Справа № 149/1641/24
Суддя: Павлюк О. О.
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/1641/24
Провадження №2-а/149/30/24
Номер рядка звіту 142
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

через неусунення недоліків

27.06.2024 р. м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Павлюк О. О., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсним протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 272227 та скасування адміністративного стягнення, визнання недійсним підпису, постанови, зняття штрафу, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

До Хмільницького міськрайонного суду надійшла вищезазначена позовна заява.

Ухвалою суду від 22.05.2024 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк до 03.06.2024, однак не більше десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

13.06.2024 позивач отримала копію ухвали від 22.05.2024. На виконання вимог ухвали суду від 22.05.2024 від позивача 25.06.2024 та 26.06.2024 надійшли позовні заяви.

Разом з тим, позивачем не в повній мірі були усунуті недоліки, визначені судом, а саме: щодо незазначення повних прізвищ, імен та по батькові відповідачів (суб`єктів владних повноважень або інших осіб, до яких звернена вимога позивача), їх повних адрес, реєстраційних номерів облікових карт платників податків, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; незазначення інформації щодо наявності у неї або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; до позовної заяви не додано її копії та копії доданих до неї документів відповідно до кількості учасників справи (наданий позивачем рукописний документ "Позовна заява" не є за своїм змістом та формою копією позовної заяви, яку ОСОБА_1 подала на усунення недоліків 25.06.2024, до позовної заяви від 26.06.2024 не додано її копії і копій документів відповідно до кількості осіб).

Також на виконання вимог ухвали суду від 22.05.2024 від позивача надійшло клопотання про поновлення пропущеного строку, яке мотивовано тим, що про наявність вказаної постанови вона дізналася під час її виконання державною виконавчою службою, а саме коли на її рахунки було накладено арешт. Зазначає, що накладений згідно постанови штраф вона сплатила 20.06.2023.

Статтею 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. За загальним правилом, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

За приписами ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущений строк. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Позивач, крім іншого, оскаржує постанову адмінкомісії про накладення на неї адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення № 20-07/03 від 24.01.2018, в своєму клопотанні про поновлення пропущеного строку зазначає, що про наявність оскаржуваної постанови дізналась, коли державна виконавча служба наклала арешт на її рахунки, в зв`язку з чим нею було сплочено штраф 20.06.2023. Водночас адміністративний позов надійшов до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області лише 21.05.2024.

Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої, другої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Також у рішенні ЄСПЛ у справі "Устименко проти України" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності.

ЄСПЛ у рішенні від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" зазначив, що норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби .

Тобто, інститут строків в адміністративному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на звернення до суду та вирішення питання поновлення строків на таке звернення поновлення строків може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки особи. Вказаних обставин судом в даній справі не встановлено.

Відповідно до ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За змістом ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів (ст. 19 КАС України) не поширюється на справи: 1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; 2) що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; 3) про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; 4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об`єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті. Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом (ч. 6 ст. 21 КАС України).

Суддя звертає увагу, що ухвалою від 22.05.2024 визначено, що позивачем не обгрунтовано, які саме її права, свободи та інтереси порушено кожним із відповідачів. Позивачем у первісно поданій позовній заяві заявлялися також вимоги про зобов`язання сплатити штраф іншими особами, блокування банківських рахунків, заборони обіймати посаду державної служби, а також вимога про ув`язнення ОСОБА_4 за вбивство собаки. Відтак питання щодо визначення змісту порушення права позивача кожним із відповідачів (з огляду на завдання адміністративного судочинства і відмежування адміністративного позову від інших засобів юридичного захисту прав особи) має ключове значення для правильного вирішення питання про наявінсть підстав для відкриття провадження за правилами КАС України.

В той же час, на виконання ухвали суду від 22.05.2024 про залишення адміністративного позову без руху позивачем подано два документи ("позовні заяви"), зміст яких, як і первісної позовної заяви, в цілому відображає опис ОСОБА_1 окремих конфліктних ситуацій, подій, долі майна, прийняття рішень, протиправних (на її думку) дій осіб, в тому числі працівників поліції та ДВС, які, однак, у своїй сукупності перешкоджають суду встановити, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України. позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що недоліки заяви у встановлений строк не усунуто, а встанволені недоліки щодо змісту заяви перешкоджають повному і всебічному розгляду та не можуть бути усунуті в ході розгляду справи по суті, також враховуючи, що суд визнав неповажними причини пропуску звернення до суду, вважаю, що вказану позовну заяву необхідно повернути позивачу.

Керуючись ст.ст.121, 123, 169, 248 КАС України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсним протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 272227 та скасування адміністративного стягнення, визнання недійсним підпису, постанови, зняття штрафу, зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Павлюк О. О.