Справа № 160/8394/24
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2024 рокуСправа №160/8394/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛІНСАЙТ» до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,
01.04.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛІНСАЙТ» до Дніпровської митниці, у якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2023/000222/2 від 28.12.2023;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100160/2023/000409 від 28.12.2023.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2024 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛІНСАЙТ» у справі № 160/8394/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛІНСАЙТ» до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем для митного оформлення подана відповідачу митна декларація із заявленням митної вартості товарів за основним методом, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості із застосуванням другорядного резервного методу визначення митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Як видно з картки відмови причини, за яких митний орган відмовляє у митному оформленні товарів полягають у припущеннях та необґрунтованих сумнівах щодо заявленої декларантом вартості товару, інспектор при складанні даної картки відмови посилається на невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості. Позивач не погоджується з оскаржуваними рішеннями митного органу, вважає, що всі документи, передбачені законодавством, що підтверджують митну вартість товару були подані позивачем до митного органу. Посилання митниці на розбіжності та неможливість застосування основного методу не відповідають дійсності та вказують на свідоме небажання митного органу виконувати свої функції належним чином. Позивач звертає увагу на те, що наведені сумніви вже неодноразово були визнані судами необґрунтованими та такими, що не можуть бути підставою для неможливості підтвердження ціни ввезеного товару за ціною контракту та на підставі наданих документів. Зазначає, що факт ненадання позивачем додатково витребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
10.05.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказує, що після опрацювання документів, поданих разом з митною декларацією, встановлено, що надані документи містять розбіжності та не мають всіх достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості. По поданій декларантом ЕМД спрацювала система аналізу ризиків, встановлено можливе заниження митної вартості товару, встановлені розбіжності щодо умов поставки, що безпосередньо впливає на числові значення складових митної вартості. Митниця мала всі правові підстави щодо уточнення митної вартості та направлення запиту щодо надання додаткових документів для підтвердження митної вартості. Документів, які зазначені у повідомленні митного органу про надання додаткових документів, не надано, декларант не скористався правом на підтвердження заявленої ним митної вартості та усунення розбіжностей, у зв`язку із чим митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості. Вимоги про визнання протиправною картки відмови у митному оформленні не підлягають задоволенню, оскільки є похідними відносно прийнятого митницею рішення про коригування митної вартості товарів.
Згідно з частинами 5, 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
13.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛІНСАЙТ», Україна (покупець) та компанією «M.GЕLDBАСН(SHANXI)FLANGE & FITTINGS CO., LTD», Китай (продавець) укладений зовнішньо-економічний контракт № 20230613, за умовами якого продавець зобов`язується поставити, а покупець оплатити і прийняти товар за найменуванням маркою, технічними характеристиками, умовами поставки, у кількості та за цінами, зазначеними у специфікації, які є невід`ємною частиною цього контракту.
Згідно з пунктами 4.1, 4.2, 4.3 контракту ціна товару за одиницю вказується в специфікації. У ціну товару включено вартість тари, упаковки та маркування. Загальна сума контракту становить 450000,00 дол.США і визначається як вартість товару (партії товару), поставка якого здійснюється відповідно до специфікацій. Валюта контракту долар США.
Відповідно до пункту 5.2 контракту покупець зобов`язується шляхом банківського переказу здійснити передоплату в розмірі 50% від загальної суми договору протягом 5 банківських днів від дати підписання контракту і специфікації, 50% за фактом готовності продукції до відвантаження.
На підтвердження митної вартості декларантом надані наступні документи:
- пакувальний лист від 28.09.2023;
- рахунок-фактура (інвойс) № Р0165 від 28.09.2023;
- коносамент № ZH230900278 від 05.10.2023;
- банківський платіжний документ № 297 від 08.09.2023;
- банківський платіжний документ № 303 від 19.09.2023;
- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 9935 від 08.12.2023;
- банківський платіжний документ щодо оплати транспортно-експедиційних послуг №2085 від 25.12.2023;
- прейскурант (прайс-лист) виробника товару № б/н від 07.08.2023;
- висновок експертної організації про вартісні характеристики товару № 20-34/12-2023 від 25.12.2023;
- розрахунок ціни (калькуляція) № б/н від 28.09.2023;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 від 09.08.2023;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 20230613 від 13.06.2023;
- договір (контракт) про перевезення № 061223 від 06.12.2023;
- договір (контракт) про перевезення № 1302 від 13.02.2023;
- договір (контракт) про перевезення №1533 від 26.12.2023;
- договір (контракт) про перевезення № 742812 від 05.04.2021;
- сертифікат від 26.09.2023;
Митницею декларанту запропоновано надати до митного органу наступні документи: 1) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (передбачені положеннями наказу № 599; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи), видані виробником товару; 5) копію митної декларації країни відправлення (в розумінні статті 254 Кодексу) та Т1; 6) декларант або уповноважена ним особа відповідно до положень частини 6 статті 53 Кодексу за власним бажанням може подати додаткові наявні у них я документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару, зокрема, які підтверджують складові митної вартості.
Декларантом надіслано заяву № б/н стосовно неможливості надання додаткових документів та з проханням винести рішення про коригування митної вартості без дотримання 10-ти денного терміну, передбаченого частиною 3 статті 53 Кодексу.
28.12.2023 відповідачем зазначено, що документів, які зазначені у повідомленні митного органу про надання додаткових документів, не надано, таким чином декларант не скористався своїм правом передбаченим статтею 52 Кодексу на підтвердження заявленої ним митної вартості та усунення розбіжностей, прийнято рішення № UA100000/2023/000222/2 про коригування митної вартості товарів, а також складено картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.12.2023 № UA100160/2023/000409.
Також, аналізуючи документи, надані до митного оформлення митницею встановлено наступне, про що зазначено у продовженні гр. 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів:
Відповідно до статті 9 Закону України від 01.07.2004 № 1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади. Означені документи від безпосереднього перевізника не надаються. А ТОВ «Євро форвардінг» згідно наданих документів не має відношення до даної поставки.
Окрім зазначено, пунктом 4.1.3.1 договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 01.12.2023 № 011222-001, укладеного між ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ» та ТОВ «ТОВ «МЕТАЛІНСАЙТ» (далі - договір) передбачено: «при перевезенні вантажу морським сполученням в режимі імпорт - платежі за послуги з перевезення вантажу та супутні витрати, пов`язані з таким перевезенням (навантаження та/або розвантаження вантажу, агентські, портові збори і т.п.), протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту виставлення/видання експедитором рахунку, але до вивозу вантажу з порту». Також умовами договору передбачені штрафні санкції.
Також, згідно відомостей, зазначених в пакувальному листі № б/н, пакування товару здійснено 28.09.2023, в той же час згідно даних зазначених в коносаментів № ZH230900278, відправлення товару здійснено 05.10.2023. Таким чином встановлені додатково понесені витрати на зберігання товару, вартість щодо яких не зазначене в жодному товаротранспортному документі.
Таким чином, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Кодексу.
Митну вартість товарів визначено із наступного розрахунку із зазначенням джерела інформації: Товар № 1 митна декларація від 27.12.2023 № UA204150/2023/825 із розрахунку 3,09 дол.США/кг.».
Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 7 Митного кодексу України (далі МК України) встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 МК України).
Відповідно до частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті.
Приписами статті 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно частини 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 статті 55 МК України визначено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною 3 статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Передбачене частиною п`ятою статті 54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені частиною третьою статті 53 МК України, - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак суперечності (розбіжності) між відомостями, які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребування додаткових документів, передбачених частиною 3 статті 53 МК України.
З матеріалів справи встановлено, що оскаржуваним рішенням митну вартість товару скориговано за результатами проведення перевірки документів, як надані на підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до статті 337 МК України.
Суд зазначає, що для митного оформлення декларантом подані документи для випуску у вільний обіг, митна вартість визначена декларантом за ціною контракту (за основним методом).
Відповідно до частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Також, згідно із листом-роз`ясненням ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ» від 28.12.2023 №28/12/23, наданим на адресу ТОВ «МЕТАЛІНСАЙТ», останні мають наступні договірні відносини: договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 01.12.2022 № 011222-001, договір доручення на декларування товарів від 01.12.2023 № 231201-1.
У вказаному листі також зазначено наступне.
Щодо непропорційного розподілу понесених витрат на доставку вантажу проінформовано, що через блокування пунктів пропусків на кордоні з Польщею польськими мітингувальниками, вартість доставки автомобільним видом транспорту по митній території України виросла в рази в порівнянні з вартістю «фрахту» за маршрутом Xingang- Gdansk.
Вказані договори було надано позивачем до митного органу.
З матеріалів справи встановлено, що відомості щодо ціну товару відповідають заявленій у митній декларації позивача, судом не приймаються доводи митного органу щодо відтермінування у даті виставлення рахунку на оплату транспортно-експедиторських послуг з датою платіжного документа, оскільки передбачені умовами договору штрафні санкції не випливають на визначення митної вартості товарів.
Верховним Судом при прийнятті рішень у справах про коригування митної вартості неодноразово висловлювались наступні правові висновки щодо умов оплати за товар: «У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта (постанова від 11.04.2018 у справі № 804/4680/16).
Крім того, судами попередніх інстанцій доречно зауважено, що уявлення митного органу щодо проміжку часу для внесення передоплати може не збігатися з домовленостями господарюючих суб`єктів, а питання оплати вирішуються сторонами на вільній основі, з урахуванням власних ризиків та можливостей (постанова від 20.03.2018 у справі №815/4132/17).
Таким чином, у будь-якому випадку умови оплати за товар безпосередньо ціни товару не стосуються і митниця мала можливість визначити ціну товару, як складову митної вартості на підставі інших поданих до митного оформлення документів у спірних випадках декларування товару: зовнішньоекономічного контракту, специфікації до нього, інвойсу тощо, відомості у яких повною мірою піддаються обчисленню, не містять розбіжностей, тобто дозволяли митному органу здійснити перевірку розрахунку митної вартості задекларованої товарної партії.
Щодо митної декларації країни відправлення суд зазначає, що в експортній митній декларації містяться відомості про товар, сторони та комерційні умови, ціну товару, які кореспондують із заявленими у митній декларації позивача.
Щодо порушення відповідачем вимог пункту 4 частини 2 статті 55 МК України, пункту 4 частини 2 статті 55 МК України передбачено, що письмове рішення про коригування митної вартості має, серед іншого, містити обґрунтування числового значення митної вартості, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Аналогічна вимога до заповнення графи 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» міститься у Правилах заповнення рішення про коригування митної вартості (затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598), відповідно до яких обов`язково зазначається номер та дата митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
Рішення відповідача не містить такого обґрунтування, а містить інформацію про те, що відповідачем використані відомості про митну вартість з митної декларації від 27.12.2023 № UA204150/2023/825 із розрахунку 3,09 дол.США/кг., однак в рішенні не вказано, які характеристики мають оформлені за нею товари (код УКТЗЕД, повний опис, призначення, аналогічність/ідентичність), які комерційні умови поставки (вартість транспортування, фактурна вартість, вид транспорту) та вид зовнішньоекономічного контракту.

Так, у постановах Верховного Суду від 29.09.2020 у справах № 160/9473/19 та № 520/7041/19 викладені наступні висновки щодо застосування норм пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 МК України: «Верховний Суду своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод».

Щодо того, що декларантом в повному обсязі не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товару, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 3, 4 статті 53 МК України право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно частини 2 статті 53 МК України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічний правовий висновок з приводу застосування цих положень МК України викладено у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 у справі № 21-127а15.

Однак, всупереч вказаним вимогам закону, витребувавши додаткові документи, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару, що свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Отже, сам факт подання декларантом не всіх додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Разом з тим, митний орган, встановивши вказані розбіжності, жодним чином не обґрунтовує, яким чином зазначені розбіжності позбавляють митний орган можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару.

Суд зазначає, що правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

Застосувавши другорядний метод визначення митної вартості товару, ціна товару значно збільшилась, порівняно з ціною на придбання, у зв`язку із чим суд зазначає про додатковий тягар, покладений на позивача.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Факт наявності у автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався раніше за вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Викладена правова позиція відповідає правовому висновку Верховного Суду, наведеному у постанові від 07.08.2018 у справі № 815/3400/17.

Крім того, суд звертає увагу на те, що застосована митницею митна вартість товару ґрунтується на митній вартості товару, який раніше був оформлений у митному відношенні за митною вартістю, яку також визначеною митним органом за резервним методом.

Вказане відповідає правовим висновкам Верховного Суду від 31.01.2018 у справі №810/2839/17, від 22.08.2019 у справі № 810/2784/18, від 23.07.2019 у справі № 1140/3242/18, від 21.08.2019 у справі № 520/9022/18.

З урахуванням наведеного, суд робить висновок, що митним органом оскаржувані рішення прийняті без урахування усіх обставин та без дотримання норм чинного законодавства, тому наявні підстави для їх скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок про задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 7136,26 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 31.01.2024 №2127.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено повністю, сплачений судовий збір в сумі 7136,26 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛІНСАЙТ» (вул. Литовська, буд. 1, офіс 2, м. Дніпро, 49089, ) до Київської митниці (бульвар Вацлава Гавела, буд. 8А, м. Київ, 03124, код ЄДРПОУ ВП 43997555) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів від 28.12.2023 № UA100000/2023/000222/2.

Визнати протиправною та скасувати прийняту Київською митницею картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.12.2023 № UA100160/2023/000409.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛІНСАЙТ» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 7136 (сім тисяч сто тридцять шість) грн 26 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський