Справа № 520/5423/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

26 червня 2024 року № 520/5423/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області стосовно не зарахування період роботи з 01.07.1982 по 05.01.1983 у Ширяєвській станції по боротьбі з хворобами тварин до страхового стажу та заробітної плати за періоди роботи з 01.09.1996 по 25.08.2014 в ОАО «Автодормехбаза» (м. Москва, Російська Федерація) на підставі довідок № 01, № 02, № 03, № 04 від 22 серпня 2014 р. до розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 01.07.1982 по 05.01.1983 у Ширяєвській станції по боротьбі з хворобами тварин до страхового стажу та заробітну плату з 01.09.1996 по 25.08.2014 в ОАО «Автодормехбаза» (м. Москва, Російська Федерація) на підставі довідок № 01, № 02, № 03, № 04 від 22 серпня 2014 р. до розрахунку розміру пенсії та здійснити перерахунок пенсії починаючи з 18 лютого 2022 року, а також провести відповідні виплати.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області стосовно не зарахування періоду роботи з 01.07.1982 по 05.01.1983 у Ширяєвській станції по боротьбі з хворобами тварин до страхового стажу та заробітної плати за періоди роботи з 01.09.1996 по 25.08.2014 в ОАО «Автодормехбаза» (м. Москва, Російська Федерація) на підставі довідок № 01, № 02, № 03, № 04 від 22 серпня 2014 р. до розрахунку розміру його пенсії є протиправною та такою, що порушує його права. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 04.03.2024 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору по адміністративній справі № 520/5423/24.

Ухвалою суду від 04.03.2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області через канцелярію було подано відзив на позов, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечував з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником відповідача вказано, що на виконання судового рішення у справі №520/6287/22 до стажу роботи позивача було зараховано періоди роботи з 01.01.2004 року по 25.08.2014 у відкритому акціонерному товаристві «Автодормехбаза» (м. Москва, Російська Федерація) до страхового стажу позивача при вирішенні питання за його заявою від 23.02.2022 року про призначення пенсії за віком. Рішенням управління №67 від 01.12.2023 року позивачу з 18.02.2022 було призначено пенсію за віком відповідно до умов Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2004 по 25.08.2014 у Відкритому акціонерному товаристві «Автодормехбаза». Судові рішення у справі №520/6287/22 не містять зобов`язань щодо врахування заробітної плати за період роботи з 01.09.1996 по 25.08.2014 у Відкритому акціонерному товаристві «Автодормехбаза». Також представником відповідача вказано, що як законодавством України так і законодавством російської федерації передбачено зарахування періоду трудової діяльності до страхового стажу та врахування заробітної плати з 01.01.2004 при умові сплати страхових внесків до Пенсійного фонду тієї країни, на території якої здійснювалась така діяльність. При цьому вказано, що з 01.01.2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-участь Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року. 23 грудня 2022 року набрав чинності Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» відповідно до якого зупинено у відносинах, зокрема, з російською федерацією дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року № 140/98-ВР. Отже, при призначенні пенсії громадянам, які проживали/працювали на території російської федерації, призначається на умовах, визначених Законом №1058. Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії враховується за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах, визначених ч.1 ст.40 Закону №1058. Водночас представником відповідача вказано, що у зв`язку з тим, що довідки про заробітну плату не підтверджені первинними документами, документи, що підтверджують сплату страхових внесків не надані відповідно не можуть бути взяті до уваги при обчисленні розміру пенсії позивача, а тому в Головного управління підстави врахування заробітної плати зазначеної у вище вказаних довідках відсутні. Стосовно періоду роботи позивача з 01.07.1982 по 05.01.1983 у Ширяєвській станції по боротьбі з хворобами тварин представником відповідача вказано, що зазначений період не враховано до страхового стажу, оскільки в даті наказу на звільнення виправлено рік видачі наказу. При цьому документами, які підтверджують відсутність архівних даних, є довідки підприємств, установ, підприємств, організацій (їх правонаступників), де проходила робота заявника, чи державних або відомчих архівів, куди передані на зберігання архіви підприємства, а якщо підприємство ліквідоване і місцезнаходження його документів невідоме, інформація компетентної архівної установи про те, що ці документи не поступали на зберігання, прирівнюються до довідки про відсутність архівних даних. Таким чином уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і поданих вперше, тому вирішення питання призначення пенсії є виключно компетенцією Пенсійного фонду.

Представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником відповідача вказано, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 №520/6287/22 з урахуванням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від

26.10.2023 по справі № 520/6287/22 головним управлінням Пенсійного фонду України в ІваноФранківській області рішенням від 01.12.2023 № 67 ОСОБА_1 з 18.02.2022 року було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2004 по 25.08.2014 у Відкритому акціонерному товаристві «Автодормехбаза». При винесенні рішення від 01.12.2023 № 67 головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не врахована заробітна плата за період роботи з 01.09.1996 по 25.08.2014 у Відкритому акціонерному товаристві «Автодормехбаза» на підставі довідок № 01, № 02, № 03, № 04 від 22.08.2014, а також період роботи з 01.07.1982 по 05.01.1983 у Ширяєвській станції по боротьбі з хворобами тварин, оскільки рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2023 по справі № 520/6287/22 не містять зобов`язань щодо врахування заробітної плати за ці періоди. Крім того, представником відповідача вказано, що жодного рішення щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 . Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не виносило. Отже, це рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не може переглянути чи змінити, а відтак в розумінні приписів ч.3 ст. 48 КАС України є неналежним відповідачем.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 23.02.2022 року подав заяву про призначення пенсії за віком. Разом із заявою про призначення пенсії було подано наступні документи: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорт громадянина України; атестат про навчання; військовий квиток; довідки № 1, № 2, № 3, № 4 від 22 серпня 2014 р, видані ОАО «Автодормехбаза» (м. москва, російська федерація); трудову книжку; довідку про зміну назви організації; довідку про підтвердження періоду роботи.

Рішенням від 09.04.2022 № 67 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи. При цьому у вказаному рішенні зазначено, що період роботи в російській федерації по трудовій книжці з 01.01.2004 по 25.08.2014 не можливо зарахувати до загального страхового стажу, оскільки відсутнє підтвердження про сплату внесків до Пенсійного фонду російської федерації. Як наслідок, заробітна плата за даний період не була взята до розрахунку.

Окрім того, при розгляді вказаної заяви про призначення пенсії відповідач залишив поза увагою: 1) заробітну плату позивача за період з вересня 1996 року по 30.06.2000, яка повинна враховуватись при розрахунку розміру пенсії; 2) не зарахував період роботи позивача на Ширяєвській станції по боротьбі з хворобами тварин з 01.07.1982 по 05.01.1983.

Як зазначено позивачем, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 09.04.2022 № 67 було оскаржено в рамках судової справи № 520/6287/22.

Так рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 року у справі №520/6287/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 09.04.2022 № 67 щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків викладених в рішенні суду; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2023 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - залишено без задоволення; апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2022 року по справі № 520/6287/22 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати період роботи з 01.01.2004 по 25.08.2014 у Відкритому акціонерному товаристві «Автодормехбаза» (м. Москва, Російська Федерація) до страхового стажу ОСОБА_1 ; прийнято постанову, якою в цій частині задовольнити позовні вимоги. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати період роботи з 01.01.2004 по 25.08.2014 у Відкритому акціонерному товаристві «Автодормехбаза» (м. Москва, Російська Федерація) до страхового стажу ОСОБА_1 при вирішенні питання за його заявою від 23 лютого 2022 року про призначення пенсії за віком; скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 09.04.2022 № 67 щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ; в іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2022 року по справі №520/6287/22 залишено без змін.

Положеннями ч.4 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зі змісту постанови суду апеляційної інстанції встановлено висновок стосовно того, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зарахувати періоди роботи з 01.07.1982 по 05.01.1983 у Ширяєвській станції по боротьбі з хворобами тварин та зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зарахувати заробітну плату за період роботи з 01.09.1996 по 25.08.2014 у ВАТ «Автодормехбаза» (м. москва, російська федерація) на підставі довідок № 01, № 02, №03, № 04 від 22 серпня 2014 року до розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про їх передчасність, оскільки відповідачем фактично не приймалось обґрунтоване та вмотивоване рішення про врахування/неврахування вказаних періодів до страхового стажу та врахування/неврахування заробітної плати.

Під час розгляду справи встановлено, що листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 2000-0202-8/24154 від 09.02.2024 повідомлено позивача про те, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 № 520/6287/22 з урахуванням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2023 по справі № 520/6287/22 Головним Управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області рішенням від 01.12.2023 № 67 ОСОБА_1 з 18.02.2022 року було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2004 по 25.08.2014 у Відкритому акціонерному товаристві «Автодормехбаза». Також вказано, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 №520/6287/22 та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2023 по справі № 520/6287/22 не містять зобов`язань щодо врахування заробітної плати за період роботи з 01.09.1996 по 25.08.2014 у Відкритому акціонерному товаристві «Автодормехбаза» на підставі довідок № 01, № 02, № 03, № 04 від 22.08.2014, а також період роботи з 01.07.1982 по 05.01.1983 у Ширяєвській станції по боротьбі з хворобами тварин. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2022 №520/6287/22 з урахуванням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2023 по справі № 520/6287/22 виконано в межах покладених зобов`язань.

Позивачем зазначено, що період роботи з 01.07.1982 по 05.01.1983 у Ширяєвській станції по боротьбі з хворобами тварин та заробітна плата за період роботи з 01.09.1996 по 25.08.2014 в ВАТ «Автодормехбаза» (м. москва, російська федерація) на підставі довідок № 01, № 02, № 03, № 04 від 22 серпня 2014 р. до розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 так і не враховані, що порушує його права.

Отже, позивач вважаючи бездіяльність відповідача щодо незарахування вказаних періодів роботи та заробітної плати протиправною та такою, що не відповідає чинному законодавству звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає таке.

Відповідно до положень статті 46 Конституції України передбачено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

За змістом статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі за текстом - Закон №1788) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Провідним законом у сфері пенсійного страхування, яким врегульовано усі правовідносини пов`язані з функціонуванням системи пенсійного страхування, призначенням, перерахунком і виплатою пенсій, є Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Відповідно до ст.1 Закону № 1058, пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 5 Закону №1058-IV визначено, що виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Статтею 8 Закону № 1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Статтею 24 Закону № 1058 встановлено, що страховий стаж це період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із вимогами ст.81 Закону України Про пенсійне забезпечення призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Наведене узгоджується також з положеннями ч. 1 ст. 48 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Судовим розглядом справи встановлено, що при призначенні пенсії позивачу відповідачем не було зараховано до страхового стажу останнього період роботи з 01.07.1982 року до 05.01.1983 року у Ширяєвській станції по боротьбі з хворобами тварин.

У поданих до суду відзивах на позов представниками відповідачів вказано, що зазначений період роботи позивача не підлягає до зарахування до страхового стажу останнього, оскільки у в даті наказу про звільнення виправлено рік видачі наказу.

Судом під час розгляду справи досліджено наявну в матеріалах справи копію трудової книжки серії НОМЕР_2 , виданої 02.07.1982 року на ім`я ОСОБА_1 , та встановлено, що остання містить в собі записи №2-3 щодо роботи позивача у Ширяєвській станції по боротьбі з хворобами тварин з 01.07.1982 року до 05.01.1983 року. При цьому в графі «НА підставі чого внесено запис» зазначено щодо вказаних записів накази із зазначенням їх номеру та дати.

З дослідження вказаних записів встановлено, що запис наказу про звільнення позивача у частині зазначення року містить виправлення з цифри « 2» на цифру « 3». В той же час наступний запис у трудовій книжці позивача під номером 4 стосується зарахування позивача на посаду водія 3-го класу до Ширяєвського АТП-15067 на підставі наказу №6 від 06.01.1983 року з 06.01.1983 року.

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає, що відповідно до п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (далі - Інструкція № 162), що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи вчиняються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.

Суд зазначає, що представником відповідача в якості підстав для не зарахування періодів роботи позивача 01.07.1982 року до 05.01.1983 року зазначено наявність виправлень у даті наказу про звільнення.

Будь-яких інших доводів відповідачем з приводу вказаного питання наведено не було.

Суд зазначає, що позивач, який у даному випадку був працівником, не може нести відповідальність за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.02.2018 року по справі №687/975/17.

Відтак, відповідальність за організацію ведення обліку бухгалтерських документів покладається на роботодавця, а тому формальні неточності в записах щодо роботи позивача, які містяться в документах, не можуть мати негативних наслідків для особи, щодо якої такі документи складені.

Водночас, суд зазначає, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Отже, зазначений період роботи позивача підлягає зарахуванню до страхового стажу роботи останнього, що свідчить про допущення відповідачем у цьому випадку протиправної бездіяльності.

Також суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.10 Закону України Про зайнятість населення, права громадян України, які працюють за кордоном, захищаються законодавством України та держави перебування, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з українським законодавством, ратифіковані парламентом міжнародні договори з питань соціального забезпечення, є частиною законодавства про пенсійне забезпечення в Україні.

Статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь - якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначенні періоди в сумі складають не більше як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Відповідно до частини першої статті 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, 13 березня 1992 року була підписана Угода про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення (далі - Угода).

Угодою передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць Угоди здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають (стаття 1 Угоди).

Згідно зі статтею 6 Угоди призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Статтею 7 даної Угоди встановлено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Статтею 11 цієї ж Угоди встановлено, що необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 за № 28-2, за змістом яких Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Відповідно до Додатку 2 до пункту 10 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 за № 18-1, рішення відповідної комісії про підтвердження періодів роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах повинно містити результати дослідження матеріалів заяви, перелік документів, які були взяті до уваги при його розгляді, висновки головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, заяви та докази, на яких ґрунтуються такі висновки, а також посилання на конкретні статті та пункти законів України та інших нормативно-правових актів, якими обґрунтовано висновок.

Під час розгляду справи встановлено, що на виконання судового рішення у справі №520/6287/22 відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області рішенням від 01.12.2023 № 67 ОСОБА_1 з 18.02.2022 року було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2004 по 25.08.2014 у Відкритому акціонерному товаристві «Автодормехбаза».

Водночас відповідачем не було враховано заробітну плату позивача за період роботи з 01.09.1996 року до 25.08.2014 року у Відкритому акціонерному товаристві «Автодормехбаза» (м. москва, російська федерація) на підставі довідок № 01, № 02, № 03, № 04 від 22 серпня 2014 р. до розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 .

Зі змісту поданого до суду відзиву на позов встановлено доводи представника Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франковській області стосовно того, що зазначені довідки не підлягають врахування, оскільки не підтверджені первинними документами та документами, що підтверджують сплату страхових внесків. Також представником відповідача наголошено на обставинах того, що як законодавством України так і законодавством російської федерації передбачено зарахування періоду трудової діяльності до страхового стажу та врахування заробітної плати з 01.01.2004 при умові сплати страхових внесків до Пенсійного фонду тієї країни, на території якої здійснювалась така діяльність. При цьому вказано, що з 01.01.2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-участь Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року. 23 грудня 2022 року набрав чинності Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» відповідно до якого зупинено у відносинах, зокрема, з російською федерацією дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року № 140/98-ВР. Отже, на думку відповідача, з огляду на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2023 року у справі №360/4129/20 вказані довідки не можуть бути враховані.

Надаючи оцінку зазначеним доводам, суд вважає за необхідне вказати, що у справі №360/4129/20, на яку вказує відповідач, правовідносини стосувалися незарахування Біловодським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області у зарахуванні позивачу періодів роботи на посадах із шкідливими умовами праці за Списком №2 відповідно до Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, та у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту «б» статті 13 Закону від 05 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" та пункту 2 статті 114 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", при цьому підставою для відмови у зарахуванні стало те, що позивач не зміг підтвердити належними та допустимими доказами норми годин роботи для обчислення стажу за Списком №2, що передбачено спільною постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях, Секретаріату ВЦРПС і Міністерства охорони здоров`я СРСР "Про затвердження основних положень про вахтовий метод організації роботи" від 31 грудня 1987 року №794/33-82, застосування якої врегульовано постановою Верховної Ради України "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу PCP" від 12 вересня 1991 року №1545-XII.

Аналогічний висновок викладено і Верховним Судом в ухвалі від 28.12.2023 року.

Відтак, посилання на вказану позицію Верховного Суду не може бути враховано судом під час розгляду цієї справи, оскільки обставини цієї справи та справи, зазначеної відповідачем виникли за інших фактичних обставин, у різні періоди часу, з урахуванням різного законодавчого регулювання та його застосування.

Також суд зазначає, що приписами абзаців 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, визначено, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Відповідно до статті 22 Федерального закону російської федерації №167-Ф3 від 15.12.2001 "Про обов`язкове пенсійне страхування в російській федерації" передбачено, що страхувальники по відношенню до застрахованих осіб з числа іноземних громадян або осіб без громадянства, які тимчасово проживають на території російської федерації, а також іноземні громадяни та особи без громадянства які тимчасово перебувають на території російської федерації, сплачують страхові внески по тарифу, встановленому діючим Федеральним законом для громадян російської федерації на фінансування страхової частини трудових (страхових) пенсій, незалежно від року народження вказаних застрахованих осіб.

Пунктом 1 статті 11 Федерального Закону російської федерації №400-ФЗ від 28.12.2013 «Про страхові пенсії» передбачено, що в страховий стаж включаються періоди роботи або іншої діяльності, які виконуються на території російської федерації при умові, що за ці періоди нараховувались і сплачувались страхові внески в Пенсійний фонд російської федерації.

Окрім того суд зазначає, що згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 за №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", прийнято рішення про: - вихід з цієї Угоди, вчиненої 13 березня 1992 року у м. Москві; - доручено Міністерству закордонних справ України в установленому порядку повідомити депозитарію про вихід з цієї Угоди.

Листом Міністерства закордонних справ України від 29.12.2022 за №72/14-612-108210 повідомлено Міністерство юстиції України, що після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав про рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року в м. Москва, зазначений міжнародний договір України припинить свою дію для України 19 червня 2023 року.

Таким чином, виникнення правовідносин, зокрема здобуття спірного трудового/страхового стажу із оплатою праці за виконану позивачем роботу, мало місце до 19.06.2023, як і звернення останнього щодо питання призначення пенсії до органів Пенсійного фонду України, тобто до виходу Україна з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року.

Пенсійний фонд України звернувся із запитом від 27.12.2022 за №2800-030102-5/56080 щодо погодження порядку дій, який буде застосовуватись до прийняття відповідного нормативно-правового акту у зв`язку із припиненням з 01.01.2023 російської федерації участі в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, при призначенні пенсій/поновленні раніше призначених пенсій громадянам, які проживали/працювали на території російської федерації.

Відповідно до запропонованого порядку дій, до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31 грудня 1991 року, а заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії враховується за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах, визначених частиною першою статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV

Міністерство соціальної політики України листом від 12.01.2023 №411/0/2-23/54 підтримало позицію Пенсійного фонду України щодо порядку дій. При призначенні пенсії, Міністерство соціальної політики України запропонувало заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії враховувати за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах, визначених частиною першою статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV, а за період по 31.12.1991 - на умовах, визначених абзацом п`ятим частини першої статті 40 вказаного Закону.

Таким чином, до прийняття відповідного нормативно-правового акту при призначенні пенсії громадянам, які проживали/працювали на території російської федерації заробітна плата та страховий стаж для обчислення розміру пенсії враховується наступним чином: заробітна плата за період по 31.12.1991- на підставі довідки про нараховану заробітну плату (дохід), за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами.

Відповідно до абз.5 пп.3 п.2.1 р. II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами.

З дослідження змісту наданих позивачем довідок про заробітну плату № 01, № 02 № 03 № 04 від 22 серпня 2014 р., які також подавались останнім із заявою про призначення пенсії за віком, не викликають обґрунтованого сумніву з приводу факту робот позивача у ВАТ "Автодормехбаза", відповідно підтверджують обставину працевлаштування позивача та отримання заробітної плати в період з 1996 по 2014 роки.

В той же час, довідки № 01, № 02 № 03 № 04 від 22 серпня 2014 р., видані ВАТ "Автодормехбаза" про заробітну плату позивача за 1996-2014 роки, містять відмітки про нарахування на всі суми заробітної плати внесків у федеральний бюджет Пенсійного фонду російської федерації. Доказів на спростування вказаного до суду надано не було.

Перевірка достовірності виданих документів покладається саме на відповідача, у тому числі шляхом направлення звернень (запитів) до відповідних установ, організацій, підприємств.

Суд зазначає, що єдиною підставою для неврахування для перерахунку пенсії позивача вказаних довідок слугувало саме те, що з 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.2023 року, якою регулювалось питання пенсійного забезпечення України з російською федерацією. Інших підстав для неврахування таких довідок відповідачем не було висловлено.

Заперечень щодо самого змісту довідок пенсійним органом не було зазначено.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008 року, п. 59 рішення у справі Мельниченко проти України від 19.10.2004 року, п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011 року, п. 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року тощо.

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Припинення участі російської федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 , як і прийняття Постанови Кабінетом Міністрів України від 29.11.2022 №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", не може бути обґрунтованою підставою для відмови позивачу у перерахунку його пенсії з урахуванням відповідних довідок про заробітну плату, враховуючи те, що такі стосуються заробітної плати позивача до прийняття вищезазначених нормативно-правових актів.

Отже, фактично позиція відповідача у спірних правовідносинах суперечить принципу верховенства права, оскільки право позивача на перерахунок його пенсії з урахуванням оспорюваних довідок не пов`язане з такими чинниками, як припинення участі в Угоді про гарантування прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, якою регулювалось питання пенсійного забезпечення України з російською федерацією.

Вказане свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності стосовно позивача.

Відтак з огляду на встановлені під час розгляду справи обставини порушення прав позивача суд доходить висновку про наявність підстав для належного захисту прав позивача зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 01.07.1982 по 05.01.1983 у Ширяєвській станції по боротьбі з хворобами тварин до страхового стажу та заробітну плату з 01.09.1996 року до 25.08.2014 року, отриману в ВАТ «Автодормехбаза» (м. москва, російська федерація), на підставі довідок № 01, № 02, № 03, № 04 від 22 серпня 2014 р. до розрахунку розміру пенсії та здійснити перерахунок пенсії, починаючи з 18 лютого 2022 року, а також провести відповідні виплати.

Своєю чергою суд зазначає, що у задоволенні позовних вимог позивача звернених до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області належить відмовити, оскільки призначення пенсії позивачу було здійснено саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, а також останнім було допущено протиправну бездіяльність стосовно зарахування періоду роботи та заробітної плати позивача.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 78, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області стосовно не зарахування ОСОБА_1 періоду роботи з 01.07.1982 року до 05.01.1983 року у Ширяєвській станції по боротьбі з хворобами тварин до страхового стажу та заробітної плати за період роботи з 01.09.1996 року до 25.08.2014 року, отриману у ВАТ «Автодормехбаза» (м. москва, російська федерація), на підставі довідок № 01, № 02, № 03, № 04 від 22 серпня 2014 р. до розрахунку розміру пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 01.07.1982 року до 05.01.1983 року у Ширяєвській станції по боротьбі з хворобами тварин до страхового стажу та заробітну плату з 01.09.1996 року по 25.08.2014 року, отриману у ВАТ «Автодормехбаза» (м. москва, російська федерація), на підставі довідок № 01, № 02, № 03, № 04 від 22 серпня 2014 р. до розрахунку розміру пенсії та здійснити перерахунок пенсії, починаючи з 18 лютого 2022 року, а також провести відповідні виплати.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.