Справа № 200/1053/24
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року справа №200/1053/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 р. у справі №200/1053/24 (головуючий І інстанції Кошкош О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просила:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області протиправними і скасувати рішення про відмову в здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату до 01 липня 2000 року за період з 01 серпня 1995 року по 31 грудня 1999 року, виданої Центральным республиканским банком Донецкой народной республики (мовою документа);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату за період з 01 серпня 1995 року по 31 грудня 1999 року, виданої Центральным республиканским банком Донецкой народной республики та прийняти для нарахування пенсійної виплати більш вигідний варіант згідно чинного законодавства.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 25 січня 2024 року №07 про відмову в перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 25.01.2024 про перерахунок пенсії із врахуванням довідки про заробітну плату від 28.02.2021 №15-6-09/66559, яка видана «Центральным республиканским банком Донецкой народной республики» (мовою оригіналу). В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів зазначає, що довідку про заробітну плату від 28.12.2021 за № 15-6-09/66559 за період з 01.08.1995 по 31.12.1999, видану Центральным республиканским банком Донецкой народной республики (так в документі) застосовувати для перерахунку пенсії не можливо через відсутність підстав застосування довідки, виданої підприємством, розташованим на тимчасово окупованій території.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами здійснюється шляхом проведення органами Пенсійного фонду перевірки первинних документів.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує пенсію за віком та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

25 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із наданням додаткових документів. До заяви додана довідка про заробітну плату від 28.12.2021 № 15-6-09/66559, що видана в м.Донецьк.

25 січня 2024 року за результатом розгляду заяви від 25.01.2024 (вх.№208) про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01.08.1995 по 31.12.1999 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийнято рішення №07 про відмову в перерахунку пенсії відповідно до частини 1 статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. В рішенні встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 24.09.2021. Зазначено, що довідку про заробітну плату від 28.12.2021 № 15-6-09/66559 за період з 01.08.1995 по 31.12.1999, видану «Центральным республиканским банком Донецкой народной республики» (мова оригіналу) застосовувати для перерахунку пенсії не можливо оскільки видана підприємством, розташованим на тимчасово окупованій території.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Таким чином, вищезазначена норма є диспозитивною і надає пенсіонерам право вибору різних періодів нарахування заробітної плати для обчислення пенсії на умовах, визначених чинним законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Більш детально питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку), затвердженого постановою управління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Згідно з підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку № 22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

На підставі пункту 2.10 цього ж Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Із аналізу зазначених положень діючого законодавства слідує, що підставою для проведення розрахунку пенсії згідно ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV на основі довідки про заробітну плату, є підтвердження відомостей про таку заробітну плату додатковою інформацією - первинними чи іншими документами про нараховану та сплачену заробітну плату тим підприємством, де працював заявник.

Як встановлено матеріалами справи, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 25.01.2024 року №07 в перерахунку пенсії відмовлено у зв`язку з тим, що довідка про заробітну плату від 28.12.2021 № 15-6-09/66559 видана підприємством, розташованим на тимчасово окупованій території.

Проте колегія суддів звертає увагу, що неможливість вчинення державним органом тих чи інших дій, у даному випадку проведення перевірки достовірності відомостей, підтверджених в особових рахунках та визначення сум, на які нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, не може бути підставою для обмеження прав пенсіонера, оскільки це не залежить від волі особи.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26 жовтня 2022 року у справі №808/1735/18.

Окрім того, проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати; територіальні органи Пенсійного фонду України мають право згідно п.2 ч.1 ст. 64 Закону 1058. Таке право передбачене і в п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. № 1566/11846 (далі - Порядок 22-1).

Тому, з наведених норм права слідує, що перевірка достовірності виданих підприємством документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні пенсії.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №291/99/17.

Також, Верховний Суд у постанові від 08.02.2021 у справі №2487/68/17, дійшов висновку, що особа, яка звертається за отриманням пенсії, не може нести відповідальність за неналежне оформлення роботодавцем особових справ працівників, відсутність у них певних документів, їх умисне ненадання на запити уповноважених органів, зокрема під час проведення пенсійним органом зустрічних перевірок на предмет достовірності поданих йому на розгляд документів (в тому числі уточнюючих довідок) і обґрунтованості їх видачі, й так само за неналежне, неповне проведення пенсійним органом таких перевірок.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у період з 16.01.1995 по 14.07.1995 перебувала у Центрі підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів.

14 липня 1995 ОСОБА_1 видано диплом про перепідготовку НОМЕР_1 , згідно якого вона закінчила факультет підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів Донецького державного технічного університету за спеціальністю «Комп`ютеризовані системи обробки інформації і управління», присвоєно кваліфікацію «технік-системотехнік».

В трудовій книжці НОМЕР_2 позивача наявні записи про роботу в Марїнському відділенні ВАТ Державний ощадний банк України на посаді «інженера-програміста» у період з 01.08.1995 по 29.12.1999.

Довідка про заробітну плату для обчислення пенсії від 28.12.2021 №15-6-09/66559 містить наступну інформацію:

1) суб`єкт видачі - «Центральный республиканский банк Донецкой народной республики» (мовою оригіналу),

2) суми заробітної плати ОСОБА_1 за період серпень 1995 року грудень 1999 року,

3) позначку про те, що довідка видана на підставі особових рахунків за 1995 1999 роки, які знаходяться за даресою: АДРЕСА_1 .

Довідка підписана відповідними посадовими особами та завірена печаткою підприємства, що її видало.

Отже, довідка відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1.

В листі від 28.12.2021 №15-6-09/66560, що складений «Центральным республиканским банком Донецкой народной республики» (мовою оригіналу) повідомлено про те, що особові рахунки по заробітній платі Мар`їнського відділення №3313 Державного спеціалізованого комерційного ощадного банка України м. Мар`їнка, Мар`їнського відділення № НОМЕР_3 ВАТ «Державний ощадний банк України» м. Мар`їнка з 1995 1999 роки на ОСОБА_2 знаходяться на зберіганні в архівному відділенні Департаменту забезпечення діяльності банку, що розташований за адресою м.Донецьк, вул.Артема 63.

Місто Донецьк відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р, відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Враховуючи наведене, проведення перевірки обґрунтованості видачі поданої позивачем до відповідача довідки про заробітну плату, відповідності змісту довідки первинним документам, на підставі яких вона видана, є неможливим.

Також, суд враховує, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача (довідка форми ОК-5) наявні відомості про отриману заробітну плату в Мар`їнському відділенні ВАТ «Державний ощадний банк України» у 1999 році, згідно яких заробітна плата склала: січень 232,45 грн, лютий 209,16 грн, березень 168,18 грн, квітень 252,26 грн, травень 201,72 грн, червень 185,00 грн, липень 218,06 грн, серпень 185,00 грн, вересень 188,75 грн, жовтень 185,30 грн, листопад 235,74 грн, грудень 296,06 грн. Ці показники є ідентичними тим, що зазначені у довідці від 28.12.2021 №15-6-09/66559.

Суд вважає, що відсутність у позивача можливості надати відповідну довідку внаслідок знаходження архіву на тимчасово непідконтрольній українській владі території, не позбавляє позивача права на отримання пенсії у належному розмірі, а тому посилання відповідача на ті обставини, що спірна довідка видана та підписана посадовими особами так званої «ДНР», є безпідставними.

Отже, за результатом співставлення відомостей зазначених у трудовій книжці НОМЕР_2 , у довідці від 28.12.2021 №15-6-09/66559, в індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача (довідка форми ОК-5) суд дійшов висновку, що неврахування відомостей зазначених у довідці від 28.12.2021 №15-6-09/66559 є порушенням конституційних прав позивача на отримання належного пенсійного забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 31 березня 2021 року у справі № 0440/6809/18 (номер в ЄДРСР 95917830).

Верховний Суд раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 02 жовтня 2018 року (справа №569/14531/16-а) проаналізував положення статті 19 Конституції України, статей 3, 4, 9, 17, 18 Закону № 1207-VІІ, у розрізі міжнародних принципів закладених у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" в якому у 1971 році Міжнародний суд Організацій Об`єднаних Націй (далі - ООН) зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів", у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах "Лоізіду проти Туреччини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) згідно з якими: "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

Верховний Суд зазначив, що у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що можливо застосувати названі загальні принципи ("Намібійські винятки"), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на тимчасово не контрольованій владою території України, як доказів, оскільки неприйняття їх призведе до порушень і обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення в належному розмірі.

Таким чином, суд не погоджується з висновком відповідача щодо неможливості врахувати вказану вище довідку, оскільки підприємство знаходиться на непідконтрольній українській владі території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження, з огляду на те, що надання нових довідок, виправлення недоліків у наявних та можливість перевірки не залежить від волі позивача, оскільки підприємство розташоване на тимчасово непідконтрольній території України, де наразі відбуваються бойові дії.

Отже, враховуючи наведені правові висновки Верховного Суду, орган Пенсійного фонду України неправомірно не врахував подану позивачем довідку про заробітну плату та оскарженим рішенням відмовив в перерахунку пенсії позивача з урахуванням заробітної плати, що зазначена в такій довідці, чим порушив пенсійні права позивача.

В даному випадку, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для неврахування довідки від 28.12.2021 №15-6-09/66559, оскільки відсутні докази зловживання пенсіонером своїми правами чи зазначення роботодавцем неправдивих відомостей.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно скасовано спірне рішення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 25.01.2024 про перерахунок пенсії із врахуванням довідки про заробітну плату від 28.12.2021 №15-6-09/66559, яка видана «Центральным республиканским банком Донецкой народной республики» (мовою оригіналу).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 308, 311, 316, 317, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 р. у справі №200/1053/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 р. у справі №200/1053/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 27 червня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко