Справа № 160/5860/23
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2024 року м. Дніпросправа № 160/5860/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року (суддя Турова О.М.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Альфатех» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Торговий дім «Альфатех» звернулося з позовом до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року позов задоволено.

Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500080/2023/000041/2 від 24.02.2023р., прийняте Одеською митницею.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 1 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, 14.11.2022 року між ТОВ «Торговий дім «Альфатех» (Україна) (Покупець) та TRIANGLE TYRE CO. LTD (Китайська народна республіка) (Продавець) укладено Контракт №TR-141122, відповідно до умов якого Продавець продає, а Покупець купує на умовах FOB Qingdao, Китай (згідно з ІНКОТЕРМС 2010) шини вантажні (далі Товар) в асортименті та кількості, зазначених у відповідних специфікаціях (далі Специфікація), які є невід`ємною частиною цього Контракту.

Відповідно до Специфікації №1 від 15.11.2022 року до Контракту №TR-141122 від 14.11.2022 року умови поставки товару: FOB QINGDAO; торгова марка: TRIANGLE; умови оплати: 100% попередня оплата, вартість товару: 568744,20 дол. США, кількість товару: 4210 шт/наб.

На підставі Контракту №TR-141122 від 14.11.2022 року та Специфікації №1 від 15.11.2022 року до цього Контракту на митну територію України було поставлено товар шини у кількості 190 шт. на суму 30552,00 доларів США.

З метою здійснення митного оформлення ввезених в режимі імпорту вказаних товарів представником позивача до Одеської митниці подано електронну митну декларацію (далі - ЕМД): №23UA89U2 від 21.02.2023р., в якій митна вартість поставленого товару визначена за ціною контракту (основний метод).

На підтвердження заявленої митної вартості товарів під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем разом з вказаною митною декларацією надано документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України, що перелічені у графі 44 вказаної ЕМД, зокрема: пакувальний лист від 20.12.2022 №7-8; інвойс від 20.12.2022 №7-8; коносамент від 27.12.2022 №COSU; коносамент від 27.12.2022р. №SZX221256797; автотранспортна накладна від 17.02.2023р. №115805; специфікація до інвойсу від 20.12.2022 №2; банківські платіжні документи від 22.11.2022 №69, №70 та від 01.12.2022 №77; рахунки про надання транспортно-експедиційних послуг від 14.02.2023 №632 та від 17.02.2023 №699; платіжне доручення на оплату транспортно-експедиційних послуг від 15.02.2023 №18620; документ, що підтверджує вартість транспортно-експедиційних послуг і відсутність страхування вантажу від 17.02.2023 №17.02/23-22; зовнішньоекономічний контракт від 14.11.2022 №TR-141122; специфікація до зовнішньоекономічного контракту від 15.11.2022 №1; договір на транспортно-експедиційні послуги від 21.12.2017 №16018-159; копія митної декларації країни відправлення від 21.12.2022 №00341735.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митниця дійшла висновку про наявність розбіжностей у наданих на підтвердження заявленої митної вартості документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості, у зв`язку із чим повідомлено декларанта про те, що подані ним документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Митним органом виявлено наступні розбіжності у поданих позивачем документах:

1) п.7 договору на транспортно-експедиційні послуги передбачено страхування відповідальності їх виконавця, а у документі, що підтверджує вартість транспортно-експедиційних послуг зазначено інформацію про відсутність страхування вантажу;

2) у інвойсі та специфікації до інвойсу зазначено торгову марку, але відсутня інформація про виробника;

3) у копії митної декларації країни відправлення зазначений інший номер коносаменту COSU.

Враховуючи викладене та посилаючись на ч.5 ст.54 Митного кодексу України, відповідач з метою упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, зобов`язав декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прайс-листи виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Листом від 24.02.2023р. №24/02-2023-6 позивачем надано митному органу платіжне доручення №18620 від 15.02.2023р.; Offer №.6177-2 від 14.11.2022 року (комерційна пропозиція); Dealer certificate (сертифікат дилера) з перекладом; лист ТОВ «Хіллдом Логістікс» від 21.02.2023 №210223/1; коносамент №COSU; відповідь TRIANGLE TYRE CO. LTD від 23.02.2023 року; банківський платіжний документ про оплату транспортно-експедиційних послуг на морське перевезення; лист перевізника про зниження ставок морського фрахту, а також повідомлено митницю, що усі наявні у підприємства документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованного товару надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки наданих до митного оформлення документів та проведення відповідних консультацій з декларантом Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UА500080/2023/000041/2 від 24.02.2023р., відповідно до якого загальна митна вартість задекларованих товарів була скоригована за другорядним методом визначення митної вартості до рівня митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснене, з заявленої декларантом - 2.5794дол.США/кг до 3.01дол. США/кг (МД UA500020/2023/000963 від 23.01.2023 партія товару 76979 кг з умовами поставки FOB (CN) Китай за угодою з виробником TRIANGLE TYRE CO., LTD Китай (CN) - 3.01 дол.США/кг; МД UA100110/2023/520295 від 13.01.2023 партія товару 11837 кг з умовами поставки FOB (CN) Китай за угодою з виробником TRIANGLE TYRE CO., LTD Китай (CN) - 3.21 дол.США/кг).

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються, у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Скориставшись цим правом, підприємство задекларувало зазначені товари, а митниця випустила їх у вільний обіг за ЕМД №23UA06U3 від 25.02.2023р.

Не погодившись з рішенням відповідача про коригування митної вартості товару, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскарженого рішення не було доведено.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Відповідно до ч.1 ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що ч.2 ст.53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України, Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

За правилами ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Відповідно до ч.3 ст.54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч.1 ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.ч.2-8 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу, відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості, згідно з положеннями статей59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Частиною 7 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до частин першої, другої статті 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною другою статті 53 МК України.

Відповідно до Інкотермс-2010 існують лише два види умов поставки, які передбачають обов`язкове страхування, а саме: поставки за умовами CIP та CIF. При цьому обов`язкове страхування здійснюється при перевезенні товару морським транспортом (фрахт). Відповідно, страхування товару під час перевезення товару автомобільним транспортом до кордону України не є обов`язковим, тому при такій поставці сторони контракту самі вирішують чи бажають вони здійснити страхування та в якій мірі.

Як було встановлено судом, у справі, що розглядається поставка товару здійснювалася на умовах FOB Qingdao, Китай (згідно з ІНКОТЕРМС 2010), відтак, страхування товару за таких умов поставки не є обов`язковим.

Згідно з п.1 Договору №16018-159 від 21.12.2017, укладеного між ТОВ «Хіллдом Логістікс» (Виконавець) та ТОВ «ТД «Альфатех» (Замовник), Виконавець зобов`язується за відповідну плату та за рахунок Замовника надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом, а також перевезення у великотоннажних контейнерах і додаткові послуги, необхідні для організації таких перевезень вантажу.

Пунктом 7 Договору №16018-159 від 21.12.2017 визначено умови і порядок страхування відповідальності.

Відповідно до підпунктів 7.1, 7.2 Договору №16018-159 від 21.12.2017 Виконавець здійснює страхування своєї відповідальності відповідно до ст.13 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність». Замовник проінформований, що на дату укладення цього Договору відповідальність Виконавця застрахована у страховому клубі ТТ CLUB MUTUAL INSURANCE LTD.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що за змістом підпунктів 7.1 та 7.2 Договору №16018-159 від 21.12.2017р. виконавець ТОВ «Хіллдом Логістікс» здійснює страхування саме своєї відповідальності, а не вантажу. Натомість, обов`язок страхування вантажу умовами Договору №16018-159 від 21.12.2017 не передбачено.

Факт того, що страхування вантажу у цьому випадку не здійснювалося, підтверджено листом ТОВ «Хіллдом Логістікс» від 17.02.2023 №17.02/23-22, який було надано до митного оформлення.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про помилковість доводів митного органу про необхідність надання декларантом страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, оскільки п.8 ч.2 ст.53 МК України визначено, що такі документи подаються у випадку, якщо страхування здійснювалось, проте, в даному випадку страхування не здійснювалось, про що зазначено в поданих для митного оформлення документах.

Щодо посилання митного органу про відсутність в інвойсі та специфікації до інвойсу інформації про виробника.

Затвердженої форми інвойсів та вимог щодо їх заповнення законодавством України не передбачено.

При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості контролюючий орган має впевнитись, що комерційний інвойс можна ідентифікувати з поставкою оцінюваного товару та він містить відомості, які підтверджують відомості щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті.

Узагальнене визначення інвойсу - це документ, на підставі якого здійснюється оплата за товар та формується звітність.

Згідно з загальносвітовою практикою інвойс має містити: дату складання; найменування та реквізити продавця; найменування та реквізити покупця; найменування товарів; ціну товарів; загальну вартість рахунку; валюту оплати. Також в інвойсі можуть зазначатись: реквізити зовнішньоекономічної угоди, відповідно до якого здійснюється поставка; реквізити відвантажувального документа; платіжні реквізити та інші відомості, у разі якщо їх наявність в інвойсі передбачена умовами договору, такі як умови поставки, умови оплати, місце завантаження, розмір та підстави надання знижок тощо.

Щодо наданого до митного оформлення інвойсу від 20.12.2022 №7-8 та специфікацію до інвойсу від 20.12.2022 №2, суд першої інстанції вірно зазначив, що вказаний інвойс та специфікація до нього містять відповідні реквізити, що дозволяють ідентифікувати їх з поставкою оцінюваного товару, а також вони містять відомості про ціну такого товару (в інвойсі та специфікації до нього наявні відомості про найменування товару, його кількість, ціну за одиницю товару та загальну вартість).

Також судом було встановлено, що інвойс від 20.12.2022 №7-8 та специфікація до інвойсу від 20.12.2022 №2 містять відомості про торгову марку: Triangle.

Листом Triangle Tyre Co., Ltd від 23.02.2023 року, який було надано до митного оформлення, повідомлено, що торговельна марка Triangle зареєстрована за Triangle Tyre Co., Ltd як за виробником, і підтверджено, що Triangle Tyre Co., Ltd є виробником всіх шин згідно з комерційним інвойсом від 20.12.2022 №7-8 та пакувальним листом від 20.12.2022 №7-8 по Контракту від 14.11.2022 №TR-141122, укладеному з ТОВ «ТД «Альфатех».

Судом першої інстанції вірно було зазначено, що відомості про виробника товару безпосередньо ціни товару не стосуються і митним органом у розглядуваному випадку взагалі не обґрунтовано та не зазначено яким чином наявність або відсутність таких відомостей може впливати на числові значення складових митної вартості оцінюваної партії товару, на підставі яких проводився її розрахунок. При цьому відомості щодо торгової марки, а також відомості щодо продажу товару безпосередньо виробником або посередником, або за договором комісії тощо також не можуть підтверджувати або спростовувати митну вартість товару. Відтак, у цьому випадку відсутність у інвойсі та специфікації відомостей про виробника товару не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у документах про митну вартість товару та не може бути підставою для витребування митним органом додаткових документів у декларанта.

Щодо посилання відповідача на те, що у копії митної декларації країни відправлення зазначений інший номер коносаменту COSU.

Судом першої інстанції вірно було зазначено, що копія митної декларації країни відправлення передбачена як додатковий документ, що надається (за його наявності) на запит митниці, якщо надані документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частина 5 ст.53 МК України прямо забороняє вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Суд першої інстанції також вірно взяв до уваги, що митним органом не було встановлено, що відомості, вказані у специфікації до контракту, у інвойсі та специфікації до нього, у пакувальному листі щодо виду товару, його кількості, асортименту, ваги не узгоджуються з відомостями, вказаними в декларації країни відправлення.

Суд першої інстанції встановив, що транспортування товару у розглядуваному випадку здійснювалося на підставі домашнього коносаменту від 27.12.2022 №SZX221256797 та лінійного коносаменту від 27.12.2022 №COSU. При цьому у лінійному коносаменті від 27.12.2022 №COSU є посилання на домашній коносамент від 27.12.2022 №SZX221256797, а відомості, наведені у цих коносаментах, щодо опису вантажу, номеру контейнеру, ваги, дати відправки, судна тощо є тотожними.

Колегія суддів погоджується з сулам першої інстанції, що надання до митного оформлення позивачем саме домашнього коносаменту від 27.12.2022 №SZX221256797, який містив посилання на лінійний коносамент від 27.12.2022 №COSU, який, в свою чергу, вказаний у митній декларації країни відправлення, не створює будь-яких розбіжностей чи неточностей у поданих до митного оформлення документів.

Подані декларантом до митного органу документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не можуть слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.

Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують.

Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Альфатех» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 26 червня 2024 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш