Справа № 440/6350/24
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/6350/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в якому просить:

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо неврахування при призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком згідно із Законом України «Про державну службу» сум заробітної плати, відображених у довідках від 02.06.2022 №105/10/16-31-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 01 червня 2022 року та від 02.06.2022 №106/10/16-31-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період з 01 червня 2017 року по 31 травня 2022 року, виданих Головним управлінням ДПС у Полтавській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 22.06.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 02.06.2022 №105/10/16-31 -10-02-09 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 02.06.2022 №106/10/16-31-10-02-09, виданих Головним управлінням ДПС в Полтавській області, за вирахуванням фактично виплачених сум пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.02.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про перерахунок пенсії згідно Закону України "Про державну службу", до якої додав пакет документів. За результатами розгляду цієї заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві прийняло рішення О/р №61 від 11.05.2023 про відмову в перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що згідно поданих документів необхідний стаж позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій державних службовців складає менше як 10 років. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 по справі № 440/7720/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві повторно розглянути заяву від 22.06.2023 про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням висновків суду. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2023 по справі № 440/7720/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перевести її з 22.06.2022 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Однак, відповідач, на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2023 по справі № 440/7720/23 перевів позивача на пенсію за віком на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу", при цьому, не врахував довідки Головного управління ДПС у Полтавській області від 02.06.2022 №105/10/16-31-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 01.06.2022 та від 02.06.2022 №106/10/16-31-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період з 01.06.2017 по 31.05.2022.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

12.06.2024 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшли пояснення третьої особи, в яких остання зазначила, що оскільки в судовому рішення по справі № 440/7720/23 у задоволенні позову в частині врахування довідок, виданих Головним управлінням ДПС у Полтавській області від 02.06.2022 № 105/10/16-31-10-02-09 та № 106/10/16-31-10-02-09 відмовлено, для врахування вищевказаних довідок при обчисленні пенсії підстави відсутні, заробітну плату взято в нульовому значенні.

20.06.2024 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління ПФУ в м.Києві. У відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи на їх безпідставність. Зазначив, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2023 по справі № 440/7720/23 від 14.07.2023 по справі № 440/7720/23 виконанав межах покладених зобов`язань.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Полтавській області та їй призначено пенсію за віком.

ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою за призначенням / перерахунком пенсії від 22.06.2022, в якій просила здійснити вид перерахунку: перехід на пенсію за іншим законом.

Згідно розписки-повідомлення ОСОБА_1 до вказаної заяви додала копії: паспорта серії НОМЕР_2 ; довідки про джерела доходів з 01.07.2000 №105-108/16-31-10-02-09 від 02.06.2022 (кількість 4); довідки про прийняття на роботу (навчання) №44/16-31-11-32 від 17.06.2022 (кількість 2), №169-О від 16.06.2022; довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_1 ; трудової книжки.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № о/р 61 від 27.06.2022 ОСОБА_1 відмовлено в переведенні з пенсії за віком на пенсію за віком за нормами Закону України Про державну службу з тієї підстави, що згідно наданих документів стаж роботи на державній службі станом на 01.05.2016 року склав 2 роки 10 місяців 11 днів за період роботи з 21.06.2013 по 30.04.2016, що не відповідає Закону №889-VІІІ.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.08.2022 у справі №440/5947/22, що набрало законної сили 16.09.2022, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № о/р 61 від 27.06.2022; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.06.2022 року про перехід на пенсію згідно Закону України "Про державну службу", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві О/р №61 від 11 травня 2023 року гр. ОСОБА_1 відмовлено в переході на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу.

Не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві О/р №61 від 11.05.2023, позивач звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 по справі № 440/7720/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві О/р №61 від 11.05.2023 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ». Зобов`язаноГоловне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 за призначенням / перерахунком пенсії від 22.06.2022 року з урахуванням висновків суду, наведених в цьому судовому рішенні.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2023 по справі № 440/7720/23 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві - залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 по справі № 440/7720/23 - скасовано в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 за призначенням / перерахунком пенсії від 22.06.2022 з урахуванням висновків суду, наведених в цьому судовому рішенні. Прийнято в цій частині постанову, якою частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перевести її з 22.06.2022 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 по справі № 440/7720/23 залишено без змін.

На виконання Другого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2023 по справі № 440/7720/23 Головним управлінням ПФУ в м.Києві проведено перерахунок пенсії позивача та як зазначає відповідач у листі від 28.12.2023 № 44157-46302/Ш-02/8-2600/23 розмір пенсії зменшився і становить 1934 грн, а з 01.12.2022 становить 2093 грн.

У подальшому позивач звернувся до Головного управлінням ПФУ в м.Києві та Головного управління ПФУ в Полтавській області із заявою від 16.02.2024 в якій просив здійснити перевірку проведеного перерахунку пенсії та врахувати довідки Головного управління ДПС у Полтавській області від 02.06.2022 №105/10/16-31-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 01 червня 2022 року та від 02.06.2022 №106/10/16-31-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період з 01 червня 2017 року по 31 травня 2022 року.

Листом від 14.03.2024 № 9399-7365/Ш-02/8-2600/24 Головне управління ПФУ в м.Києві повідомило заявника, що останній не перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в м.Києві, а тому доцільно звернутися до Головного управління ПФУ в Полтавській області.

Листом від 14.03.2024 № 5964-4828/Ш-02/8-1600/24 Головне управління ПФУ в Полтавській області повідомило позивача, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2023 по справі № 440/7720/23 Головним управлінням ПФУ в м.Києві 22.06.2023 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про Державну службу". Рішення суду виконано в межах покладених зобов`язань.

Позивач не погоджуючись із бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо неврахування при призначенні пенсії за віком згідно із Законом України «Про державну службу» сум заробітної плати, відображених у довідках Головного управління ДПС у Полтавській областіц від 02.06.2022 №105/10/16-31-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 01 червня 2022 року та від 02.06.2022 №106/10/16-31-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період з 01.06.2017 по 31.05.2022, виданих Головним управлінням ДПС у Полтавській області, звернувся до суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII) визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців. Цей закон набув чинності 01.05.2016.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII втратив чинність Закон України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 (далі - Закон №3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено право державних службовців на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

Зокрема, пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дати набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Статтею 25 Закону України №3723-XII встановлено категорії посад державних службовців.

Разом з тим, стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначається не лише статтею 25 Закону України «Про державну службу», але й актами Кабінету Міністрів України.

Так, відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, встановлених на той час законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (чинного до набрання законної сили Законом №889-VIII), яким визначено посади і ранги, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби (далі - Порядок №283).

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 вказаного Порядку №283 до стажу державної служби зараховується, зокрема, робота керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової та контрольно-ревізійної служби.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04.12.1990 №509-XII «Про державну податкову службу в Україні» (далі - Закон №509-XII), а з 12.08.2012 Податковий кодекс України.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону №509-XII державна податкова служба, якій за змістом частини другої цієї статті підпорядковані державні податкові інспекції в областях, районах, містах і районах у міста, є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує здійснення контролю за дотриманням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів податків, зборів та інших платежів і неподаткових доходів і внесків до державних цільових фондів, встановлених законодавством України.

Посадовою особою органу державної податкової служби може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Міністерством фінансів України. Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації, після якої таким особам присвоюються спеціальні звання (частини перша, четверта статті 15 Закону №509-XII).

Цією ж нормою установлено умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондують вимогам статей 5, 12 Закону №3723-ХІІ щодо обмежень пов`язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.

Статтею 6 Закону №509-XII було встановлено, що видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання, які обіймають посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема, у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, перебувають на державній службі та є державними службовцями.

Крім того, частиною 18 статті 37 Закону України №3723-XII встановлено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та /або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Нормами абзаців 1, 2 пункту 344.1 статті 344 Податкового кодексу України передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». Період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєнні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним законом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22.10.2013 у справі 21-340а13. Колегія суддів дійшла висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».

Частиною 2 статті 46 Закону № 889-VIII та Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, які діють з 01.05.2016, закріплено, що до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Як убачається з матерів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, що єдиною підставою для відмови у призначенні пенсії позивачу є недостатність стажу державної служби, а саме: незарахування служби позивача в податкових органах за період з 27.12.2013 по 30.04.2013 до державної служби.

