Справа № 570/533/24
Суддя: Сидоренко С.М.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№570/533/24
Номер провадження 2-а/570/8/2024
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області (як місцевого адміністративного суду)

в особі судді Сидоренко С.М.,

з участю секретаря судового засідання Дзюбишиній І.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Матвієнко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що 09 січня 2024 року відповідачем щодо нього винесена постанова №11 в справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

В поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 посилаючись на те, що постанова винесена незаконно та з порушенням процесуальних норм, а також на те, що правопорушення ним не вчинялось, просить суд скасувати постанову від 09 січня 2024 року.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та вказав, що невідомі особи неодноразово намагались вручити йому повістку, яка не відповідає ні формі, ні змісту, який передбачений законодавством, про що позивач повідомляв працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 та пропонував їм складати акти, на що вони відмовлялись. Зокрема, 08 січня 2024 року, в черговий раз, невідомий в порожню повістку, де була печатка та підпис, однак яка не відповідала ні змісту, ні формі додатку 11 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, в присутності позивача, вписав його дані. ОСОБА_1 в корінці повістки вказав, що т.в.о. Рівненського районного ТЦК СП ОСОБА_2 та його підлеглі грубо порушують ст.38 КУпАП, ст. 19 Конституції України, не діють на підставі в межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією та законами України. На вимогу позивача, скласти акт чи протокол на місці в присутності двох не зацікавлених свідків, йому було відмовлено. Також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, при ньому не складався, в оскаржуваній постанові відсутні посилання на обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність та обгрунтування застосування стягнення. Та вказує, що оскаржувана постанова винесена за відсутності особи, яка притягується до відповідальності. З огляду на вищевикладене, вказує що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є протиправною та просить її скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, оскільки оскаржувана постанова є правомірною, винесеною з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягає скасуванню. Поданий відзив на адміністративний позов підтримала, в обгрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 , як прапорщик штаб-сержант запасу. Відповідно до абз.2 статті 10 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які перебувають у запасі Збройних Сил України, зобов`язані прибувати за викликом районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду. Військовозобов`язаному ОСОБА_1 за місцем його проживання неодноразово були спроби вручення повістки, але ніхто двері не відчиняв. 26.10.2023 уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 також була спроба вручити повістку ОСОБА_1 на прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 для звірки військово-облікових даних. Однак, від отримання повістки він відмовився, сховався у хаті та нацькував собаку на військовослужбовців. Про даний факт було складено акт. В подальшому, 30.10.2023 було надіслане звернення до Національної поліції на розшук та оповіщення органами поліції військовозобов`язаного ОСОБА_1 08.01.2024 при черговій спробі здійснити оповіщення військовозобов`язаного, він від повістки відмовився, тому, за порушення Законів «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок та військову службу», ПКМУ від 30.12.2022 № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», уповноваженими посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 був складений адміністративний протокол №11 щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 210 КУпАП. Від отримання протоколу та підпису ОСОБА_1 відмовився, від надання пояснень відмовився. На розгляд справи ОСОБА_1 не прибув, тому начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 була винесена оскаржувана постанова від 09.01.2024 №11 про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності.

Заслухавши сторони у справі, дослідивши письмові матеріали, зібрані у справі докази, суд вважає необхідним позов задовольнити.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення від 09.01.2024, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол № 11 складено старшим солдатом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , 08.01.2024, відповідно до протоколу, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП, оскільки він не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних та проходження збіртйськово-лікарської комісії з метою встановлення ступеня придатності до військової служби, чим порушив ч.10 ст.1, абз.2,ч.10, ст.1, абз.3,ч. 10, ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», додаток 1 «Правил військового обліку Призовників та військовозобов`язаних «Порядку організації та ведення військового обліку призовників та військовозобов`язаних», що призвело до унеможливлення визначення ступеня придатності його до військової служби під час дії правового режиму воєнного стану, що є правопорушенням, передбаченим ч.2 ст. 210 КУпАП.

09.01.2024 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_4 за результатами розгляду протоколу від 08.01.2024, винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн. за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч.1ст.9 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підпунктом другим пункту першого Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Порядку №1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до пункту 3 цього Додатку 2 призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Слід зазначити, що норми діючого законодавства вимагають, щоб повістка була вручена особисто і підписана особою, якій вона призначена.

Форма розписки та її зміст визначені в Додатку 11 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, згідно з яким повістка має відривну частину розписку про те, що повістка про виклик у визначений час до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, одержана певним громадянином із засвідченням його особистим підписом.

Інші форми запрошення, сповіщення про необхідність явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки законодавцем не встановлені.

У разі відмови від підписання повістки посадовою особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки у присутності свідків складається акт про відмову від отримання.

Як вбачається з матеріалів справи, повістки на ім`я ОСОБА_1 не містять підпису останнього про їх отримання.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що відповідачем не доведено в установленому порядку наявності в діях позивача обов`язку явки до ТЦК на 09 годину 09.01.2024 року, а відтак, і складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 210-1 КУпАП.

Крім того, відповідальність за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП передбачена в разі повторного протягом року вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Диспозицією частини 1 ст. 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Ця норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових у сфері оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Слід зазначити, що відповідно до санкції ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, вчинення вказаного правопорушення тягне за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В той час як на ОСОБА_1 накладене стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850 грн., що не відповідає санкції статті за якою притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . З аналізу диспозиції ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, також вбачається невідповідність дій особи що притягається до адміністративної відповідальності, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові, диспозиції ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно вимог статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

За таких обставин постанова у справі про адміністративне правопорушення від 09.01.2024 № 11 складена щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

При цьому опис обставин, установлених під час розгляду справи повинен точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Однак, матеріали справи (відзиву на адміністративний позов) не містять жодного доказу що ОСОБА_1 отримував будь-які повідомлення від посадових осіб РТЦК та СК, не виконання яких могло б слугувати підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами, відповідачем не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та правомірності винесеної ним постанови.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 242, 246, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №11 від 09.01.2024 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605,00 (шістсот п`ять гривень), сплачений відповідно до квитанції від 30 січня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сидоренко С.М.

Повний текст судового рішення складено 12.06.2024.