Справа № 1527/2-а-11858/11
Суддя: Виноградова Н. В.
Дата ухвалення: 2012-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2012 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Виноградова Н.В., розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду Суворовського району м. Одеси про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси мотивуючи свої вимоги тим, що вона є дитиною війни і відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання щомісячного підвищення пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Конституційний суд України прийняв рішення від 09.07.2007 року, яким скасував деякі положення Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", які скорочували суму виплат дітям війни.

Проте відповідач відповідний перерахунок пенсії не зробив, в зв`язку з чим позивачка просить суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок призначеної їй пенсії та забезпечити виплату щомісячної державної соціальної допомоги за період з 01 січня 2011 року до моменту винесення постанови суду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15 грудня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси з 01 січня 2011 р. до 14 червня 2011р. залишено без розгляду та відкрито скорочене провадження

Відповідач, УПФУ в Суворовському районі м. Одеси, ухвалу про відкриття скороченого провадження, копію позову та додані матеріали отримав 02.02.2012р. Заперечення на позов від відповідача до суду не надходили.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 1832 КАС України, справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Суд вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, дійшов до наступного.

Спірні правовідносини регулюються в т.ч. положеннями ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195, якою встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195 від 18.11.2004 року, є особою, яка віднесена до соціальної групи як дитина війни.

Виходячи із того, що позивачка має правовий статус дитини війни то на неї розповсюджуються всі пільги та гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний захист дітей війни", зокрема й право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, як передбачено ст.6 зазначеного Закону.

Однак, як вказує позивачка УПФ в Суворовському районі м. Одеси нараховує та виплачує зазначену допомогу в розмірі 10% від мінімальної пенсії за віком, а тому позивачка була змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Так, з 01 січня 2008 року вищеназвана надбавка виплачувалась згідно Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік" у встановлених законодавством розмірах.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 від 09.07.2003 року, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. При цьому ч. 3 ст.28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" Законом України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року (п. 41 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України") викладена в новій редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" розділ ІІ цього Закону, яким, зокрема, внесено зміни до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", набирає чинності з 01.01.2008р.

Рішенням Конституційного суду України по справі N 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року положення пункту 41 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" були визнані неконституційними та такими, що втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України цього рішення.

Однак, одночасно статтею 7 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2011р." за № 3491-17 від 14 червня 2011 року встановлено, що у 2011 році норми і положення в т. ч. ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Закон України Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2011р." за № 3491-17 від 14 червня 2011 року набув чинності 19 червня 2011 року, неконституційними положення ст. 7 даного Закону не визнано, а отже підлягають застосуванню.

Рішенням Конституційного суду України за № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року по справі за № 1-11/2012 встановлено, що в аспекті конституційного подання положення ч. 2 ст. 96, п.п. 2, 3, 6 ст. 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані із його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, як фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Крім того, Рішенням Конституційного суду України за № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року по справі за № 1-11/2012 визначено, що в аспекті конституційного подання положення ч. 2 ст. 95, ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 129 Конституції України, п. 5 ч. 1 ст. 4 Бюджетного кодексу України та п. 2 ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв`язку з положеннями ст. 6, ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 117 Конституції України треба розуміти так, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами Законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих в межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших Законів України.

Положеннями п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет на 2012р. " за № 4282-6 від 22.12.2011 року визначено, що установити у 2012 році, що норми і положення в т.ч. ст.ст. 5,6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України.

Згідно положень п. 6 ст. 51 Бюджетного Кодексу України від 21.06.2001 року за № 2542-3 будь-які зобов`язання взяті фізичними та юридичними особами за кошти Державного бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань або ж з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України не вважаються бюджетними зобов`язаннями. Витрати державного бюджету на покриття таких зобов`язань не можуть здійснюватися.

За таких обставин суд приймаючи до уваги висновки, які містяться у Рішенні Конституційного суду України за № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року по справі за № 1-11/2012 приходить до висновку про відмову у задоволені заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись Рішенням Конституційного суду України за № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року по справі за № 1-11/2012, Законом України "Про соціальний захист дітей війни", Законом України "Про Державний бюджет на 2011 рік", Законом України "Про Державний бюджет на 2012 рік" за № 4282-6 від 22.12.2011 року, ст. 51 Бюджетного Кодексу України від 21.06.2001 року за № 2542-3, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 77, 86, 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про зобов`язання нарахування та виплати щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни відмовити в повному обсязі.

Постанову може бути оскаржено до Одеського адміністративного апеляційного суду шляхом подання до Суворовського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя: Н.В. Виноградова