Справа № 320/23143/23
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Файдюка В.В., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., за участі представника позивача Черкеса В.О. (в режимі відеоконференції), представника відповідача Колесник І.Ю., представника третьої особи -1 Пилипенка С.М. (в режимі відеоконференції), представника третьої особи -2 Перейми Д.О. (в режимі відеоконференції) розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС-РУДА" на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС-РУДА" до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, треті особи - Національне антикорупційне бюро України, Державне підприємство "Адміністрація морських портів України", про визнання протиправними дій

В С Т А Н О В И В :

05.07.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТІС-РУДА" (далі - ТОВ "ТІС-РУДА")звернулося до суду з адміністративним позовом до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, треті особи - Національне антикорупційне бюро України, Державне підприємство "Адміністрація морських портів України", яким просить визнати протиправним та нечинним з моменту прийняття наказ Міністерства розвитку громад, території та інфраструктури України від 14.03.2023 р. №148 в частині пункту 1, яким внесено зміни до Порядку справляння та розмірів ставок портових зборів, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 року № 316, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.06.2013р. за № 930/23462 (із змінами), а саме: 1) пункти 2.9 і 2.10 розділу II виключити; 2) у додатку 2 до Порядку: позиції «Морський термінал ТОВ «ТІС-Руда» (операційна акваторія причалу №18) виключити; 0,091** 0,0057** Виноски «***» виключити.»

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року відкрито провадження у справі 320/23143/23.

Від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у цій справі, яке обґрунтовано тим, що предмет спору у господарській справі № 916/5379/23 взаємопов`язаний з предметом позову у адміністративній справі № 320/23143/23, а розгляд адміністративної справи № 320/23143/23 об`єктивно неможливий до набрання законної сили рішенням у господарській справі № 916/5379/23, оскільки Господарським судом Одеської області встановлюється законність вчинення реєстраційних дій ТОВ «ТІС - РУДА» на ділянку акваторії Аджалицького лиману біля причалу № 18, що є частиною акваторії морського порту Південний та земельної ділянки під нею, правом власності на яку серед іншого позивач мотивує позовні вимоги у адміністративній справі № 320/23143/23.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 р. зупинено провадження в справі у зв`язку з об`єктивною неможливіст`ю розгляду цієї справи до вирішення справи № 916/5379/23, що розглядається в порядку господарського судочинства.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено, що в справі достатньо доказів того, що Мінінфраструктури було порушено норми Конституції України норми ст. 22 Закону України «Про морські порти України», а також процедурні норми при виданні оспорюваного Наказу № 148, тобто вважають, що відсутня об`єктивна неможливість розгляду цієї адміністративної справи до розгляду іншої господарської справи, в якій Мінінфраструктури навіть не є стороною.

Від відповідача та третіх осіб надійшли відзиви на апеляційну скаргу позивача, якими підтримали висновки суду першої інстанції.

Позивачем були надані додаткові письмові пояснення, в яких наполягали на обгрунтованості апеляційної скарги.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представники відповідача та третіх осіб заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення та обґрунтування представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у справі №320/23143/23, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі до вирішення господарської справи № 916/5379/23, оскільки предметом позову в цій господарській справі є оспорювання права позивача на користування земельною ділянкою, тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що до вирішення господарської справи № 916/5379/23 не може підтвердити наявність у позивача порушеного права як об`єкту захисту і відповідно не може вирішувати спір по суті.

Колегія суддів не погоджується із даними висновками з огляду на наступне.

Так, зупинення провадження можливе за наявності обставин, що перешкоджають або унеможливлюють вирішення спору з дотриманням встановлених принципів адміністративного судочинства.

Частиною 1 ст.236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суд зобов`язаний зупинити провадження у адміністративній справі, а ч.2 - коли це є правом суду.

За змістом пункту 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку господарського судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

З огляду на зазначені вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається, з предметом доказування в конкретній іншій справі; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду у справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Наведена правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 18 вересня 2018 року у справі №9901/314/19, від 16 жовтня 2019 року у справі №800/330/17 та у постанові Верховного Суду від 05 липня 2021 року у справі №160/9902/19.

При цьому, пункт 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України містить застереження про те, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Предметом розгляду у цій адміністративній справі №320/23143/23 є визнання нечинним на скасування нормативно-правового акту - Наказу №148 від 14.03.2023 р., прийнятого суб`єктом владних повноважень Мінінфраструктури, яким позивача ТОВ «TIC-РУДА» було позбавлено права на справляння частини корабельного збору на підставі норм Наказу №281 від 24.07.2015 р.

Тобто, спірні правовідносини у даній справі є виключно адміністративними, існували з 2015 року, а порушення прав позивача ТОВ «TIC-РУДА» відбулось внаслідок прийняття відповідачем оскаржуваного наказу 14.03.2023 р.

Підстави позову ТОВ «TIC-РУДА» у даній справі обґрунтовані тим, що на момент прийняття спірного Наказу №148 від 14.03.2023 р,. відповідачем було порушено норми чинного законодавства, а саме: 1) порушено процедуру прийняття Наказу №148 - норми ст.ст. 21, 25 ЗУ «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», п. 9 «Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 р. №731; 2) порушення норм ст. ст. 8, 13, 19, 22, 64 Конституції України та порушення нормативно-правового акту вищої юридичної сили - норми ч. 4 ст. 22 ЗУ «Про морські порти України»; 3) суперечність мети прийняття Оскаржуваного Наказу №148 - використання корабельного збору для цілей «сприяння подоланню наслідків шкоди, завданої інфраструктурі транспорту України внаслідок збройної агресії російської федерат та втрат, пов`язаних із простоєм (тимчасовим припиненням обробки) вантажів у морських портах,...», хоча за п. 2.1. «Порядку обліку та використання коштів від портових зборів», затвердженого Наказом Мінінфраструктури від 27.05.2013 № 316, корабельний збір на таку ціль не може бути використаний.

Тобто, для розгляду даної адміністративної справи доказове значення мають виключно ті факти та обставини, які існували в березні 2023 року, та якими керувався суб`єкт владних повноважень - Мінінфраструктури на момент прийняття спірного Наказу №148.

Таким чином для вірного та об`єктивного розгляду даної адміністративної справи, окружний суд мав встановити - чи були у березні 2023 року наявні законні правові підстави для того, щоб Відповідач спірним Наказом №148 позбавив ТОВ «ТІС-Руда» права на справляння частини корабельного збору, яке було надано йому іншим наказом Мінінфраструктури від 24.07.2015 р. №281, який залишається чинним.

При цьому, постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі суд першої інстанції не врахував, що у цій справі розглядається адміністративний спір позивача з суб`єктом владних повноважень щодо правомірності його нормативно-правового акту, саме на якого ч. 2 ст.77 КАС України покладений обов`язок доказування правомірності оскаржуваного наказу №148.

Отже, враховуючи, що спірні правовідносини у цій справі є виключно адміністративними, а зупиняючи провадження в адміністративній справі до набрання законної сили рішенням у господарській справі через преюдиційне значення останньої, суд першої інстанції не довів, у чому полягає ця преюдиція для вирішення цього адміністративного спору.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції від 04 березня 2024 р. року постановлена з порушенням норми процесуального права, оскільки не містить мотивування наявності конкретних обставин, що унеможливлюють прийняття Київським окружним адміністративним судом відповідного рішення з оцінкою всіх наявних фактів і обставини справи, дійшовши помилкового висновку про наявність необхідних підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України, для зупинення провадження справи №320/23143/23 до набрання законної сили судовим рішенням Господарського суду Одеської області у справі №916/5379/23.

На думку колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №320/23143/23 (в шести томах) дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, доводи апеляційної скарги позивача знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права призвело до помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі, а це є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Повний текст постанови виготовлено 26.06.2024.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 311, 315, ч. 1 п. 4 ст. 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС-РУДА" на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 р.- задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС-РУДА" до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, треті особи - Національне антикорупційне бюро України, Державне підприємство "Адміністрація морських портів України", про визнання протиправними дій - скасувати, справу направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

В.В. Файдюк