспортування до кордону 27 551,00 грн. (Рожнятів (Польща) - Краковець (Україна) та по території України 40 000,00 грн. (Краковець (Україна) - Дніпро (Україна), а також вартість експедиційної винагороди за організацію перевезення вантажу по території України 687,00 грн.;

- довідку про транспортні витрати №19/09 від 19.09.2023, в якій зазначено, що страхування вантажу не здійснювалось, вартість навантажувальних робіт входить у вартість транспортування (перевезення).

Отже, Товариством з обмеженою відповідальністю ЛІОН РЕСАЙКЛІНГ УКРАЇНА було надано всі необхідні докази для розрахунку вартості транспортування.

У поданій ЕМД декларантом було враховано всі здійснені витрати у країні відправлення, які передбачені ст. 58 МКУ, та митну вартість було вірно розраховано.

Як вбачається з матеріалів справи, більшість документів, що підтверджують транспортні витрати, було надано до митного оформлення з самого початку, про що свідчить інформація, наведена у графі 44 ЕМД №23UA19U1, але такі документи безпідставно не взято до уваги митним органом.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, законом не визначено докази, виключно якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, а тому такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами, довідки про транспортні витрати та рахунки на оплату таких витрат є допустимими доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Отже, з урахуванням документів, які були надані відповідачу під час митного оформлення, є вірними висновки суду, що позивачем було подано всі необхідні та достатні доументи з відомостями для обчислення всіх транспортних витрат та, як наслідок, встановлення митної вартості.

Щодо відсутності страховки, то як встановив суд, поставка товару здійснювалась на умовах FCA - відповідальність знімається з вантажовідправника у той момент, коли він передає товар перевізнику, найнятому покупцем. Подальші ризики за транспортування вантажу покупець несе самостійно. При цьому, всі експортні формальності і мита повинен здійснити і оплатити продавець, а витрати на доставку та митне оформлення для імпорту залишається на покупцеві.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у листі №26-09-2023 від 26.09.2023 року було надано відповідачу інформацію стосовно того, що страхування вантажу не проводилося, що підтверджується довідкою перевізника, яка наявна у матеріалах справи.

Пунктом 8 ч.2 ст.53 МК України визначено, що такі документи подаються у випадку, якщо страхування здійснювалось, а отже вимога митниці про їх надання суперечить нормам МК України.

Щодо умов, вказаних у проформі інвои?сі від 19.09.2023 № DEX/008/2023, порядку розрахунку.

Суд встановив, що за змістом пункту п. 3.1 Додаткової угоди до Контракту, сторони погоджують передоплату 100 %.

Відповідно до п. 1.1 Контракту №070823 від 07.08.2023 та Додаткової угоди до Контракту №070823 від 13.09.2023, передбачено конкретний вид, назву і кількість Товару, а саме регранулату типу поліолефіна 100 К.0000.1 (без пігмента), в загальній кількості 22 тони грануляту. Крім того, до договору сторонами було погоджено специфікацію №1 від 13.09.2023 до Контракту від №070823, згідно з якою було узгоджено найменування товару, його загальну кількість та вартість (Regranulat typ Polyolefin typ: 100 К.0000.1 (no pigment) в кількості 22 тони по ціні 750,00 євро за тону на загальну суму 16500,00 євро). Також, згідно зі вказаною Специфікацією, серед іншого, визначались наступні умови поставки: протягом 2-5 календарних днів після оплати, FCA PL Rizniatow, особливі умови: згідно міжнародних торговельних правил ІНКОТЕРМС 2010 покупець зобов`язується здійснити 100 % передоплату за рахунком-фактурою до відвантаження, країна походження товару: Польща.

Позивачем до митного оформлення товару було надано платіжне доручення SWIFT № 32 (NJBKLN9EO7ZE2OX) від 15.09.2023. Таким чином, зазначене платіжне доручення підтвердило оплату, яка була здійснена позивачем у сумі 16500,00 Євро, тобто суму, яка повністю відповідає сумі визначеній як у специфікації № 1 від 13.09.2023, так і в рахунку проформі від 14.09.2023 (інвойс №DEX/008/2023) та Рахунку-фактурі (інвойс) DEX/008/2023 від 19.09.2023.

Відтак, сплачена позивачем вартість придбаного товару не суперечить ані досягнутим сторонам домовленостям, ані нормам чинного законодавства.

Як зазначалось вище, за придбаний Товар оплата була здійснена на підставі виставленого рахунку-проформи від 14.09.2023 (інвойс №DEX/008/2023) у розмірі 16500,00 Євро.

Проформа інвойс (в даному випадку рахунок-проформа від 14.09.2023 (інвойс №DEX/008/2023) - за своєю правовою природою це попередній рахунок, що виписується або як пропозиція (оферта), або як рахунок на передоплату в рамках зовнішньоторговельної операцій, що передбачає попередні платежі. Крім того, інформація, яка зазначається у цьому виді інвойсу, не є остаточною, в той час, як рахунок - фактура (інвойс) формується з остаточними змінами та узгодженими даними.

Щодо доводів митниці про розбіжність умов поставки в декларації (FCA) та в прайс-листі Б/Н від 13.09.2023 (EXW).

Так, згідно з пунктом 2.4 Контракту, сторони домовилися, що продавець доставляє товар на умовах FCA відповідно до правил Інкотермс 2010, товар перевізнику, вказаному покупцем, у місці, вказаному продавцем та узгодженому сторонами в рахунку-фактурі.

Відповідно до п. 4.1. Контракту, ціна товару визначається для кожної поставки в рахунку-фактурі продажу та вказується за метричну тонну відповідно до Інкотермс 2010.

Крім того, до вказаного договору сторонами було погоджено специфікацію №1 від 13.09.2023 до Контракту від №070823, згідно з якою визначались наступні умови поставки: протягом 2-5 календарних днів після оплати, FCA PL Rizniatow, особливі умови: згідно міжнародних торговельних правил ІНКОТЕРМС 2010 покупець зобов`язується здійснити 100 % передоплату за рахунком-фактурою до відвантаження, країна походження товару: Польща.

Таким чином, незважаючи на зазначений спосіб доставки в прайс-листі Б/Н від 13.09.2023 (EXW), угода на підставі якої було заключено Контракт №070823 від 07.08.2023 та всі інші первинні документи, було укладені на умовах доставки FCA (Інкотермс 2010). Про вказане також свідчить той факт, що під час імпорту товару на умовах FCA (Інкотермс 2010) вартість транспортування товару до митного кордону включається до митної вартості товару. З графи 46 ЕМД №23UA19U1 вбачається, що транспортні витрати було включено у митну вартість.

В спірному випадку відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Як вже зазначалося вище, відповідно до ч. 2 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно із ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно із частиною 3 ст. 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

По суті вказані митним органом зауваження носять формальний характер, що у їх сукупності та окремо кожне не вказує на наявність підстав для коригування заявленої декларантом вартості товару.

Надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. Таким чином, суд дійшов вірного висновку, що у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 27.07.2018 року у справі №809/1174/17, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Оскаржене рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки не містить належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування. Відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

З урахуванням встановлених судом обставин, є вірними висновки суду першої інстанції, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та безпідставно оформлено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Митний орган не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що позивачем у декларації митної вартості було зазначено не всі складові числового значення митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Розподіл судового збору не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року у справі № 160/26850/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак