Справа № 420/13405/24
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув у письмовому провадженні в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення від 29.01.2024 року, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, в якому позивачка просить:

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов?язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги членам сім?ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ), викладене у п 16 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов?язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 2/в від 29.01.2024 року;

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити і виплатити матері загиблого військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ), передбачену ст. 16, ст. 16-2 Закону України «про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті) військовослужбовця у 750-кратному розмірі прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня року, в якому здійснюватиметься виплата.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона є матір?ю загиблого військовослужбовця ЗСУ старшого матроса ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка вказує, що відповідач відмовив їй у призначенні одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, зазначивши, що допомога не виплачується, якщо загибель (смерть) є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння. Однак, позивачка наполягає на тому, що наведені обставини не відповідають дійсності.

Ухвалою суду від 06.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

21.05.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення позовних вимог. Предстанвик відповідача зазначає, що смерть (нещасний випадок) ОСОБА_2 настала в тимчасовому пункті розташування підрозділу військової частини НОМЕР_2 під час проходження військової служби у зв`язку із захворюванням у стані алкогольного сп`яніння, що виключає можливість призначення і виплату одноразової грошової допомоги членам сім`ї померлого. Тому Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум ухвалила цілком законне та обґрунтоване рішення про відмову в призначенні матері військовослужбовця одноразової грошової допомоги. Також, випадок та розмір ОГД, який просить застосувати позивач, підпадає під пп. 2 п. 2 ст. 16 Закону, а не пп. 1 п. 2 ст. 16 Закону.

29.05.2024 року від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якій остання вказує, що в жодних документах відсутні дані щодо того, що смерть ОСОБА_2 настала внаслідок алкогольної інтоксикації та/або унаслідок ускладнень здоров`я, викликаних вживанням алкогольних напоїв.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

ОСОБА_1 є матір?ю ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 20.04.1982 року.

ОСОБА_2 проходив військову службу у Збройних Силах України.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 09.03.2023 року.

Згідно з висновком експерта № 117 від 20.04.2023 року, причиною смерті ОСОБА_2 , 1982 р.н., стало наявне у нього захворювання: гостре порушення коронарного кровообігу при гіпертонічній хворобі, що ускладнилося розвитком гострої серцевої недостатності. При судово-токсикологічному дослідженні крові і сечі від його трупа виявлений спирт етиловий у концентрації 1,54‰ у крові, 2,07‰ у сечі, що свідчить про те, що станом на момент смерті він знаходився у стані алкогольного сп`яніння середнього ступеня.

Відповідно до Акту спеціального розслідування нещасного випадку, проведеного у військовій частині НОМЕР_2 , з`ясовано, що 04.03.2023 року о 22 год. 00 хвл. старший матрос ОСОБА_2 заснув після денного наряду, а 05.03.2023 року о 8 год. 30 хвл. був помічений співслужбовцем без ознак життя. За висновками комісії (п. 5 Акту розслідування) нещасний випадок (біологічна смерть) стався внаслідок погіршення стану здоров`я внаслідок захворювання під час проходження військової служби та мав місце не внаслідок бойового ураження або бойових дій з боку противника.

Згідно з витягом з протоколу № 2669 засідання 18 Регіональної ВЛК по встановленню причинного зв?язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 05.06.2023 року, захворювання старшого матроса ОСОБА_2 «гостре порушення коронарного кровообігу при гіпертонічній хворобі», яке призвело до смерті, - пов?язане з проходженням військової служби.

Згідно з п. 16 витягу з протоколу засідання комісії № 2/в від 26.01.2024 року Міністерства оборони України з розгляду питань, пов?язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги членам сім?ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил України, ОСОБА_1 , відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, як матері померлого матроса ОСОБА_2 , оскільки в крові померлого виявлено спирт етиловий у концентрації 1,54‰.

Згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ст. 41 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII.

Відповідно до п.1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з п.п.1,2 п.2 статті 16 Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

Згідно з п. 1. ст. 16-2 Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:

а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;

500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, законодавець визначив у ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення)».

Частиною 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Слід зазначити, що на виконання Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», якою затвердив відповідний Порядок (далі - Порядок № 975).

Згідно з п. 3 Порядку № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до п. 5 Порядку № 975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII.

За приписами п. 10 Порядку № 975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні); постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому-шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», його дія не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження.

Приписами п. п. а, б ч. 1 ст. 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

Аналогічні положення містяться в п. 19 Порядку № 975.

Відповідальність за розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачено ст.172- 20 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до п.9 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок смерті особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Суд встановив, що позивачці відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги на підставі ст. 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів щодо встановленого та підтвердженого належними доказами причинно-наслідкового зв?язку між перебуванням ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння та його смертю.

Навпаки, згідно з висновком експерта № 117 від 20.04.2023 року, причиною смерті ОСОБА_2 , 1982 р.н., стало наявне у нього захворювання: гостре порушення коронарного кровообігу при гіпертонічній хворобі, що ускладнилося розвитком гострої серцевої недостатності.

Судовий експерт виявив, що у крові і сечі померлого ОСОБА_2 наявний спирт етиловий, проте, висновок не містить жодних відомостей з приводу того, що вказаний факт став причиною смерті ОСОБА_2 .

Також, відповідно до Акту спеціального розслідування нещасного випадку, проведеного у військовій частині НОМЕР_2 , нещасний випадок (біологічна смерть ОСОБА_2 ) стався внаслідок погіршення стану здоров`я внаслідок захворювання під час проходження військової служби та мав місце не внаслідок бойового ураження або бойових дій з боку противника, а не через перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп?яніння.

Так само, згідно з витягом з протоколу № 2669 засідання 18 Регіональної ВЛК по встановленню причинного зв?язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 05.06.2023 року, захворювання старшого матроса ОСОБА_2 «гостре порушення коронарного кровообігу при гіпертонічній хворобі», яке призвело до смерті, - пов?язане з проходженням військової служби.

З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що відповідач протиправно відмовив ОСОБА_1 у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги членам сім?ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил України, оскільки, з огляду на приписи законодавства, одноразова грошової допомоги не виплачується лише тоді, коли перебування у стані алкогольного сп??яніння (вчинення дій у такому стані) призвело до смерті військовослужбовця, тоді як у даному випадку відповідач не довів суду взаємозв`язку між смертю ОСОБА_2 та вживання останнім алкогольних напоїв.

Таким чином, суд робить висновок, що рішення відповідача, викладене у п 16 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов?язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 2/в від 29.01.2024 року є протиправним та таким, що належить до скасування.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Міністерства оборони України призначити і виплатити матері загиблого військовослужбовця Збройних Сил України, передбачену ст. 16, ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті) військовослужбовця у 750-кратному розмірі прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня року, в якому здійснюватиметься виплата, суд зазначає наступне.

Згідно з актом спеціального розслідування нещасного випадку, проведеного у військовій частині НОМЕР_2 , з`ясовано, що 04.03.2023 року о 22 год. 00 хвл. старший матрос ОСОБА_2 заснув після денного наряду, а 05.03.2023 року о 8 год. 30 хвл. був помічений співслужбовцем без ознак життя. За висновками комісії (п. 5 Акту розслідування) нещасний випадок (біологічна смерть) стався внаслідок погіршення стану здоров`я внаслідок захворювання під час проходження військової служби та мав місце не внаслідок бойового ураження або бойових дій з боку противника.

При цьому, відповідно до ст. 16-2 Закону у 750-кратному розмірі прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня року, одноразова грошова допомога призначається у випадку загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

ОСОБА_2 помер не під час виконання обов`язків військової служби, а тому ОСОБА_1 допомога має бути призначена у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, через смерть її сина, військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд робить висновок, що адміністративний позов ОСОБА_1 належить до часткового задоволення.

Згідно з ч.3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позивачка сплатила за звернення до суду із вказаним позовом 1211,00 грн., з відповідача на її користь має бути стягнута половина суми сплаченого судового збору, що становить 605,50 грн.

Керуючисьст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 192-228, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення від 29.01.2024 року, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов?язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги членам сім?ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_1 , викладене у п 16 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов?язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 2/в від 29.01.2024 року;

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити і виплатити матері загиблого військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_1 , передбачену ст. 16, ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті) військовослужбовця у 500-кратному розмірі прожиткового мінімуму доходів громадян, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня року, в якому здійснюватиметься виплата.

Стягнути з Міністерства оборони України () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 605,50 грн. (шістсот п?ять гривень п?ятдесят копійок).

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ст.255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ).

Відповідач Міністерство оборони України (проспект Повітрофлотський, буд.6, м. Київ, 03168; ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 26 червня 2024 року.

Суддя Н.В. Бжассо