Справа № 140/2773/24
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року ЛуцькСправа № 140/2773/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області, Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним та скасування акту, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області (далі ліквідаційна комісія, відповідач-1), Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі ГУНП у Волинській області, відповідач-2) про визнання протиправним та скасування акту розслідування нещасного випадку форми Н-5* від 07.02.2024 та акту №10 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ*; зобов`язання повторно провести службове розслідування по факту групового нещасного випадку, що мав місце 17.01.2015 та оформити його результати відповідно до вимог Порядку №1346 і скласти акт форми Н-5* та акт форми Н-1* про нещасний випадок (у тому числі поранення); зобов`язання повторно провести службове розслідування по факту групового нещасного випадку, що мав місце 17.01.2015 та оформити його результати відповідно до вимог Порядку №1346 і скласти акт форми Н-5* та акт форми Н-1* про нещасний випадок (у тому числі поранення); зобов`язання подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення; зобов`язання винести окрему ухвалу суду щодо невиконання рішення судів у справі №140/5253/21 та №140/7000/22.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконанні у ГУНП у Волинській області перебували постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2022 та 07.04.2022 у справі №140/5253/21, якими було частково задоволено позовні вимоги, скасовано акти форми Н5* і форми НТ*, і зобов`язано ГУНП у Волинській області повторно провести службове розслідування по факту отримання позивачем тілесних ушкоджень в ДТП та його оформлення згідно з правовими висновками суду; рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 у справі №140/7000/22, яким позов задоволено частково та визнано протиправними та скасовано акт розслідування нещасного випадку форми Н-5* від 02.08.2022 та акт про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ* від 02.08.2022, що стався 17.01.2015 о 8:15 год у місті Володимир-Волинський MB (з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області.

Зазначає, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 у справі №140/7000/23 акт розслідування нещасного випадку форми Н-5* від 02.08.2022 та акт про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ* від 02.08.2022, згідно з якими нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків були скасовані.

25.12.2023 позивач звернувся до ГУНП у Волинській області про виконання судового рішення. У відповідь на звернення відповідач-2 листом від 01.01.2024 повідомив, що заяву позивача було скеровано до Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області.

Позивач вказує, що 08.02.2024 він отримав від відповідача-1 копію акту розслідування нещасного випадку форми Н5* від 07.02.2024, в якому зазначено, що нещасний випадок, який стався 17.01.2015 з начальником ІТТ Володимир-Волинського МВ (з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області ОСОБА_1 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Крім того зазначає, що 08.02.2024 позивач отримав від ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області копію акту №10 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ*з висновком про те, що нещасний випадок, який стався 17.01.2015 з начальником ОСОБА_2 (з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області Корчуком 1.1, стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Позивач вважає, що вказані акти суперечать висновкам суду і висновки даних актів повністю відповідають висновкам актів, які були скасовані рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 у справі №140/7000/22.

Зазначає, що ГУНП у Волинській області та ліквідаційна комісія УМВС України у Волинській області всупереч висновкам суду стверджують, що нещасний випадок, який трапився із ОСОБА_1 в період проходження служби і не пов`язаний із виконанням службових обов`язків.

Крім того, просить суд винести окрему ухвалу, обґрунтовуючи це тим, що у зв`язку з порушенням процедур Волинським окружним адміністративним судом позивач втретє звертається до Волинського окружного адміністративного суду протягом чотирьох років в зв`язку з тим, що ГУНП у Волинській області та ліквідаційна комісія УМВС України у Волинській області не може виконати два рішення суду і скласти документи про те, що він отримав тілесні ушкодження при виконанні службових обов`язків.

Таким чином з метою відновлення порушених прав позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.29-30).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача-2 позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні відмовити з наступних підстав (а.с.58-63).

В період з 20.08.2002 по 06.11.2015 ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 04.02.2021 у Національній поліції України.

Відповідно до матеріалів справи, 17.01.2015 о 09:20 в чергову частину УМВС України у Волинській області надійшло повідомлення про те, що 17.01.2015 о 08.15 на 76 км+ 450 м автодороги Н-22 «Устилуг- Луцьк - Рівне», неподалік села Всеволодівка, Луцького району, Волинської області, водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Міцубіші Кольт» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку міста Луцьк, не вибравши безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожньої обстановки, на слизькій ділянці дороги, виїхала на смугу зустрічного руху, де скоїла зіткнення з автомобілем «Мерседес Бенц Спрінтер 413», державний номерний знак НОМЕР_2 , належить ТзОВ «Айс Тім» (юридична адреса місто Станишівка Житомирської області), під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також встановлено, що на задньому пасажирському сидінні автомобіля «Міцубіші Кольт» державний номерний знак НОМЕР_1 , перебували працівники Володимир-Волинського MB УМВС України у Волинській області.

За вказаним фактом згідно із наказом УМВС України у Волинській області від 19.01.2015 №57 призначено проведення спеціального розслідування нещасного випадку.

У ході проведення розслідування, встановлено, що внаслідок ДТП ОСОБА_3 загинула на місці пригоди, а 3 пасажирів, які знаходились в салоні її автомобіля отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості і були доставлені до Луцької МКЛ №2. В якості пасажирів автомобіля «Міцубіші Кольт», в тому числі, були двоє працівників міліції, зокрема, начальник ITT Володимир-Волинського MB (з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області майор міліції ОСОБА_1 та міліціонер - водій групи конвойної служби міліції Володимир - Волинського MB (з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області прапорщик міліції ОСОБА_5 , які перебували поза службою, у форменому одязі, без табельної вогнепальної зброї та направлялись в м. Луцьк для участі в екзаменаційній сесії у Волинському відділенні ННІЗН НАВСУ за адресою: м. Луцьк вул. Винниченка, 21.

Згідно довідки Луцької МКЛ від 27.01.2015 №97 ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому основи черепа, забою головного мозку, пневмоцефалії, забою органів грудної клітки, перелому V ребра справа, III, VI ребер зліва, при поступленні алкоголю в крові не виявлено. На даний час перебуває на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні Луцької МКЛ №2.

Вказана подія зареєстрована в ЄО Луцького РВ УМВС від 17.01.2015 №206, по вказаному факту цього ж дня СВ Луцького РВ УМВС відкрите кримінальне провадження №0000013 за частиною 2 статті 286 КК України, яке в подальшому передано СУ УМВС для проведення досудового розслідування.

В ході службового розслідування також було встановлено, що згідно із наказом Володимир - Волинського MB УМВС від 15.01.2015 №23 майору міліції ОСОБА_1 , та прапорщику міліції ОСОБА_5 надані додаткові відпустки у зв`язку з навчанням у Волинському відділенні ННІЗН НАВСУ на період з 16.01.2015 по 30.01.2015.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із акту розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) від 30.01.2015 причиною нещасного випадку, що стався 17.01.2015 за участю поліцейських, у тому числі ОСОБА_1 , є порушення правил дорожнього руху (не вибрано безпечної швидкості руху, не справилась з керуванням, виїхала на смугу зустрічного руху) водієм автомобіля «Mitsubishi Colt», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 .

Враховуючи вищезазначене, комісія, при розслідуванні вказаного нещасного випадку, дійшла до наступного висновку: керуючись частиною 2 пункту 3.11 наказу МВС України від 27 грудня 2002 року №1346 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України» встановлено, що нещасний випадок з начальником ITT Володимир-Волинського MB (з обслуговуванням міста та району) УМВС України у Волинській області майором міліції ОСОБА_1 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про що і було складено та підписано акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) форми Н-5*, а також акт №1 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ* від 30.01.2015.

Не погодившись із висновками комісії, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ГУНП у Волинській області про скасування вказаних актів та зобов`язати ГУНП в області призначити та виплатити одноразової грошової допомоги, відповідно до пункту 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Зазначає, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/5253/21 від 30.07.2021 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУНП у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.

Натомість, позивачем в подальшому подано апеляційну скаргу на вказане рішення суду від 30.07.2021. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано акт про нещасний випадок невиробничого характеру від 30.01.2015 №1 форми НТ* та акт про розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 17.01.2015 о 8:15 год у Володимир-Волинському MB (з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області від ЗО січня 2015 року форми Н- 5*.

Провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування висновку по матеріалах службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю працівників Володимир- Волинського MB УМВС майора міліції ОСОБА_1 , та прапорщика міліції ОСОБА_5 від 31.01.2015 закрито.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В подальшому, Восьмим апеляційним адміністративним судом прийнято додаткову постанову у справі №140/5253/21 від 07.04.2022, якою зобов`язано ГУНП у Волинській області повторно провести службове розслідування по факту групового нещасного випадку, який стався із начальником ITT Володимир-Волинського MB УМВС України у Волинській області, майором міліції ОСОБА_1 та оформити його результати відповідно до вимог «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України» затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року №1346, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у судовому рішенні.

На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2022 та додаткової постанови від 07.04.2022, ГУНП у Волинській області в період із 18.07.2022 по 02.08.2022 повторно провело спеціальне розслідування групового нещасного випадку, який стався із начальником ITT Володимир-Волинського MB УМВС України у Волинській області, майором міліції ОСОБА_1 .

Вказане спеціальне розслідування оформлено відповідно до вимог «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України» затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2022 №1346, а також враховано правові оцінки, надані судом у судовому рішенні.

Зокрема, наказом ГУНП у Волинській області від 18.07.2022 №419 призначено комісією із проведення спеціального розслідування нещасного випадку, який стався із начальником ITT Володимир-Волинського MB УМВС України у Волинській області, майором міліції ОСОБА_1 та прапорщиком міліції ОСОБА_5 .

За результатами складено акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) від 02.08.2022 Форми Н-5* та акт про нещасний випадок невиробничого характеру НТ*.

З урахуванням правової оцінки, наданої судом у судовому рішенні, комісія дійшла до висновку, що нещасний випадок з майором міліції ОСОБА_1 та прапорщиком міліції ОСОБА_5 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, так як факт травмування з працівниками міліції стався під час прямування на приватному автомобілі (який не належав Володимир - Волинському MB (з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області або іншому підрозділу МВС України і не використовувався в інтересах цієї організації) з м. Володимир - Волинський (з місця проживання) в м. Луцьк для участі у сесії Волинського відділення навчально-наукового інституту заочного навчання Національної академії внутрішніх справ МВС України (згідно довідки - виклику ОСОБА_1 та ОСОБА_5 необхідно було прибути у ВВ ННІЗ НАВСУ МВС України 16.01.2015, а подія сталась 17.01.2015 в суботу).

Окрім цього, під час настання нещасного випадку 17.01.2015 майор міліції ОСОБА_1 та прапорщик міліції ОСОБА_5 перебували у додатковій відпустці і не виконували основних завдань, обов`язків та прав працівників міліції, передбачених статтями 2, 10, 11 Закону України «Про міліцію» (Закон втратив чинність на підставі Закону №580 - VIII від 02.07.2015) і тому немає підстав вважати, що нещасний випадок стався під час виконання службових обов`язків.

Матеріали розслідування, а саме акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) форма Н-5* та акт про нещасний випадок невиробничого характеру форма НТ*, супровідним листом від 03.08.2022 №932/05/31-2022 направлено позивачу, факт отримання підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 3.15. Порядку №1346, затверджені акти Н-1* (НТ*) разом з актом розслідування нещасного випадку Н-5* не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування видаються потерпілому або його довіреній особі. ГУНП у Волинській області було виконано усі дії, зокрема й повідомлено ОСОБА_1 у строки, передбачені Порядком №1346.

Не погодившись із висновками комісії, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУНП у Волинській області про скасування вказаних актів.

Рішенням Волинською окружного адміністративного суду у справі №140/7000/23 від 21.06.2023, акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) від 02.08.2022 Форми Н-5* та акт про нещасний випадок невиробничого характеру НТ* були скасовані.

08.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до ГУНП у Волинській області про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/7000/23 від 21.06.2023.

На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/7000/23 від 21.06.2023, Ліквідаційною комісією УМВС України у Волинській області в період із 18.01.2024 по 07.02.2024 повторно провело спеціальне розслідування групового нещасного випадку, який стався із начальником ITT Володимир-Волинського MB УМВС України у Волинській області, майором міліції ОСОБА_1 .

Вказане спеціальне розслідування оформлено відповідно до вимог «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України» затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України №1346, а також враховано правові оцінки, надані судом у судовому рішенні.

Зокрема, наказом УМВС України у Волинській області від 18.01.2024 №1 призначено комісією із проведення спеціального розслідування нещасного випадку, який стався із начальником ITT Володимир-Волинського MB УМВС України у Волинській області, майором міліції ОСОБА_1 , та прапорщиком міліції ОСОБА_5 .

За результатами складено акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) від 07.02.2024 Форми Н-5* та акт №10 про нещасний випадок невиробничого характеру НТ* від 07.02.2024.

08.02.2024 потерпілому особисто вручені затверджений акт №10 про нещасний випадок невиробничого характеру від 07.02.2024 за формою НТ*, разом з копією акту спеціального розслідування нещасного випадку від 07.02.2024 за формою Н-5*.

Представник відповідача-2, посилаючись на Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджених наказом МВС України від 27.12.2002 №1346, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31 січня 2003 року за №83/7404, вказує, що позовні вимоги ОСОБА_1 є протиправними та не відповідають нормам законодавства, а тому вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню, так як проведення службового розслідування нещасного випадку із врахуванням норм чинного законодавства та правових позицій, викладених у рішенні Волинського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 у справі №140/7000/23, здійснювалось Ліквідаційною комісією УМВС України у Волинській області.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву підтримав правову позицію відповідача-1 та додатково зазначив наступне (а.с.64-115).

При розслідуванні нещасного випадку комісія дійшла до висновку про те, що нещасний випадок з майором міліції ОСОБА_1 та прапорщиком міліції ОСОБА_5 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, так як факт травмування з працівниками міліції стався під час прямування на приватному автомобілі (який не належав Володимир - Волинському MB (з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області або іншому підрозділу МВС України і не використовувався в інтересах цієї організації) з м. Володимир - Волинський (з місця проживання) в м. Луцьк для участі у сесії Волинського відділення навчально-наукового інституту заочного навчання Національної академії внутрішніх справ МВС України (згідно довідки - виклику Корчуку 1.1, та ОСОБА_5 необхідно було прибути у ВВ ННІЗ НАВСУ МВС України 16.01.2015, а подія сталась 17.01.2015 в суботу).

Таким чином, у даній справі Ліквідаційна комісія УМВС України у Волинській області, у межах своїх повноважень, здійснила усі дії передбачені законодавством України, а тому акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) від 07.02.2024 Форми Н-5* та акт про нещасний випадок невиробничого характеру НТ* є законними, тому не підлягають скасуванню.

У зв`язку із чим, позовні вимоги ОСОБА_1 , щодо зобов`язання Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області повторно провести службове розслідування по факту групового нещасного випадку, що мав місце 17.01.2015 який стався із ОСОБА_1 та оформити його результати відповідно до вимог Порядку №1346 і скласти акт форми Н-5* та акт форми Н-1*, є безпідставними та необґрунтованими.

Ліквідаційна комісія УМВС України у Волинській області, вважає, що діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, як то встановлено частиною 2 статті 19 Конституції України, і ніяким чином не порушували прав та інтересів позивача.

Враховуючи вищевикладене, Ліквідаційна комісія УМВС України у Волинській області вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими, а тому в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.04.2024 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відмовлено (а.с.128).

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 20.08.2002 по 06.11.2015 проходив військову службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 04.02.2021 - у Національній поліції України.

Наказом УМВС України у Волинській області від 19.01.2015 № 57 було призначено проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, який стався із співробітниками Володимир-Волинського МВ УМВС України у Волинській області.

В ході проведення даного розслідування було встановлено, що 17.01.2015 о 09:20 в чергову частину УМВС України у Волинській області надійшло повідомлення про те, що 17.01.2015 о 08:15 на 76 + 450 м автодороги Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне неподалік с. Всеволодівка Луцького району, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Міцубіші Кольт р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку м. Луцьк, не вибравши безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожньої обстановки, на слизькій ділянці дороги виїхала на зустрічну смугу руху, де скоїла зіткнення з автомобілем Мерседес Бенц Спрінтер 413, р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_4 , який рухався в зустрічному напрямку.

Внаслідок ДТП ОСОБА_3 загинула на місці пригоди, а 3 пасажирів, які знаходилися в салоні автомобіля отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості і були доставлені до Луцької МКЛ №2. Серед пасажирів автомобіля Міцубіші Кольт було 2 працівники міліції, зокрема, начальник ІТТ Володимир-Волинського МВ (з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області майор міліції ОСОБА_1 та міліціонер водій групи конвойної служби міліції Володимир-Волинського МВ з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області прапорщик міліції ОСОБА_5 , які перебували поза службою, у форменому одязі, без табельної зброї та направлялись в м. Луцьк для участі в екзаменаційній сесії у Волинському відділенні ННІЗН НГАВСУ за адресою: м. Луцьк, вул. Винниченка, 21.

Відповідно до довідки Луцької МКЛ від 27.01.2015 № 97 ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому основи черепа, забою головного мозку, пневмоцефалії, забою органів грудної клітки, перелом 5 ребра справа, 3, 6 ребер зліва, при поступленні алкоголю в крові не виявлено.

Вказана подія зареєстрована в ЄО Луцького РВ УМВС України у Волинській області від 17.01.2015 № 206 та по вказаному факту СВ Луцького РВ УМВС відкрито кримінальне провадження № 0000013 за ч. 2.ст. 286 КК України, яке в подальшому передано СУ УМВС для проведення службового розслідування.

В ході службового розслідування встановлено, що згідно наказу Володимир-Волинського МВ УМВС України у Волинській області від 15.01.2015 № 23 майору міліції ОСОБА_1 та прапорщику міліції ОСОБА_5 надані додаткові відпустки у зв`язку з навчанням у Волинському відділенні ННІЗН НАВСУ на період з 16.01.2015 по 30.01.2015. Факт надання відпусток підтверджується наявним в матеріалах справи рапортом позивача від 15.01.2015.

В ході проведення службового розслідування комісія встановила, що нещасний випадок, зокрема, з начальником ІТТ Володимир-Волинського МВ (з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області майором міліції ОСОБА_1 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про що складено висновок по матеріалах службового розслідування за фактом ДТП за участю працівників Володимир-Волинського МВ УМВС України у Волинській області майора міліції ОСОБА_1 та прапорщика міліції ОСОБА_5 від 31.01.2015.

Про що комісією було складено та підписано акт розслідуванні нещасного випадку (у тому числі поранення) форми Н-5*, а також начальником УМВС України у Волинській області затверджено акт № 1 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ* від 30.01.2015, у яких міститься такий же висновок.

У свою чергу, відповідно до свідоцтва про хворобу №30/с від 22.01.2021 медичною (військово-лікарською) комісією ДУ ТМО МВС України по Волинській області встановлено, що травма позивача, одержана під час проходження служби в результаті нещасного випадку, НІ, не пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Крім того, випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №084539 від 03.03.2021 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку з травмою, одержаною під час проходження служби в результаті нещасного випадку, НІ, не пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Довідкою серії 12 ААА № 026246 ОСОБА_1 визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 60 відсотків.

У зв`язку із зазначеними обставинами, позивач 15.03.2021 звернувся до ГУ НП у Волинській області про виплату одноразової грошової допомоги, на що отримав лист від 17.03.2021 № 384/04/29-2021, яким відповідач повідомив позивача, що у довідці до акту огляду MCEK вiд 19.02.2021 серії 12 AAA № 026246 та у виписці з акту огляду MCEK № 084539 вказано, щo третя група інвалідності установлена нa пiдcтaвi травми, одержаної під час проходження служби в результаті нещасного випадку, НІ, не пов`язана з виконанням службових обов`язків". Вказаний діагноз не вiдпoвiдaє тлумаченню пунктам 3, 4 частини 1 статті 97 3акону, де зазначено, що одноразова грошова допомога призначається у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання службових обов`язків. Тому ГУ НП у Волинській області прийнято рішення про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

Не погодившись із висновками комісії, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУНП у Волинській області про скасування вказаних актів та зобов`язання ГУНП в області призначити та виплатити одноразову грошову допомогу, відповідно до пункту 3 частини першої статті 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/5253/21 від 30.07.2021 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУНП у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задоволено частково: рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.07.2021 скасовано та прийнято постанову, якою позов задоволено частково; визнано протиправними та скасовано Акт про нещасний випадок невиробничого характеру від 30.01.2015 №1 форми НТ* та Акт про розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 17.01.2015 о 8:15 год у Володимир-Волинському MB (з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області від 30.01.2015 форми Н- 5*; провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування висновку по матеріалах службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю працівників Володимир- Волинського MB УМВС майора міліції Корчука 1.1, та прапорщика міліції ОСОБА_5 від 31 січня 2015 року закрито; в задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В подальшому, Восьмим апеляційним адміністративним судом прийнято додаткову постанову у справі №140/5253/21 від 07.04.2022, якою зобов`язано ГУНП у Волинській області повторно провести службове розслідування по факту групового нещасного випадку, який стався із начальником ITT Володимир-Волинського MB УМВС України у Волинській області, майором міліції ОСОБА_1 , та оформити його результати відповідно до вимог «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України» затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року №1346, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у судовому рішенні.

На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2022 та додаткової постанови від 07.04.2022, ГУНП у Волинській області в період із 18.07.2022 по 02.08.2022 повторно провела спеціальне розслідування групового нещасного випадку, який стався із начальником ITT Володимир-Волинського MB УМВС України у Волинській області, майором міліції ОСОБА_1 .

За результатами вищевказаного розслідування складено Акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) від 02.08.2022 Форми Н-5* та Акт про нещасний випадок невиробничого характеру НТ*, де зроблені висновки, що під час настання нещасного випадку 17.01.2015 майор міліції ОСОБА_1 та прапорщик міліції ОСОБА_5 перебували у додатковій відпустці і не виконували основних завдань, обов`язків та прав працівників міліції, передбачених статтями 2, 10, 11 Закону України «Про міліцію» (Закон втратив чинність на підставі Закону №580 - VIII від 02.07.2015) і тому немає підстав вважати, що нещасний випадок стався під час виконання службових обов`язків.

Не погодившись з такими діями, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 у справі №140/7000/22 позов задоволено частково, визнано Визнати протиправними та скасувати Акт розслідування нещасного випадку форми Н-5* від 02.08.2022 та Акт про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ* від 02.08.2022, що стався 17.01.2015 о 8:15 год у Володимир-Волинському МВ (з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення ліквідаційною комісією УМВС України у Волинській області в період з 18.01.2024 по 07.02.2024 було проведено повторно спеціальне розслідування групового нещасного випадку за результатами розгляду якого складено акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) від 07.02.2024 Форми Н5* та акт №10 про нещасний випадок невиробничого характеру НТ* від 07.02.2024.

Не погодившись із вищевказаними актами відповідачів, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII ) служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 60 Закону № 580-VIII передбачено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища за участю відповідних органів державної влади, єдиний порядок організації охорони праці в Україні врегульовані Законом України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII.

Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні врегульовані Законом України «Про охорону праці» (далі - Закон №2694-ХІІ; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Статтею 1 Закону № 2694-ХІІ визначено поняття охорони праці - як системи правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Приписами статті 14 Закону № 2694-ХІІ передбачено, що працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

У відповідності до статті 22 Закону №2694-ХІІ встановлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку..

У розумінні положень статті 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть.

З метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України розроблено Порядок №1346 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Згідно з пунктом 2.1 Порядку №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Відповідно до пункту 2.2. Порядку №1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Положеннями пункту 2.4. Порядку №1346 передбачено, що якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ (додаток 2).

Відповідно до пункту 3.8. Порядку №1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: - обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; - визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; - з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; - визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків) або в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю потерпілого в охороні громадського порядку, громадської безпеки або в боротьбі зі злочинністю; - скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію. У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

Згідно пункту 3.9 Порядку №1346 комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків», якщо він трапився в період проходження служби під час:

- припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; - вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод;

- охорони і забезпечення громадського порядку; - несення постової чи патрульної служби;

- виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили;

- забезпечення безпеки дорожнього руху;

- участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій;

- виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні;

- перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час ;

- підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення;

- проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору;

- проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах;

- використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу;

- провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий;

- прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами;

- прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

За змістом пункту 3.10 Порядку №1346 комісія з розслідування також визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків», якщо він стався в період проходження служби внаслідок: безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо); спроби самогубства працівника під впливом психофізіологічних, небезпечних та шкідливих факторів, пов`язаних з виконанням службових обов`язків; травмування внаслідок нестатутних відносин (у разі відсутності вини потерпілого); раптового погіршення стану здоров`я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 цього розділу, що визнається пов`язаним з виконанням службових обов`язків за умови, що погіршення стану здоров`я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров`я. Медичний висновок щодо зв`язку погіршення стану здоров`я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров`я працівника виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит керівника підрозділу чи голови комісії з розслідування; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Пунктом 3.11 Порядку № 1346 передбачено, що комісія визнає, що «нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків», якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: за обставин, не пов`язаних з виконанням службових обов`язків, зазначених у пунктах 3.9, 3.10, 3.11; унаслідок отруєння алкоголем, наркотичними або іншими отруйними речовинами, а також унаслідок їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього Порядку, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів прокуратури; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

З наказу Управління МВС України у Волинській області №1 від 18.01.2024 вбачається, що до Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області надійшов лист «Про надсилання» заяви для розгляду в межах компетенції звернення громадянина ОСОБА_1 . У зв`язку з цим створено комісію з числа членів Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області для проведення розслідування обставин травмування 17.01.2015 (а.с.74).

Враховуючи додаткові пояснення надані позивачем від 22.01.2024 (а.с.75), протокол опитування потерпілих, свідків, та інших осіб, причетних до нещасного випадку, що стався 17.01.2015 від 24.01.2024 (а.с.76-77), пояснювальну записку ОСОБА_5 від січня 2024 року (а.с.78) відповідачем-1 винесено акт розслідування нещасного випадку форми Н-5* від 07.02.2024 (а.с.10-18, 87-95) та акт про нещасний випадок №10 про нещасний випадок від 07.02.2024 (а.с.19-23, 96-100). З вказаного актів вбачається, що з урахуванням рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 у справі №140/7000/22 комісія дійшла висновку, що нещасний випадок з майором міліції ОСОБА_1 та прапорщиком міліції ОСОБА_5 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, оскільки нещасний випадок з працівниками міліції стався під час проїду на попутному приватному автомобілі, який не належав Володимир-Волинському МВ ( з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області або іншому підрозділу МВС України і не використовувався в інтересах цієї організації. Крім того, зазначено, що між УМВС України у Волинській області та Навчально-науковим інститутом заочного навчання Волинського відділення Національної академії внутрішніх справ МВС України не передбачено було укладання договору про навчання за державним замовленням, з чого слідує, що навчальний заклад не був об`єктом обслуговування. А також у час настання нещасного випадку ОСОБА_1 перебував у додатковій відпустці для участі у сесії заочної форми навчання і не виконував основних завдань, обов`язків та прав працівників міліції.

З матеріалів справи вбачається та як встановлено рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 у справі №140/7000/22 нещасний випадок у вигляді ДТП, що стався з позивачем 17.01.2015, стався в період його додаткової відпустки у зв`язку з навчанням, яка була надана Наказом №23 на підставі довідки виклику ННІЗН.

З висновку апеляційної інстанції, викладеного у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2022 у справі №140/5253/21 зазначено, що у разі настання нещасного випадку, що трапився при виконанні службових обов`язків під час: проведення навчання; провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження, то такий нещасний випадок вважається таким, що трапився в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

З урахуванням наведених норм права та доводів позивача, а також обставин справи вищевказаним судом апеляційної інстанції зроблено висновок, що нещасний випадок 17.01.2015 з ОСОБА_1 трапився при виконанні службових обов`язків, оскільки він стався в період проходження служби під час, а саме: прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами, що підтверджено дослідженими документами.

Таким чином, твердження відповідачів, викладених в акті розслідування нещасного випадку форми Н-5* від 07.02.2024 та акті №10 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ* є неправомірними, оскільки аналогічні підстави уже були оскаржені позивачем та скасовані постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.04.2022 у справі №140/5253/21, а тому позов в цій частині слід задовольнити.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання повторно провести службове розслідування по факту групового нещасного випадку, що мав місце 17.01.2015 та оформити його результати відповідно до вимог Порядку №1346 і скласти акт форми Н-5* та акт форми Н-1*про нещасний випадок (у тому числі поранення) суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо складання актів за результатами розслідування нещасного випадку є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Суд зазначає, що відповідно до першого абзацу частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Натомість, другий абзац частини четвертої вищевказаної статті передбачає, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, враховуючи викладене, позовна вимога про зобов`язання відповідача скласти акти за формою Н-1* та Н-5*, якими визнати, що нещасний випадок, який мав місце з ОСОБА_1 17.01.2015, трапився при виконанні службових обов`язків, є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.

Одночасно, з урахуванням зазначеного, керуючись частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою повного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідачів повторно провести службове розслідування за фактом нещасного випадку, що стався 17.01.2015 з ОСОБА_1 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та прийняти рішення відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346.

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, чинним законодавством встановлено право суду, в порядку встановлення судового контролю, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати до суду звіт про виконання рішення суду.

Станом на час розгляду справи у суду відсутні підстави вважати, що відповідач ухилитиметься від виконання рішення суду без поважних причин, тому підстави для застосування судового контролю відсутні.

Щодо вимоги позивача про винесення окремої ухвали суду щодо невиконання рішення суду у справі №140/5253/21 від 30.07.2021 та №140/7000/22 від 21.06.2023 суд зазначає наступне.

Так, відповідно до частини першої, другої статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Таким чином, окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Окрема ухвала суду - це рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону, причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушників.

Необхідність винесення окремої ухвали зумовлена завданнями адміністративного судочинства, захистом прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових, службових осіб у процесі здійснення ними управлінських функцій.

Підставою для винесення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення.

Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для винесення окремої ухвали немає.

Причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, можуть полягати у неналежному виконанні посадовими особами обов`язків, перевищенні влади чи зловживанні нею, порушенні строків розгляду звернень, невжитті заходів реагування на заяви громадян тощо.

При цьому, суд зауважує, що постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 05.11.2020 року у справі №855/87/20.

Отже, постановлення окремої ухвали є диспозитивним правом суду. Окрема ухвала може постановлятись лише при наявності очевидно протиправних дій відповідних осіб, лише у разі, якщо під час судового розгляду судом встановлено склад правопорушення.

Підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено певне порушення закону. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для постановлення окремої ухвали немає.

Як вже було зазначено вище, підставою для постановлення окремої ухвали судом згідно частини першої статті 249 КАС України є виявлення порушення закону саме під час розгляду даної справи.

Суд зазначає, що під час розгляду справи, судом не давалась оцінка правомірності виконання попередніх рішень суду, які набрали законної сили, що унеможливлює встановлення судом порушення виконання відповідачем рішень у справі №140/5253/21 від 30.07.2021 та №140/7000/22 від 21.06.2023.

З огляду на вказане, підстави для постановлення окремої ухвали відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні такої вимоги позивача слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з урахуванням повноважень наданих статтею 245 КАС України, позов підлягає частковому задоволенню шляхом прийняття рішення про визнання протиправними та скасування акту розслідування нещасного випадку форми Н-5* від 07.02.2024 та акту №10 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ* та зобов`язання ГУНП у Волинській області та Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області повторно провести службове розслідування по факту групового нещасного випадку, що мав місце 17.01.2015 та оформити його результати відповідно до вимог Порядку №1346.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати акту розслідування нещасного випадку форми Н-5* від 07.02.2024 та акту №10 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ*.

Зобов`язати Ліквідаційну комісію УМВС України у Волинській області повторно провести службове розслідування по факту групового нещасного випадку, що мав місце 17.01.2015 та оформити його результати відповідно до вимог наказу МВС України від 27 грудня 2002 року №1346 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України».

Зобов`язати Головного управління Національної поліції у Волинській області повторно провести службове розслідування по факту групового нещасного випадку, що мав місце 17.01.2015 та оформити його результати відповідно до вимог наказу МВС України від 27 грудня 2002 року №1346 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач-1: Ліквідаційна комісія УМВС України у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Володимира Винниченка, 11, ).

Відповідач-2: Головне управління Національної поліції у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Володимира Винниченка, 11, ).

Суддя А.Я. Ксензюк