Згідно з інформацією, яка міститься у трудовій книжці ОСОБА_1 та довідки ГУ ДПС у Полтавській області №44/16-31-11-32 від 17 червня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 в період з 01.12.2005 по 21.06.2022 працювала в органі державної податкової служби, зокрема:

- з 21.06.2013 переведена на роботу до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДПС на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту;

- з 21.06.2013 присвоєно 12 ранг державного службовця;

- з 27.12.2013 присвоєно спеціальне звання радника податкової та митної справи та рангу;

- з 30.04.2014 переведена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління доходів і зборів фізичних осіб;

- 06.05.2015 переведена на роботу в ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління доходів і зборів фізичних осіб;

- 25.09.2015 переведена на посаду заступника начальника відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління доходів і зборів фізичних осіб;

- 17.02.2016 переведена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління доходів і зборів фізичних осіб;

- 03.04.2017 звільнена із займаної посади у зв`язку із переведенням на роботу до ГУ ДФС у Полтавській області.

Таким чином, період роботи позивача з 27.12.2013 року по 30.04.2016 на різних посадах в податкових органах, в тому числі на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні звання, зараховується до стажу державної служби.

Крім того, як убачається з трудової книжки, 21.06.2013 ОСОБА_1 присвоєно 12 ранг державного службовця, а 27.12.2013 присвоєно спеціальне звання «Радник податкової та митної справи III рангу».

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 №1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 (далі за текстом Порядок №3 1).

Відповідно до пункту 4 Порядку №3 1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності його законним представником за місцем його проживання.

Згідно абзацом 1 пункту 14 Порядку №3 1 орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії (п. 17 Порядку №3 1).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 22.06.2022 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою за призначенням / перерахунком пенсії від 22 червня 2022 року, в якій просила здійснити вид перерахунку: перехід на пенсію за іншим законом.

Пенсійний Фонд України в м. Києві в рішенні № о/р 61 від 27.06.2022 року (скасоване рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.08.2022 року у справі №440/5947/22), зробив висновок : Згідно наданих документів стаж роботи на державній службі станом на 01 травня 2016 року склав 2 роки 10 місяців 11 днів за період роботи з 21.06.2013 по 30.04.2016, що не відповідає Закону №889- VIII, а отже в переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» відмовлено.

Отже, Пенсійний Фонд України в м. Києві визнавав стаж роботи ОСОБА_1 на державній службі за період роботи з 21.06.2013 по 30.04.2016.

Вищевказані обставини встановлені судами при розгляді справи № 440/7720/23.

Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві при переведенні позивача з 22.06.2022 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" не врахувало додані до заяви від 22.06.2022, довідки Головного управління ДПС у Полтавській області від 02.06.2022 №105/10/16-31-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 01.06.2022 та від 02.06.2022 №106/10/16-31-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період з 01.06.2017 по 31.05.2022.

Відповідно до пункту 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб № 622 від 14.09.2016 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

У свою чергу постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII Про державну службу пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII Про державну службу.

З аналізу наявних в матеріалах справи довідки Головного управління ДПС у Полтавській області від 02.06.2022 №105/10/16-31-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 01.06.2022 та від 02.06.2022 №106/10/16-31-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період з 01.06.2017 по 31.05.2022, судом встановлено, що дані довідки видані позивачудля призначення згідно з пунктами 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу" та за формою згідно постанови правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

За викладених обставин суд, з метою ефективного захисту прав позивача, вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 22.06.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 02.06.2022 №105/10/16-31 -10-02-09 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 02.06.2022 №106/10/16-31-10-02-09, виданих Головним управлінням ДПС в Полтавській області, за вирахуванням фактично виплачених сум пенсії.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 42098368), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо неврахування при призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком згідно із Законом України «Про державну службу» сум заробітної плати, відображених у довідках від 02.06.2022 №105/10/16-31-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 01 червня 2022 року та від 02.06.2022 №106/10/16-31-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період з 01 червня 2017 року по 31 травня 2022 року, виданих Головним управлінням ДПС у Полтавській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 22.06.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 02.06.2022 №105/10/16-31-10-02-09 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 02.06.2022 №106/10/16-31-10-02-09, виданих Головним управлінням ДПС в Полтавській області, за вирахуванням фактично виплачених сум пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Удовіченко