Справа № 480/3781/24
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 червня 2024 року Справа № 480/3781/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3781/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області зарахувати позивачу до страхового стажу період роботи за записом у трудовій книжці НОМЕР_1 з 05.05.1992 по 10.07.2000 та періоди роботи отримання допомоги по безробіттю з 26.07.2000 по 20.07.2001 та з 22.04.2002 по 16.04.2003;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області повторно розглянути заяву позивачу про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.
Вимоги мотивує тим, що 16 листопада 2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком.
Крім того, відповідачем у рішенні про відмову в призначенні пенсії зазначено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсійний вік, визначений ст. 26 Закону № 1058 60 років, вік заявника на дату звернення 62 роки 3 місяці 20 днів, необхідний страховий стаж, визначений ст. 26 Закону № 1058 28 років, відповідно до наданих документів страховий стаж особи 20 років 9 місяців 2 дні.
Позивач з рішенням відповідача незгоден та його протиправним, прийнятим всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, у зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду.
Ухвалою суду від 10.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою суду від 07.06.2024 у справі призначено судове засідання.
В судове засідання сторони не з`явилися, про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Від представника відповідача до суду надійшли додаткові пояснення по справі, в яких представник зазначив, що згідно частини 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058- IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Необхідний страховий стаж, визначений ст.26 Закону № 1058 - 28 років. Відповідно до наданих документів страховий стаж особи - 20 років 9 місяців 2 дні.
Згідно до наданих документів до страхового стажу не зарахований період роботи за записом у трудовій книжці НОМЕР_1 з 05.05.1992 по 10.07.2000, оскільки у даті наказу про звільнення з роботи наявне виправлення, періоди роботи отримання допомоги по безробіттю з 26.07.2000 по 20.07.2001 та з 22.04.2002 по 16.04.2003, оскільки у наказах на призначення та припинення допомоги по безробіттю значиться один наказ.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи судом встановлено, що 16 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком.
Заяву позивача про призначення пенсії за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області.
Крім того, відповідачем у рішенні про відмову в призначенні пенсії зазначено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсійний вік, визначений ст. 26 Закону № 1058 60 років, вік заявника на дату звернення 62 роки 3 місяці 20 днів, необхідний страховий стаж, визначений ст. 26 Закону № 1058 28 років, відповідно до наданих документів страховий стаж особи 20 років 9 місяців 2 дні.
Вважаючи таке рішення протиправним позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Згідно із частини першої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абзац перший частини другої статті 24 Закону № 1058-ІV).
Згідно із ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (Закон № 1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Відповідно до статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а порядок підтвердження трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.
Суд вказує, що на особу не може перекладатись обов`язок доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.
Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.
Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач у періоди з 05.05.1992 по 10.07.2000 працював у Слов`янській мебельній фабриці та у періоди роботи з 26.07.2000 по 20.07.2001 та з 22.04.2002 по 16.04.2003 отримував допомогу по безробіттю.
Щодо посилань відповідача на те, що у даті наказу про звільнення з роботи наявне виправлення, а також у наказах на призначення та припинення допомоги по безробіттю значиться один наказ, то суд зазначає таке.
Суд вказує, що на особу не може перекладатись обов`язок доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.
Суд звертає увагу на те, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.
Таким чином, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати позивачу вказані вище періоди до страхового стажу та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 16.11.2023 з урахуванням висновків суду.
Враховуючи викладене, позов слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи за записом у трудовій книжці НОМЕР_1 з 05.05.1992 по 10.07.2000 та періоди роботи отримання допомоги по безробіттю з 26.07.2000 по 20.07.2001 та з 22.04.2002 по 16.04.2003;
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 968,96 гривень.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал