Справа № 380/16010/23
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/16010/23 пров. № А/857/6402/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року (судді Карп`як О.О., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Львів) у справі №380/16010/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Пустомитівський відділ обслуговування громадян (сервісний центр), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13.07.2023 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 р. №3723 XII, Закону України від 10.12.2015 р. №889-VIII Про державну службу стаж роботи - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у органах податкової служби за період з 05.12.1995 р. по даний час (06.07.2023 р.) на посадах: З 05.12.1995 р. по 28.07.2002 р. у ДПА (ДПІ) у Пустомитівському районі, а саме з: 05.12.1995 р. на посаді старшого податкового ревізора-інспектора відділу по контролю за впровадження ЕККА Державної податкової інспекції по Пустомитівському районі; 26.11.1996 р. на посаду старшого державного податковим ревізором інспектором відділу податкових розслідувань Державної податкової адміністрації у Пустомитівському районі; 03.01.1997 р. на посаді старшим державним податковим ревізора інспектора Державної податкової адміністрації у Пустомитівському районі; 16.02.1998 р. на посаді старшого державного податкового ревізора інспектора відділу податкових розслідувань Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Львівської області; 01.04.1998 р. на посаді старшого державного податкового ревізора інспектора відділу розслідувань податкової міліції; 10.01.2000 р. на посаді старшого державного податкового ревізора інспектора відділу у відділенні дослідної перевірки. З 29.07.2002 р. по 11.11.2004 р. у Городоцькій міжрайонній державній податковій інспекції Львівської області Державної податкової адміністрації України , а саме з: 29.07.2002 р. на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора у відділення контролю сплати непрямих податків відділу дослідних перевірок міжрайонного головного відділу податкової міліції Городоцької міжрайонної державної податкової інспекції Львівської області Державної податкової адміністрації України; 01.07.2003 р. на посаді головного державного податкового ревізора - інспектора у відділення перевірок в пріоритетних галузях економіки відділу дослідних перевірок МГВПМ на час відпустки основного працівника та продовжено перебування на даній посаді до 11.09.2003 р.; 12.09.2003 р. на посаді головного державного податкового ревізора - інспектора у відділення перевірок в пріоритетних галузях економіки відділу дослідних перевірок МГВПМ на час відпустки по догляду за дитиною основного працівника; 01.10.2003 р. посаді головного державного податкового ревізора - інспектора у відділення перевірок сплати інших податків та зборів відділу дослідних перевірок МГВПМ; 01.11.2003 р. на посаді головного державного податкового ревізора - інспектора у відділення перевірок в пріоритетних галузях економіки відділу дослідних перевірок МГВПМ; З 12.11.2004 р. по 26.10.2005 р. у Золочівській міжрайонній державній податковій інспекції Львівської області ДПА України , а саме з: 12.11.2004р. на посаді старшого державного податкового ревізора - інспектора відділення дослідних перевірок МВПМ у Золочівську МДПІ; З 26.10.2005 р. по 30.01.2012 р у Державній податковій адміністрації у Львівській області , а саме з: 26.10.2005 р. на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора міжрегіональної координації управління контрольно-перевірочної роботи, в Державну податкову адміністрацію Львівської області; 14.08.2006 р. на посаді головного державного податкового ревізора-інспектора у відділ контролю за відшкодуванням ПДВ управління податкового контролю юридичних осіб; 12.05.2009 р. на посаді головного державного податкового інспектора відділу перевірок ПДВ управління податкового контролю юридичних осіб; 04.09.2009 р. на посаді головного державного податкового ревізора -інспектора відділу перевірок відшкодування ПДВ управління контролю за відшкодуванням ПДВ; З 31.01.2012 р. по 09.06.2014 р. у ДПІ у Галицькому районі м. Львова , а саме з: 31.01.2012 р. на посаді головного державного податкового ревізора - інспектора відділу перевірок ризикових операцій управління податкового контролю юридичних осіб ДПІ у Галицькому районі м.Львова; 16.05.2012 р. на посаді головного державного податкового ревізора - інспектора відділу особливо важливих перевірок та зустрічних звірок управління податкового контролю , на час відпустки по догляду за дитиною основного працівника в ДПІ у Галицькому районі м. Львова ДПС у Львівській області; 02.01.2013 р. на посаді головного державного податкового ревізора - інспектора відділу особливо важливих перевірок та зустрічних звірок управління податкового контролю , на час відпустки по догляду за дитиною основного працівника в ДПІ у Галицькому районі м Львова ДПС у Львівській області; 01.07.2013 р. на посаді головного державного податкового ревізора - інспектора сектору камеральних перевірок управління податкового аудиту; З 11.06.2014 р. по 09.02.2015 р. у ДПІ у Сихівському районі м.Львова , а саме з: 11.06.2014 р. на посаді головного державного ревізора - інспектора відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту ДПІ у Сихівському районі мЛьвова ГУ ДФС у Львівській області; З 10.02.2015 р. по 25.04.2016 р. у ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області , а саме з: 10.02.2015 р. на посаді головного державного ревізора - інспектора відділу податкового аудиту (на час відпустки по догляду за дитиною основного працівника) в ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області; 16.02.2016 р. переведений на посаду головного державного ревізора - інспектора відділу аудиту; З 26.04.2016 р. по 20.04.2017 р. у Галицькій об`єднаній податковій інспекції ГУ ДФС у Львівській області, а саме з: 26.04.2016 р. на посаду головного державного ревізора - інспектора відділу перевірок платників управління аудиту в Галицькій об`єднаній податковій інспекції ГУ ДФС у Львівській області; з 21.04.2017 р. по 07.07.2023 р. в ГУ ДФС у Львівській області, а саме з: 21.04.2017 р. на посаді старшого державного ревізора - інспектора відділу перевірок в сфері торгівлі управління аудиту в ГУ ДФС у Львівській області; 15.01.2018 р. на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок в сфері торгівлі управління аудиту в ГУ ДФС у Львівській області; 03.09.2019 р. на посаді головного державного ревізора - інспектора відділу перевірок платників основних та інших галузей економіки управління податкових перевірок трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДФС у Львівській області; 19.09.2020 р. на посаді головного державного ревізора - інспектора відділу перевірок платників основних галузей економіки управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Львівській області; 22.01.2021 р. на посаді головного державного ревізора - інспектора відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Львівській області; 21.10.2021 р. на посаді головного державного інспектора відділу перевірок з питань відшкодування ПДВ управління податкового аудиту ГУ ДПС у Львівській області де і працюю по даний час, а також період проходження строкової служби в рядах РА з 15.05.1979 р. по 16.05.1981 р., визнати протиправним та скасувати Рішення №80 від 04.05.2023 р. Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг, яким відмовлено ОСОБА_1 у переведенні із пенсії по віку на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 року №889-VIII та ст.37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 , з пенсії по віку на загальних підставах на пенсію державного службовця за віком відповідно доп.10 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державну службу від 10.12.2015 року №889-VIII та ст.37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723 .з 27 квітня 2023 р. та здійснити перерахунок і виплату мені пенсії державного службовця за період починаючи з 27.04.2023 р., тобто з часу звернення за переведенням на пенсію державного службовця та з урахуванням Довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 27.04.2023 р. які додані до моєї заяви яка зареєстрована за №1712 від 27.04.2023.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 80 від 04.05.2023 про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком, призначеної йому відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону № 3723-XII. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.04.2023 про переведення з пенсії за віком, призначеної йому відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону № 3723-XII з урахуванням висновків суду за наслідками розгляду цієї справи. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що в органах державної податкової інспекції позивачеві присвоювались спеціальні чи персональне звання, тому підстави врахувати зазначений період роботи до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців відсутні.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки позивач не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2024 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подало пояснення щодо апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області (м. Львів) та отримує пенсію по віку на загальних підставах, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 25.11.2020 р. (пенсійне посвідчення серія НОМЕР_1 ).

27.04.2023 позивач звернувся із заявою до Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області про переведення його з пенсії по віку на пенсію за віком по іншому закону а саме відповідно до ст.37 Закону України Про державну службу.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 80 від 04.05.2023 року, прийнятим за принципом екстериторіальності, розглянуто заяву № 1712 від 27.04.2023 року про переведення на інший вид пенсії, а саме на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 року № 889- VIII Про державну службу. Вказавши, що згідно з записами трудової книжки встановлено, що заявник працював в органах податкової служби з 05.12.1995 по дату звернення. За нормами Податкового кодексу України посадовим особам податкових органів присвоюються спеціальні звання, а не ранги державних службовців, посади посадових осіб податкових органів не належать до посад, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, в п.4 якого зазначено, що стаж державної служби обчислюється відповідно до п.7 ч.2. статті 46 Закону № 889- VIII, якою визначено посади, робота на яких зараховується до стажу держслужби, котрий дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, надання надбавки за вислугу років посадовим особам податкової служби до посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальні, персональні звання. Таким чином, стаття 46 Закону № 889-VIII і Порядок не застосовуються для визначення стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XІІ. Враховуючи норми пунктів 10,12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-УШ посади працівників податкової служби України, які є посадовими особами і мають спеціальне звання не належать до категорії посад, зазначених статтею 25 Закону № 3723-ХІ1 від 16.12.1993, а тому період роботи з 01.02.1998 - 26.07.2002, з 29.07.2002 - 30.06.2013. 01.01.2014 - 27.04.2023 згідно записів у трудовій книжці заявника не зараховано до стажу державної служби. Виходячи з вищевикладеного, відділом перерахунків пенсій прийнято рішення відмовити гр. ОСОБА_2 в переведенні на пенсію відповідно до Закону України Про державну службу в зв`язку з відсутністю необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців..

Не погоджуючись із діями відповідача позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (далі - Закон №3723-XII) встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Отже, до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон №889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до статті 90 цього Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ і нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 №889-VIII, стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом (до 01.05.2016) обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою КМУ від 03.04.1994 №283 (далі - Порядок №283).

Пунктом 1 Порядку № 283 регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) (в тому числі): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України Про державну службу, а також на посадах, віднесених КМУ до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання;

Пунктом 4 Порядку №283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

У додатку до Порядку № 283 наведений Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби.

Зокрема, згідно з додатком до Порядку №283 до стажу державної служби зараховується період роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби та на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання;

Частиною 17 статті 37 Закону № 3723-ХІІ визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04 грудня 1990 року № 509-XII Про державну податкову службу в Україні (далі - Закон № 509-XII), а з 12 серпня 2012 року - Податковий кодекс України.

Крім цього, згідно з пунктом 342.4 статті 342 Податкового кодексу України (далі ПК України) посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Відповідно до статті 344 ПК України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України Про державну службу.

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Згідно з статтею 343 ПК України посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються, зокрема, такі спеціальні звання: інспектор податкової служби I рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу; радник податкової служби I рангу; радник податкової служби II рангу; радник податкової служби III рангу.

Приписами пункту 57 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України установлено, що спеціальні звання податкової служби, встановлені цим Кодексом, присвоюються посадовим особам контролюючих органів, яким раніше було присвоєно спеціальні звання податкової та митної служби, за таким співвідношенням незалежно від займаних посад, зокрема, спеціальне звання органів доходів і зборів - радник податкової та митної справи III рангу, спеціальне звання органів державної податкової служби - радник податкової служби III рангу. Період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоювалися спеціальні та/або персональні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Отже, Законом №889-VIII та нормами діючих до нього Закону № 3723-XII та Порядку № 283 передбачалось зарахування до стажу державної служби роботи (служби) на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах державної податкової служби та її територіальних органів.

Наведені норми підтверджують, що посадові особи контролюючих органів, в цьому випадку податкового органу, віднесені до державних службовців за певними особливостями, тобто, з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.

Верховний Суд України сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах такої категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 08.10.2013 у справі № 21-275а13 вказав, що аналіз положень ст. 37 Закону № 3723, Закону України Про державну податкову службу в Україні від 04.12.1990 № 509-ХІІ (чинного на час роботи позивача в податковому органі) дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обгурнтованого висновку про те, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію з 01.02.1998 по 26.07.2002 року, з 29.07.2002- 30.06.2013, з 01.01.2014 27.04.2023 безперервно працював в органах державної податкової служби, а 05.12.1995 прийняв присягу державного службовця, при цьому позивачу присвоювались спеціальні звання, а тому всі періоди роботи (служби) позивача підлягають зарахуванню до стажу державної служби.

Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановами Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №586/965/16-а та від 18.03.2021 у справі №500/5183/17, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України враховується апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи, норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини та висновки Верховного Суду колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині оскарження згідно статті 308 КАС України, а тому правильним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Апеляційний суд зазначає, що згідно статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, оскільки апелянт не зазначає таких доводів в апеляційній скарзі щодо неспівмірності витрат стягнення на правову допомогу в розмірі 1000 грн., а тому рішення суду першої інстанції в цій частині прийнято правомірно.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року у справі №380/16010/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 24.06.2024