Справа № 420/12637/24
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОРЕСУРС до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОРЕСУРС до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці про коригування митної вартості № UA500500/2022/200168/2 від 02.08.2022.

Ухвалою суду від 29.04.2024 поновлено позивачу строк звернення до суду із цим позовом, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування наявності підстав для задоволення позовних вимог позивач у позовній заяві вказав, що не погоджується із прийняттям оскаржуваного рішення Одеської митниці просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Як вказав позивач, в ч. 2 ст. 53 МК України законодавцем зазначено вичерпний перелік документів, що підтверджують митну вартість товарів, і вони були надані позивачем. Надання додаткових документів є правом, а не обов`язком декларанта, а вимога щодо їх запиту виникає у митного органі відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України лише у разі якщо подані для митного оформлення документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Представником позивача під час митного оформлення подано, як зазначив позивач, всі документи, визначені законом як ті, що підтверджують митну вартість. Ці документи не містять ані розбіжностей, ані ознак підробки, вказані в них відомості повністю узгоджуються між собою і дають змогу ідентифікувати товар та підтверджують його митну вартість.

14.05.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову. Як вказав відповідач, на виконання вимог статті 54 МКУ та у зв`язку зі спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками 105-2 та 106-2 щодо можливого заниження митної вартості товарів, під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № UA500500/2022/025649 від 02.08.2022 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200168/2 від 02.08.2022, а саме: 1) в коносаменті від 05.02.2022 № SHB220101773 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT COLLECT» тобто фрахт сплачено в порту відправлення. Проте, до митного не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. 2) загальна сума транспортних витрат за довідками про вартість транспортування (від 28.07.2022 № 280722/01; 280722/02; 280722/03) 683 602,27 грн. не відповідає заявленої в розрахунку вартості 660 773,710 грн.; 3) згідно п.3.2 контракту № 8-10/01/18 від 10.01.2018 покупець повинен перевести авансовий платіж в розмірі 30 % від загальної суми рахунку фактури, проте до митного оформлення не надано жодного документу стосовно будь якій передоплати. Відповідач зазначив, що оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

16.05.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив у якій позивач вказав, що у своєму відзиві на позовну заяву відповідач зазначає ті самі підстави прийняття оскаржуваного рішення, що й були зазначені в цьому оскаржуваному рішенні. Жодного нового аргументу для обґрунтування законності оскаржуваного рішення відповідач не наводить та відповідно позивач, з підстав викладених у адміністративному позові, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

21.05.2024 до суду від Одеської митниці надійшли заперечення на адміністративний позов у якому представник наголосив, що Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару № UA500500/2022/200168/2 від 02.08.2022 діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС».

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України від 13.03.2012р. N4495-VI митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

ч.1 ст.54 МКУ визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

ч.2 ст.53 МКУ передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю ДНІПРОРЕСУРС та Компанією GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. (Китай) було укладено контракт поставки № 8-10/01/18 від 10.01.2018, відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов`язується виготовити та передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках, що є невід`ємною частиною Контракту(а.с.69-71).

З метою здійснення митного оформлення товару, декларантом було подано митну декларацію (МД) № UA500500/2022/025649 від 02.08.2022

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією я (МД) № UA500500/2022/025649 від 02.08.2022 позивачем надані документи зазначені в графі 44 МД, зокрема, пакувальний лист (Packing list) б/н від 26.11.2021; - рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № RTGL-DNP2108-3/1 від 26.11.2021; - рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № RTGL-DNP2108-3/2 від 26.11.2021; - рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № RTGL-DNP2108-3/3 від 26.11.2021; - коносамент (Bill of lading) № SHB220101773 від 05.02.2022; - автотранспортна накладна (Road consignment note) СМР по авто CE3812CX від 27.07.2022; - автотранспортна накладна (Road consignment note) СМР по авто АВ1763СІ від 27.07.2022; - автотранспортна накладна (Road consignment note) СМР по авто АВ5633ЕА від 27.07.2022; - декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № RTGL-DNP2108- 3/1 від 26.11.2021; - декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № RTGL-DNP2108- 3/2 від 26.11.2021; - декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № RTGL-DNP2108- 3/3 від 26.11.2021; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 280722/01 від 28.07.2022; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 280722/02 від 28.07.2022; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 280722/03 від 28.07.2022; - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 7 від 24.12.2021; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 8-10/01/18 від 10.01.2018; - договір про надання послуг митного брокера № 476/2021 від 16.12.2021; - договір (контракт) про перевезення № 02/12-13.

Одеською митницею (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) прийнято рішення про коригування митної вартості про коригування митної вартості №UA500500/2022/200168/2 від 02.08.2022(а.с.104-105).

Так, було встановленні наступні розбіжності по митній декларації:

- в коносаменті від 05.02.2022 № SHB220101773 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT COLLECT» тобто фрахт сплачено в порту відправлення. Проте, до митного не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- загальна сума транспортних витрат за довідками про вартість транспортування (від 28.07.2022 № 280722/01; 280722/02; 280722/03) 683 602,27 грн. не відповідає заявленої в розрахунку вартості 660 773,710 грн.;

- згідно п.3.2 контракту № 8-10/01/18 від 10.01.2018 покупець повинен перевести авансовий платіж в розмірі 30 % від загальної суми рахунку фактури, проте до митного оформлення не надано жодного документу стосовно будь якій передоплати.

Згідно з ч.4 ст.54 МКУ орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною третьою статті 53 МК встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до частини першої статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається з оскаржуваного рішення Одеською митницею встановлено, що надані декларантом документи містять вищевказані розбіжності.

Разом з тим, як встановлено судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю ДНІПРОРЕСУРС та Компанією GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. (Китай) було укладено контракт поставки № 8-10/01/18 від 10.01.2018, відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов`язується виготовити та передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках, що є невід`ємною частиною Контракту(а.с.69-71).

Щодо посилання митного органу на те, що в коносаменті від 05.02.2022 № SHB220101773 зазначені умови оплати фрахту «FREIGHT COLLECT» та до митного не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів , суд зазначає, що вказана обставина спростовується наданими для митного оформлення документами (довідки про вартість транспортування трьох автомобілів № 280722/1 від 28.07.2022, № 280722/2 від 28.07.2022, № 280722/3 від 28.07.2022(а.с.51-53) та не впливає на чинники митної вартості, а відтак є безпідставною підставою для коригування митної вартості.

Щодо посилання митного органу на те, що загальна сума транспортних витрат за довідками про вартість транспортування (від 28.07.2022 № 280722/01; 280722/02; 280722/03) 683 602,27 грн. не відповідає заявленої в розрахунку вартості 660 773,710 грн, суд зазначає наступне.

Вартість витрат, понесених декларантом за межами України (коносамент № SHB220101773 від 05.02.2022), була зазначена у довідках про вартість перевезення: - щодо авто НОМЕР_1 / НОМЕР_2 : морське перевезення 185 775,02 грн + додаткові витрати 42 359,43 грн; - щодо авто НОМЕР_3 / НОМЕР_4 : морське перевезення 183 555,66 грн + додаткові витрати 41 853,38 грн; - щодо авто CE3812CX/ВН4681XF: морське перевезення 187 342,32 грн + додаткові витрати 42 716,80 грн.

З урахуванням викладеного, загальна вартість витрат, понесених декларантом на транспортування вантажу до державного кордону України складає 683 602,61 грн.

При цьому, як зазначено позивачем та підтверджується матеріалами справи, зазначена сума включена до митної вартості, розрахованої декларантом (загальна сума за графою 45 становить 5 561 274,23 грн; ціна товару у гривнях за інвойсом дорівнює 133 384,15 USD * 36,5686 = 4 877 671,63 грн (загальна вартість товару у доларах США в графі 42 МД, помножена на обмінний курс, зазначений в графі 23 МД); 5 561 274,23 грн - 4 877 671,63 грн = 683 602,61 грн.)

З урахуванням викладеного , матеріалами справи підтверджується безпіставність митного органу на те, що загальна сума транспортних витрат за довідками про вартість транспортування не відповідає заявленої вартості в декларації.

Щодо посилання митного органу на те, що згідно п.3.2 контракту № 8-10/01/18 від 10.01.2018 покупець повинен перевести авансовий платіж в розмірі 30 % від загальної суми рахунку фактури, проте до митного оформлення не надано жодного документу стосовно будь якій передоплати, судом встановлено наступне.

Відповідно до платіжної інструкції № 131 від 15.03.2022 в рахунок оплати за Комерційним інвойсом № RTGL-DNP2108-3 від 26.11.2021 була зарахована сума 130 253,15 доларів США.

Відповідно до платіжної інструкції № 134 від 12.08.2022 в рахунок оплати залишку за Комерційним інвойсом № RTGL-DNP2108-3 від 26.11.2021 була зарахована частина платежу у розмірі 3 131,00 доларів США. При цьому цей платіж здійснювався вже після митного оформлення.

Тобто, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані декларантом для митного оформлення товару та умови контракту. При цьому надані митному органу та до суду документи є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем надано до митниці відповідні документи, які підтверджують митну вартість товарів за митною декларацією, у відповідності до положень ч.2 ст.53 Митного кодексу України та які не містять розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Разом з тим, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, спірне рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень п..п.2,4 ч.2 ст.55 МКУ.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару, підставою для коригування митної вартості товару слугувала інформація з електронної бази даних АСМО "Інспектор" та ЄАІС. При цьому, відповідач посилається в рішенні на іншу МД не зазначаючи особливостей щодо товару, виробника, умов поставки.

Оцінюючи вказані рішення відповідача, суд вважає за необхідне врахувати також правові висновки щодо застосування норм права до спірних правовідносин, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд вже неодноразово наголошував у своїх правових висновках на тому, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є достатньою підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Верховний Суд також неодноразово зауважував, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також, одночасно слід врахувати й те, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанова від 25.02.2020р. справа №260/718/19; 27.04.2020р. справа №140/804/19).

В постанові від 30.04.2020 по справі №820/231/16 Верховний Суд, зокрема також вказує на й те, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Тоді як матеріали справи таких доказів не містять.

За встановлених судом обставин, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товару. При цьому досліджені судом документи, які містяться в матеріалах справи, є належними та у повній мірі відповідають вимогам МКУ до документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано.

Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятого Одеською митницею рішення про коригування митної вартості № UA500500/2022/200168/2 від 02.08.2022.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з Одеської митниці сплаченого позивачем судового збору у розмірі 5119,00 грн, з урахуванням ціни позову.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295,382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОРЕСУРС задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Одеською митницею рішення про коригування митної вартості № UA500500/2022/200168/2 від 02.08.2022.

Стягнути з Одеської митниці (, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОРЕСУРС (, м.Одеса, вул. Чорноморського козацтва 103, офіс 428) судовий збір у розмірі 5119,00 грн ( п`ять тисяч сто дев`ятнадцять гривень).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра