Справа № 160/11209/24
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2024-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
30 квітня 2024 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України з вимогами:
- визнати протиправним та скасувати рішення викладене в протоколі від 24 жовтня 2023 року за № 3 засідання комісії з розгляду питань щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності військовослужбовцям, звільнення зі служби безпосередньо з посад в Украерорусі, затверджений 25.10.2023 року т.в.о. директора ОСОБА_3 , щодо не призначення та невиплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві та Закону України від 20.12.1991 Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей;
- зобов`язати Державне підприємство обслуговування повітряного руху України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві та Закону України від 20.12.1991 Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.
Відповідач 14.05.2024 надав відзив на позов у якому просив відмовити у задоволенні позову в обгрунтування якого зазначив, що відповідач не відноситься до суб`єктів, які наділені повноваженнями з призначення та виплати одноразової грошової допомоги, право на яку передбачене ст. 16 закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Також вказав, що позивачем не надано відповідно до п.11 Порядку, документи щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання та документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, що само по собі є підставою для відмови в призначенні такої виплати.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 під час проходження військової служби в Збройних Силах України, наказом Міністра оборони України від 19.10.1999 року був відряджений в розпорядження Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, де проходив військову службу на різних посадах та отримував відповідно до вимог законодавства грошове забезпечення військовослужбовця.
Наказом Міністра оборони України від 27 листопада 2017 року №839 позивача було звільнено у запас у відповідності вимог ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням вимог частини восьмої цієї статті, за пунктом «б» (за станом здоров`я).
Наказом керівника Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 2 січня 2018 року №03/0 позивач був звільнений 29 грудня 2017 року з посади заступника керівника польотів обслуговування Дніпропетровського РСП Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.
Наказом Директора Дніпропетровського РСП від 02 січня 2018 року №1/о звільнено підполковника ОСОБА_1 , заступника керівника польотів (оперативного чергового) центру організації повітряного руху служби аеронавігаційного обслуговування Дніпропетровського РСП, звільненого з військової служби у запас відповідно до частини шостої статті 26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням вимог частини восьмої цієї статті, за пунктом «б» ( за станом здоров`я) наказом Міністра оборони України від 27 листопада 2017 року №839, з правом носіння військової форми одягу - з займаної посади 29 грудня 2017 року.
Відповідно акту огляду медико-соціальної експертної комісії №646 позивачу встановлена ІІ група інвалідності з 27.06.2018р., та зроблений висновок про те, що захворювання пов`язане з проходженням військової служби. Ступінь втрати працездатності 70% з 27.06.2018р. одноразово. Вказані обставини підтверджуються довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААА №708396.
Судом встановлено, що у грудні 2018 року позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Украероруху про визнання бездіяльності протиправною та стягнення суми.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, треті особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та стягнення суми, було задоволено: визнано протиправною бездіяльність Державного підприємства обслуговування повітряного руху України щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням військової служби; стягнуто з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням військової служби у розмірі 158580 грн. 00 кой.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019 у справі №520/11723/18 апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України задоволено: рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 по справі № 520/11723/18 скасовано; прийнято нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, треті особи - Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та стягнення суми.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.01.2021 у справі №520/11723/18 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково: постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019 у справі №520/11723/18 скасовано; рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 у частині стягнення з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 одноразової грошової допомогу у зв`язку із встановленням II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, у розмірі 158 580,00 грн. змінено з викладенням абзацу 3 резолютивної частини у такій редакції: «Зобов`язати Державне підприємство обслуговування повітряного руху України повторно розглянути у межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові».

Позивач 16.04.2021 року звернувся до відповідача з заявою щодо розгляду його заяви відносно призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби з врахуванням висновків ВСУ, викладених у постанові від 21 січня 2021 року по справі №520/11723/18.

Відповідач листом від 18.05.2021 року 22.1-11/604/21 запропонував позивачу повторно звернутися до Украероруху з заявою та доданими до неї документами у відповідності пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 для розгляду питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності внаслідок захворюванням, пов`язаного з проходженням військової служби, з урахуванням мотивів, викладених у Постанові ВСУ.

Позивач звернувся з заявою до Державного підприємства обслуговування повітряного руху про надання довідки, що свідчить про причини та обставини захворювання ОСОБА_1 , зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного та токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, оскільки як військовослужбовець, був відряджений для проходження військової служби до Державного підприємства повітряного руху, де проходив службу та отримав захворювання.

Листом від 20.08.2021 року Державне підприємство обслуговування повітряного руху повідомило позивача про те, що оскільки позивач був звільнений від займаної посади у Дніпровському РСП наказом керівника Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 29 грудня 2017 року. На дату звільнення інвалідність була відсутня, згідно акт огляду МСЕК № 646, яким встановлена друга група інвалідності з 27.06.2018 року, був складений після звільнення від займаної посади у Дніпровському РСП Украероруху відсутні будь-які данні про отримання ОСОБА_1 другої групи інвалідності 27.06.2018 року, тому що на той час останній не виконував обов`язки військової служби у Дніпровському РСП.

22.10.2021 року позивач направив заяву до відповідача та доданими до неї документами, наполягав на здійсненні виплати.

07 листопада 2023 року листопада на електронну адресу позивача надійшов протокол від 24 жовтня 2023 року за № 3 засідання комісії з розгляду питань щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності військовослужбовцям, звільнення зі служби безпосередньо з посад в Украерорусі, затверджений 25.10.2023 року т.в.о. директора ОСОБА_3 , відповідно якого позивача повідомлено про те, що його заява розглянута та відповідачем прийняте рішення направити документи позивача до Міністерства оборони України, як розпорядника бюджетних коштів, для здійснення даних виплат, на підставі статті 23 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Крім того, відповідачем уповноважено заступника голови комісії, полковника ОСОБА_4 , особисто передати відповідні документи до Міністерства оброни України для подальшого прийняття рішень щодо здійснення виплату зв`язку із встановленням інвалідності.

Позивач 16.02.2024 року звернувся з листом до Міністерства оборони України, в якому просив повідомити чи передавались до Міністерства оборони України його документи про виплату одноразової грошової дороги у зв`язку з встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби з Державного підприємства повітряного руху, та яке рішення було прийняте, у разі надходження документів.

26.03.2024 року на адресу позивача надійшов лист від Міністерства оборони України від 19.03.2024 року за № 220/13/ВихЗВГ/2465, згідно якого позивача повідомлено, що від Державного підприємства обслуговування повітряного руху надходив лист та документи стосовно виплати йому одноразової грошової допомоги. За результатами розгляду листа Державного підприємства обслуговування повітряного руху України надано відповідь, ГУСП за № 220/13/ВихЗВГ/8912 від 22.12.2023 року. Згідно копії відповіді та доданого до неї листа, Головне управління соціальної підтримки за дорученням в межах повноважень повторно розглянуто запит щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги та повідомлено Державне підприємство повітряного руху України, що у відповідності пункту 5 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункт 18 постанови № 975 від 25 грудня 2013 року «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» здійснення виплати одноразової грошової допомоги відрядженим військовослужбовцям передбачено за рахунок коштів державних органів, установ, організацій, до яких вони були відряджені, тому, підстав для прийняття рішень щодо призначення такої допомоги за рахунок коштів Міністерства оборони України немає, запропоновано забезпечити виконання норм Закону та Порядку щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Позивач вважає такі дії відповідача щодо неприйняття рішення протиправними, у зв`язку з чим за захистом свої прав звернувся до суду

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч. 10 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань можуть бути відряджені до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних закладів освіти для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі.

Гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «;Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «;Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами (ст.40 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Згідно з ч.2 ст.41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»

Положеннями ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII встановлено, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно ст.1, 2 вищезазначеного Закону, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно п.2 ч.1 Закону №2011-ХІІ, дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно ч.1 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пункт 5 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає, що у разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцю, особі, звільненій з військової служби, який на день отримання інвалідності, визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або на день його звільнення з військової служби обіймав посаду в державному органі, установі, організації із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів цих державних органів, установ, організацій, до яких він був відряджений.

Частиною 9 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 затверджено «Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

Пунктами 11, 13 Порядку № 975 визначено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу документи за переліком.

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Як передбачено п.16, 17 Порядку №975, фінансування витрат, пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги, здійснюється відповідно до статті 23 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. Особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби.

Пунктом 18 Порядку №975 визначено, у разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцю, особі, звільненій з військової служби, який (яка) на день отримання інвалідності, визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності або на день його (її) звільнення з військової служби обіймав (обіймала) посаду в державному органі, установі, організації із залишенням на військовій службі, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів таких державних органів, установ, організацій, до яких він (вона) був (була) відряджений (відряджена).

Розрахунок при звільненні позивача з військової служби здійснював відповідач, що підтверджується довідкою від 03.01.2018 року №1-26.3.-25.

Отже, оскільки на час звільнення з військової служби позивач обіймав посаду у Державному підприємстві обслуговування повітряного руху, розрахунок під час звільнення з військової служби здійснював також цей орган, а тому суд вважає, що саме відповідач повинен прийняти рішення щодо виплачувати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням військової служби.

Стосовно твердження відповідача про те, що позивачем не надано відповідно до п.11 Порядку, документи щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання та документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, що само по собі є підставою для відмови в призначенні такої виплати - суд зазначає наступне.

Як уже зазначалось судом позивач як військовослужбовець, наказом Міністра оборони України від 19.10.1999 року за його згодою був відряджений в розпорядження Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, де проходив військову службу на різних посадах. До відрядження до Державного підприємства обслуговування повітряного руху позивач не мав інвалідності.

З постанови ГВЛК від 06.03.2017 року (протокол №19) про діагноз та про причинний зв`язок вбачається, що захворювання: «Так, пов`язане з проходженням військової служби». Наказом Міністра оборони України від 27 листопада 2017 року №839 ОСОБА_1 звільнений у запас у відповідності вимог ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я.

Наказом керівника Державного підприємства обслуговування повітряного руху України № 03/0 від 02.01.2018 року, наказом Директора Дніпропетровського РСП №1/ о від 02.01.2018 року позивач був звільнений 29 грудня 2017 року з Державного підприємства обслуговування повітряного руху.

На підставі довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААА № 708396 позивачу була встановлена друга група інвалідності з 27.06.2018 року, причини захворювання: «захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби».

Крім того, відповідач при розгляді заяви та документів ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби в протоколі від 24 жовтня 2023 року за № 3 не посилався про невідповідність документів останнього Постанові Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.

Таким чином суд вважає, що рішення викладене в протоколі від 24 жовтня 2023 року за № 3 засідання комісії з розгляду питань щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності військовослужбовцям, звільнення зі служби безпосередньо з посад в Украерорусі, затверджений 25.10.2023 року т.в.о. директора ОСОБА_3 , щодо не призначення та невиплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві та Закону України від 20.12.1991 Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Стосовно вимоги позивача зобов`язати Державне підприємство обслуговування повітряного руху України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві та Закону України від 20.12.1991 Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей - суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суб`єктом прийняття рішення стосовно призначення або відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги є Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, до повноважень якого входить розгляд заяви про призначення одноразової грошової допомоги, перевірка «комплектності» поданих позивачем задля отримання такої допомоги документів, строку настання інвалідності.

Суд не може перебирати на себе вирішення такого питання, досліджувати відповідні документи, надавати їм оцінку, а також встановлювати на їх основі наявність чи відсутність підстав для призначення одноразової грошової допомоги.

Отже задоволення позову в цій частині буде свідчити про втручання у дискреційні повноваження Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам.

А тому належним захистом порушених прав позивача буде зобов`язання Державне підприємство обслуговування повітряного руху України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 відносно призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби та прийняти рішення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві та Закону України від 20.12.1991 Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн., що документально підтверджується квитанцією від 25.04.2024 року.

Отже, з урахуванням часткового задоволення позову, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 605,60 грн. підлягає стягненню з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (а/с 115, м. Бориспіль-1, Київська область,08301; ІК в ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення викладене в протоколі від 24 жовтня 2023 року за № 3 засідання комісії з розгляду питань щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності військовослужбовцям, звільнення зі служби безпосередньо з посад в Украерорусі, затверджений 25.10.2023 року т.в.о. директора ОСОБА_3 , щодо не призначення та невиплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві та Закону України від 20.12.1991 Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Зобов`язати Державне підприємство обслуговування повітряного руху України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 відносно призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби та прийняти рішення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві та Закону України від 20.12.1991 Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (а/с 115, м. Бориспіль-1, Київська область,08301; ІК в ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) витрати на оплату судового збору у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 28 червня 2024 року.

Суддя Е.О. Юрков