Справа № 440/4947/24
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/4947/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора служби протидії домашнього насильства ВП Кременчуцького РУП Головного управління Національної поліції у Полтавській області старшого лейтенанта поліції Зігаленка Андрія Вікторовича, третя особа: Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправним та скасування припису,

В С Т А Н О В И В:

24.04.2024 до Полтавського окружного адміністративного суду від імені ОСОБА_1 надійшла позовна заява, що заявлена до старшого інспектора служби протидії домашнього насильства ВП Кременчуцького РУП Головного управління Національної поліції у Полтавській області старшого лейтенанта поліції Зігаленка Андрія Вікторовича, третя особа: Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №447374, складений 28.02.2024 відповідачем щодо ОСОБА_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.02.2024 старшим інспектором служби протидії домашнього насильства ВП Кременчуцького РУП Головного управління Національної поліції у Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №447374 (далі також оскаржуваний/спірний припис), у якому зазначено про те, що ОСОБА_1 28.02.2024 вчинив домашнє насильство економічного і фізичного характеру стосовно колишньої дружини ОСОБА_3 . Вважає, що відповідач порушив встановлений законодавством порядок винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника. Позивач не погоджується із оскаржуваним приписом, вважає його протиправним, на підставі цього звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін; залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 .

Позиція відповідача-2 викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач-2 вказує, що 28.02.2024 до чергової частини Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області надійшло звернення від гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає в АДРЕСА_1 , за фактом того, що її колишній чоловік гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиняє домашнє насильство відносно неї. Дану подію зареєстровано в журналі єдиного обліку Кременчуцького РУП від 28.02.2024 № 3684. Прибувши на місце виклику, працівником поліції було проведено форму оцінки ризиків факту домашнього насильства. Факт підтвердився. Під час спілкування із заявницею гр. ОСОБА_3 , було встановлено що в неї трапилося непорозуміння з її колишнім чоловіком гр. ОСОБА_1 , стосовно особистих речей. Старшим інспектором СПДН ВП Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 проведено профілактичну бесіду щодо недопущення фактів домашнього насильства та винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 28.02.2024 АА №447374 терміном на 5 діб.

Зазначає, що спірний припис на момент виникнення спірних правовідносин вичерпав свою дію і не несе будь-яких правових наслідків, які б порушували права, свободи чи інтереси позивача, у зв`язку з чим не потребує додаткового скасування в судовому порядку

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

28.02.2024 до чергової частини Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області надійшло звернення від гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає в АДРЕСА_1 , за фактом того, що її колишній чоловік гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиняє домашнє насильство відносно неї. Дану подію зареєстровано в журналі єдиного обліку Кременчуцького РУП від 28.02.2024 № 3684. Прибувши на місце виклику, працівником поліції було проведено форму оцінки ризиків факту домашнього насильства. Факт підтвердився. Під час спілкування із заявницею гр. ОСОБА_3 , було встановлено що в неї трапилося непорозуміння з її колишнім чоловіком гр. ОСОБА_1 , стосовно особистих речей. Старшим інспектором СПДН ВП Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 проведено профілактичну бесіду щодо недопущення фактів домашнього насильства та винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 28.02.2024 АА № 447374 терміном на 5 діб.

Вважаючи зазначений терміновий заборонний припис протиправним та таким, що його належить скасувати, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка правомірності термінового заборонного припису стосовно кривдника від 28.02.2024 АА № 447374.

Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначає Закон України від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII "Про запобігання та протидію домашньому насильству" (надалі Закон № 2229, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 3 статті 1 Закону № 2229 визначено, що домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру (пункт 4 частини першої статті 1 Закону № 2229).

Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (пункт 17 частини першої статті 1 Закону № 2229).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону № 2229 запобігання домашньому насильству система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються.

За змістом пункту 1 частини другої статті 3 Закону № 2229 дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя.

Статтею 6 Закону № 2229 визначено суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, серед яких, до інших органів та установ, на які покладаються функції із здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, належать уповноважені підрозділи органів Національної поліції України (пункт 2 частини третьої цієї статті).

За приписами частини першої статті 10 Закону № 2229 до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать: виявлення фактів домашнього насильства та своєчасне реагування на них; прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України; інформування постраждалих осіб про їхні права, заходи і соціальні послуги, якими вони можуть скористатися; винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників; взяття на профілактичний облік кривдників та проведення з ними профілактичної роботи в порядку, визначеному законодавством; здійснення контролю за виконанням кривдниками спеціальних заходів протидії домашньому насильству протягом строку їх дії; анулювання дозволів на право придбання, зберігання, носіння зброї та боєприпасів їх власникам у разі вчинення ними домашнього насильства, а також вилучення зброї та боєприпасів у порядку, визначеному законодавством; взаємодія з іншими суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, відповідно до статті 15 цього Закону; звітування центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, про результати здійснення повноважень у цій сфері у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Отже, законодавець передбачив, що формою домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру є економічне насильство. Своєю чергою, фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Одночасно з цим саме на уповноважені підрозділи органів Національної поліції України покладено функції із здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Відповідно до пункту 16 статті першої Закону № 2229 терміновий заборонний припис стосовно кривдника спеціальний, захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення, домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Статтею 24 Закону № 2229 визначено спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству, до яких належить, зокрема терміновий заборонний припис стосовно кривдника. (пункт 1 цієї статті).

Статтею 25 Закону № 2229 передбачено, що терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи:

1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи;

2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи;

3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення.

Працівники уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України можуть у встановленому законом порядку застосовувати поліцейські заходи примусу для виселення з житлового приміщення кривдника, якщо терміновий заборонний припис передбачає зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, а кривдник відмовляється добровільно його залишити.

Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.

Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.

Терміновий заборонний припис вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику.

Дія термінового заборонного припису припиняється у разі застосування до кривдника судом адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту або обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні.

Кривдник, стосовно якого винесено терміновий заборонний припис, згідно з яким він повинен залишити місце спільного проживання (перебування) з постраждалою особою, зобов`язаний повідомити про місце свого тимчасового перебування уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем вчинення домашнього насильства.

Особа, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, може оскаржити його до суду в загальному порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України.

Водночас визначено, що терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України.

На реалізацію частини 11 статті 25 Закону № 2229 наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01 серпня 2018 року № 654 затверджено Порядок винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника (надалі Порядок № 654, в редакції, чинній на момент винесення спірних правовідносин), який визначає процедуру винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника (пункт 1 розділу І Порядку № 654).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 654 терміновий заборонний припис стосовно кривдника (далі - припис) виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

За змістом пунктів 2, 3 розділу ІІ Порядку № 654 припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.

Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення.

Згідно з пунктом 4 розділу II Порядку № 654 припис може містити такі заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Відповідно до пунктів 6, 7 розділу ІІ Порядку № 654 терміновий заборонний припис стосовно кривдника (додаток 1) складається на бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка термінового заборонного припису стосовно кривдника (додаток 2), на якому проставлено відповідні серію та номер. За наявності технічної можливості терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься в електронній формі з використанням мобільного логістичного пристрою з автоматичним присвоєнням йому відповідних серії та номера, а також із зазначенням відомостей, визначених у додатку 1 до цього Порядку, який інтегрується до електронної картки та роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.

Усі реквізити припису заповнюються державною мовою, розбірливим почерком, чорнилом чорного або синього кольору. У разі якщо особа, щодо якої виноситься припис, не володіє українською мовою, припис складається за участю перекладача.

Пунктом 10 розділу ІІ Порядку № 654 передбачено відомості, які зазначаються у приписі.

Припис підписується працівником уповноваженого підрозділу поліції, який його виніс, постраждалою особою (її представником) і кривдником власноруч на оригіналі та кожній з копій (пункт 11 розділу ІІ Порядку № 654).

Припис виноситься строком до 10 діб (пункт 17 розділу ІІ Порядку № 654).

Відповідно до пункту 22 розділу ІІ Порядку № 654 особа, стосовно якої винесено припис, може оскаржити його до суду в загальному порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівника уповноваженого підрозділу поліції, який виносив припис.

Процедуру проведення оцінки вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, з метою визначення ефективних заходів реагування, спрямованих на припинення такого насильства та попередження його повторного вчинення, визначає Порядок проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затверджений наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства внутрішніх справ України від 13 березня 2019 року № 369/180 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2019 року за № 333/33304) (далі Порядок № 369).

Відповідно до пункту 4, абзацу першого пункту 5 розділу І Порядку № 369 оцінку ризиків проводить поліцейський уповноважений підрозділ органу Національної поліції України (далі уповноважений підрозділ поліції) за фактом вчинення домашнього насильства.

Результати оцінки ризиків враховує поліцейський уповноваженого підрозділу поліції під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення та надання допомоги постраждалим особам у порядку, визначеному законодавством.

Оцінка ризиків проводиться за факторами небезпеки/ризиків щодо вчинення домашнього насильства, передбачених у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства згідно з додатком до цього Порядку, шляхом спілкування/бесіди з постраждалою від такого насильства особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи (пункт перший розділу ІІ Порядку № 369).

За результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який ураховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам (пункт 2 розділу ІІ Порядку № 369).

Фактори небезпеки/ризику щодо вчинення домашнього насильства визначаються за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства, і представлені у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства у вигляді питань, на які відповідає поліцейський уповноваженого підрозділу поліції за результатами спілкування з постраждалою особою, та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи (пункт 3 розділу ІІ Порядку № 369).

У разі виявлення будь-яких інших чинників/обставин за результатами оцінки ситуації, які можуть вплинути на рівень небезпеки (ризику) вчинення домашнього насильства, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції у позиції "Зауваження поліцейського уповноваженого підрозділу поліції щодо будь-яких інших чинників/обставин, які підвищують/знижують рівень загрози життю та здоров`ю постраждалої особи" форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства робить запис про наявність таких чинників/обставин, їхні можливі наслідки та надає інші зауваження щодо них (пункт 4 розділу ІІ Порядку № 369).

У зв`язку з тим, що кожна окрема ситуація може мати унікальні чинники/обставини, які впливають на рівень небезпеки та ризик летального випадку, пов`язаного з насильством, не передбачені формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на власний розсуд може оцінити рівень небезпеки як високий, якщо він/вона вважає, що постраждала особа перебуває в потенційно небезпечній ситуації або яка може спричинити смерть особи або інші тяжкі наслідки. Про наявність та можливі наслідки дії таких чинників/обставин поліцейський уповноваженого підрозділу поліції робить запис у відповідній позиції форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (пункт 5 розділу ІІ Порядку № 369).

Залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції приймає рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених частиною другою статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції.

У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника (пункт 7 розділу ІІ Порядку № 369).

Отже, згідно з положеннями чинного законодавства результати оцінки ризиків є обов`язковими для поліцейського уповноваженого підрозділу поліції під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення та надання допомоги постраждалим особам у порядку, визначеному законодавством. Без складання оцінки ризиків поліцейський уповноваженого підрозділу поліції не спроможний визначити рівень небезпеки: високий, середній або низький, не може з`ясувати обставини конфлікту та виявити чинники й умови, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи.

Суд встановив, що оскаржуваний терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 28.02.2024 АА № 447374 винесений у зв`язку із скоєнням позивачем домашнього насильства стосовно постраждалої особи колишньої дружини ОСОБА_3 .

Згаданий припис винесений поліцейським за результатами проведеного оцінювання ризиків шляхом спілкування/бесіди з постраждалою від такого насильства особою, що відображено у наданій відповідачем Формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 28.02.2024 року (постраждала особа ОСОБА_3 , кривдник ОСОБА_1 ).

З огляду на вищевикладені обставини, зважаючи на оцінку інспектором поліції у спірній ситуації рівня небезпеки як високого, суд уважає, що прийняття оскаржуваного термінового заборонного припису стосовно кривдника було необхідним заходом врегулювання конфлікту, який мав місце між позивачем та його дружиною.

Суд також звертає увагу на положення частини третьої статті 25 Закону № 2229, відповідно до яких під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається саме безпеці постраждалої особи.

У наданій відповідачем Формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 28.02.2024 року відзначено, що "постраждала особа переживає про власну безпеку, що кривдник буде простягати руки, та залякування".

Водночас суд визнає суспільну небезпеку домашнього насильства та поділяє нетерпиме ставлення до будь-яких його проявів. Тимчасовий заборонний припис виноситься щодо особи, яка вчинила домашнє насильство, і правомірне винесення такого припису, внесення відомостей у відповідний реєстр, має наслідком подальше сприйняття суспільством особи, щодо якої такий винесений, як кривдника, що вчинив небезпечне для життя чи здоров`я домашнє насильство.

Отож, суд резюмує, що виносячи у розглядуваній ситуації оскаржуваний припис стосовно позивача, інспектор поліції діяв правомірно, за наявності підстав, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Також суд звертає увагу на те, що оскаржуваний терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 5 діб, у період з 16 год. 35 хв. 28.02.2024 року до 16 год. 35 хв. 04.03.2024 року, а відтак на момент розгляду справи строк його дії сплинув і тому підстави для скасування цього припису відсутні, оскільки він втратив свою чинність.

За приписами частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою цієї ж статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тож, з урахуванням встановлених судом обставин цієї справи, підстав позову, правового регулювання спірних правовідносин суд констатує, що оскаржуваний терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 28.02.2024 АА № 447374 року відповідає критеріям, які встановлені частиною другою статті 2 КАС України, тобто є правомірним, а тому підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.

Відповідно до пункту другого частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову повністю.

Відповідно до правил статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до старшого інспектора служби протидії домашнього насильства ВП Кременчуцького РУП Головного управління Національної поліції у Полтавській області старшого лейтенанта поліції Зігаленка Андрія Вікторовича (вул. 29 вересня, 6,м. Кременчук, Полтавська область,39600), третя особа: Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул.Матвійчука Юліана, 83, м.Полтава, ) про визнання протиправним та скасування припису відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко