Справа № 400/11676/23
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/11676/23

Перша інстанція: суддя Величко А.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаШляхтицького О.І.,

суддів: Домусчі С.Д., Семенюка Г. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 у справі № 400/11676/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №15911-15454/Л-02/8-1400/23 від 17.08.2023 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до довідок про заробітну плату № 212 від 16.07.2020 та №229 від 14.08.2020, виданих філіалом «Судноремонтного заводу «Нерпа» акціонерного товариства «Центр судноремонту «Зіронька» за періоди із квітня 1985 року по грудень 1988 року та з березня 1990 року по березень 1992 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 , з врахуванням заробітної плати за періоди за періоди із квітня 1985 року по грудень 1988 року та з березня 1990 року по березень 1992 року згідно довідок №212 від 16.07.2020 та №229 від 14.08.2020, та виплатити різницю між отриманою та належною до виплати пенсією з 02.08.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення». 02.08.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням довідок про заробітну плату №212 від 16.07.2020 та №229 від 14.08.2020, видані філіалом «Судноремонтного заводу «Нерпа» акціонерного товариства «Центр судноремонту «Зіронька» за періоди із квітня 1985 року по грудень 1988 року та з березня 1990 року по березень 1992 року. 17.08.2023 отримано відповідь від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №15911-15454/Л-02/8-1400/23 щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу на підставі наданих довідок у зв`язку із відсутністю первинних документів на підставі яких вони видані. У відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, відповідачем надіслано запит до Державного закладу-управління Пенсійного фонду російської федерації відділу ПФР по Мурманській області щодо проведення перевірки достовірності видачі довідок про заробітну плату. Копії первинних документів, на підставі яких складені вищевказані довідки про заробітну плату не надані. Вказав, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії. Позивач вважає, що дії відповідача протиправні та такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим вимушений звернутись до суду з даним позовом.

Представник відповідача надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що позивач перебуває на обліку в Головному управління та з 21.08.2021 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 02.08.2023 Позивач звернувся із заявою в порядку Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР Про звернення громадян про перерахунок пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату від 16.07.2020 № 212 та від 14.08.2020 № 229. 17.08.2023 за результатами розгляду звернення від 02.08.2023 відповідачем надано відповідь від 17.08.2023 № 15911-15454/Л-02/8-1400/23, що не є рішенням суб`єкта владних повноважень, якою надання роз`яснення порядку врахування заробітної плати для обчислення пенсії. Вказав, що до заяви про призначення пенсії від 31.08.2021 позивачем додано, зокрема, довідки про заробітну плату від 16.07.2020 № 212, від 14.08.2020 № 229, видані Судноремонтним заводом Нерпа АТ Центр судноремонту Зіронька за періоди з квітня 1985 року по грудень 1988 року, з березня 1990 року по березень 1992 року. Для підтвердження нарахування позивачу заробітної плати протягом квітня 1985 року - грудня 1988 року, березня 1990 року - березня 1992 року відповідач звертався до Державної установи Управління Пенсійного фонду російської федерації відділення ПФР по Мурманській області із запитами від 08.09.2021 № 0900-0303-10/32561 та від 18.02.2022 № 1400-0305-8/13481 на проведення перевірки вищезазначених довідок, які залишені без відповіді. Оскільки за правилами частини першої статті 40 Закону №1058 для врахування при обчисленні пенсії заробітної плати до 30 червня 2000 року необхідною умовою є підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а доказів встановлення, нарахування та виплати позивачу заробітної плати на підставі первинних документів, відомостей по заробітній платі у розмірах, вказаних у довідках про заробітну плату не надано, тому правові підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача з урахування заробітної плати, зазначеної у довідках від 16.07.2020 № 212, від 14.08.2020 року № 229, у Головного управління відсутні.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 29.02.2024 у справі № 400/11676/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення від 17.08.2023 № 15911-15454/Л-02/8-1400/23; зобов`язання вчинити певні дії задовольнив частково.

Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови в обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням довідок про заробітну плату №212 від 16.07.2020 та №229 від 14.08.2020, виданих філіалом «Судноремонтного заводу «Нерпа» акціонерного товариства «Центр судноремонту «Зіронька» за періоди із квітня 1985 року по грудень 1988 року та з березня 1990 року по березень 1992 року.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести з 21.08.2021 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію за віком з урахуванням усіх сум заробітку, що зазначені в довідках про заробітну плату №212 від 16.07.2020 та №229 від 14.08.2020.

У решті позовних вимог відмовив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1073,60 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду представник Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував, що у зв`язку з ведення в Україні воєнного стану, листування з РФ припинено, що, в свою чергу, унеможливлює отримання органами Пенсійного фонду України документального підтвердження припинення виплати пенсії позивачу РФ;

-інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст відзиву на позовну заяву.

Представник позивача надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти її задоволення. Вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та з 21.08.2021 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

02.08.2023 позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату від 16.07.2020 № 212 та від 14.08.2020 № 229.

17.08.2023 за результатами розгляду заяви від 02.08.2023 року відповідачем надано відповідь від 17.08.2023 № 15911-15454/Л-02/8-1400/23 про відмову у перерахунку пенсії, яка мотивована тим, що Головним управлінням надіслано запит від 08.09.2021 року № 0900-0303-10/32561 до Державного закладу-управління Пенсійного фонду російської федерації відділ ПФР по Мурманській області щодо проведення перевірки довідок про заробітну плату. Відповідь на надісланий запит не надходила.

Не погодившись з відмовою Головного управління ПФУ в Миколаївській області в проведенні перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Т довідки про заробітну плату № 212 від 16.07.2020 та № 229 від 14.08.2020, видані філіалом «Судноремонтного заводу «Нерпа» акціонерного товариства «Центр судноремонту «Зіронька» за періоди із квітня 1985 року по грудень 1988 року та з березня 1990 року по березень 1992 року, зокрема, на підставі розрахункових відомостей по нарахуванню заробітної плати позивача.

Водночас, суд акцентував увагу, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть слугувати підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії. Дана позиція відображена у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 року у справі № 291/99/17.

Також, суд відхилив посилання відповідача на відсутність підстав для врахування довідки про заробітну плату, у зв`язку зі збройною агресією рф, що унеможливлює проведення перевірки обґрунтованості її видачі на підставі первинних документів, оскільки надана позивачем довідка повинна бути створена на підставі таких документів.

При цьому суд вказав, що неможливість провести управлінням Пенсійного фонду перевірку відповідності запису довідки первинним документам через події, що пов`язані з повномасштабною війною, не може покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки довідка видана належним органом та містить усі необхідні реквізити та відомості

Разом з тим суд зазначив, що перерахунок пенсії має бути проведений з 21.08.2021 (з дати призначення пенсії).

Окрім того, застосовуючи механізм захисту права позивача на пенсію, порушеного відповідачем як суб`єктом владних повноважень, суд зазначив, що з урахуванням повноважень, наданих суду частиною другою статті 245 КАС України, позов належить задовольнити шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови в обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням довідок про заробітну плату №212 від 16.07.2020 та №229 від 14.08.2020, виданих філіалом «Судноремонтного заводу «Нерпа» акціонерного товариства «Центр судноремонту «Зіронька» за періоди із квітня 1985 року по грудень 1988 року та з березня 1990 року по березень 1992 року та зобов`язання відповідача провести з 21.08.2021 перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком з урахуванням усіх сум заробітку, що зазначені в довідках про заробітну плату № 212 від 16.07.2020 та № 229 від 14.08.2020.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою, другою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до положень частини першої статті 4 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; Закон №1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода), яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин (згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1328 від 29.11.2022 Україна вийшла з вказаної Угоди) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 Угоди визначено, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Приписами статті 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Положеннями статті 3 Угоди також визначено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Отже, наведені положення Угоди передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчислення. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно із законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться за законодавством держави, на території якого вони проживають.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права висловлена у постанові Верховного Суду від 29.03.2023 у справі № 360/4129/20.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За змістом частин першої та другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Отже, враховуючи, що Україна є Стороною, за законодавством якої здійснюється пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць, то за її законодавством обов`язковою умовою для врахування відомостей про заробітну плату при обчисленні пенсії є сплата страхових внесків (чи по іншому названих обов`язкових платежів) за цей період до Пенсійного фонду РФ.

Верховний Суд у постановах від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 та від 06.11.2023 у справі 560/764/21 дійшов висновку про врахування відомостей, зазначених в довідках про заробітну плату, отриману поза межами України (в Російській Федерації), лише за умови підтвердження належними доказами відрахувань із заробітної плати позивача в Пенсійний фонд Російської Федерації, а також утримання відповідних податків із його заробітної плати.

Згідно з абзацом 5 частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

З огляду на вказану норму та враховуючи те, що персоніфікований облік відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування запроваджений в Україні з 01.07.2000, але такий облік не охоплює осіб, які працювали поза межами України, то підтвердження нарахованої заробітної плати для осіб, які працювали поза межами України та мають право на призначення пенсії в Україні, має відбуватися на підставі первинних документів.

Приписами частини 3 статті 44 Закону № 1058-IV визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Пунктом 2 частини 1 статті 64 Закону № 1058-IV встановлено, що виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру, копія якої зберігається у пенсійній справі.

Верховний Суд у постанові від 29.07.2020 у справі № 341/1132/17 дійшов висновку, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Тотожні висновки також викладені у постанові Верховного Суду від 29.01.2024 у справі № 560/5001/21.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, довідки про заробітну плату № 212 від 16.07.2020 та № 229 від 14.08.2020, видані філіалом «Судноремонтного заводу «Нерпа» акціонерного товариства «Центр судноремонту «Зіронька» за періоди із квітня 1985 року по грудень 1988 року та з березня 1990 року по березень 1992 року, видані, зокрема на підставі розрахункових відомостей по нарахуванню заробітної плати позивача.

Також, вказані довідки містять відомості про те, що страхові внески з заробітної плати позивача сплачувались в Пенсійний фонд РФ (а.с. 6-7).

Окрім того, зазначені у довідках відомості співпадають з даними трудової книжки позивача, яка містить належним чином оформлені записи.

Доказів на спростування вказаних відомостей відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, є правильними висновки суду першої інстанції про те, що охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача порушені протиправними діями відповідача, які полягають у неврахуванні при обчисленні пенсії позивач довідки про розмір заробітної плати.

Відтак, суду першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході апеляційного розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 у справі № 400/11676/23 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк