Справа № 127/21175/24
Суддя: Антонюк В. В.
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/183/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В.В.,

за участю: секретаря Бойчук Я.П.,

представника позивача Скляра О.В.,

відповідача Міна Прашант,

перекладача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця, адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області до громадянина Індії Міна Прашант про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2024 року до суду з позовом звернулось Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області, яке просило затримати з метою забезпечення процедури видворення з території України громадянина Індії Міна Прашант з поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, на шість місяців.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у ході здійснення заходів, направлених на протидію нелегальній міграції під час операції «Мігрант», співробітниками відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС у Вінницькій області спільно із співробітниками РУП ГУНП у Вінницькій області, 24.06.2024 року в м. Вінниця, виявлено громадянина Індії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з його слів тимчасово проживає в АДРЕСА_1 .

Керуючись ч.2 ст. 263 КУпАП, 24.06.2024 року громадянин Індії Міна Прашант, протоколом про адміністративне затримання був затриманий о 15 год. 41 хв. Та поміщений в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в України ДМС України на три доби (72 год.). В ході перевірки правомірності перебування на території України було встановлено, що громадянин Індії Міна Прашант не виконав рішення №12 від 24.05.2023 року про примусове повернення з України, яке винесене відділом організації запобігання нелегальній міграції та видворення Управлінням Державної міграційної служби України у Вінницькій області, яким зобов`язано відповідача покинути територію України до 21.06.2023 року.

Належність до громадянства Індії Міна Прашант підтверджується паспортом громадянина Індії № НОМЕР_1 , виданим 07.06.2019 року з терміном дії до 06.06.2029 року.

Позивач зазначає, що громадянин Індії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній раз здійснив перетин кордону України в напрямку «в`їзд» до України 24.11.2022 року у пункті пропуску «Могилів-Подільський» по приватній візі, дійсній з 14.11.2022 року до 11.02.2023 року.

Громадянин Індії Міна Прашант навчався у Вінницькому національному медичному університеті імені М. І. Пирогова та Дніпровському медичному інституті традиційної і нетрадиційної медицини. За клопотанням приймаючої сторони Міна Прашант УДМС у Вінницькій області документувався посвідкою на тимчасове проживання.

В подальшому, громадянин Індії Міна Прашант був відрахований з Дніпровського медичного інституту традиційної і нетрадиційної медицини.

Відповідно до клопотання приймаючої сторони, 09.04.2021 року УДМС у Вінницькій області було винесено рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_2 громадянина Індії Міна Прашант. Вказане рішення відповідачем отримано особисто 17.05.2023 року під розписку, де йому роз`яснено, що відповідно до вимог п. 68 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 322, він повинен здати вказану посвідку на тимчасове проживання, знятися з реєстрації місця проживання та у 7-денний термін залишити територію України з дня отримання копії рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання. З вимогами ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року, Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №322, ознайомлений, суть зрозуміла. Йому дохідливо роз`яснено, що він має право оскаржити у ДМС України або суді рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання.

В ході перевірки позивачем було встановлено, що рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання від 09.04.2021 року, відповідачем не оскаржувалося. У визначений законодавством термін, громадянин Індії Міна Прашант територію України самостійно не покинув. З приводу продовження строку тимчасового перебування, оформлення документів на право проживання, захисту в Україні, добровільного повернення на батьківщину до органів чи підрозділів ДМС України, громадянин Індії Міна Прашант не звертався. За порушення встановлених правил перебування в Україні, на громадянина Індії Міна Прашант 24.05.2023 року було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 203 КУпАП та 24.05.2023 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5 100 грн.

З метою забезпечення вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, відповідно до ст. 26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», заступником начальника УДМС України у Вінницькій області ОСОБА_3 , затверджено рішення №12 від 24.05.2023 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства громадянина Індії Міни Прашанта, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано його покинути територію України до 21.06.2023 року.

Не погоджуючись із рішенням №12 від 24.05.2023 року про примусове повернення, Міна Прашант оскаржив його до Вінницького міського суду Вінницької області.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.07.2023 року у справі № 127/17902/23 у задоволенні адміністративного позову Міна Прашанта до УДМС України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства. Вказане рішення набрало законної сили 18.07.2023 року.

В добровільному порядку відповідач так і не виконав рішення №12 від 24.05.2023 року про примусове повернення його до країни громадянської належності без поважних причин та продовжував перебувати на території України з порушенням міграційного законодавства, тому відділом запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС у Вінницькій області 24.06.2024 року було прийнято рішення про примусове видворення відповідача з території України, що й стало підставою до звернення позивачем до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 26.06.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження по справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 , позовні вимоги підтримав в повному обсязі за обставин, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Відповідач - громадянин Індії Міна Прашант проти позову заперечив. Вказав на те, що не має бажання перебувати у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства. Просив надати йому строк п`ятнадцять днів для добровільного виїзду з України.

Судом встановлено, що Міна Прашант є громадянином Індії, що підтверджується паспортом громадянина Індії № НОМЕР_1 , виданим 07.06.2019 року з терміном дії до 06.06.2029 року.

Громадянин Індії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній раз здійснив перетин кордону України в напрямку «в`їзд» до України 24.11.2022 року у пункті пропуску «Могилів-Подільський» по приватній візі, дійсній з 14.11.2022 року до 11.02.2023 року, що підтверджується відмітками в паспорті громадянина Індії Міна Прашант, копія якого знаходиться в матеріалах справи та проти чого не заперечив і сам відповідач в ході розгляду справи.

09.04.2021 року УДМС у Вінницькій області було прийнято рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_2 громадянина Індії Міна Прашант. Вказане рішення відповідачем отримано особисто 17.05.2023 року під розписку, яка також міститься в матеріалах справи, де йому роз`яснено, що відповідно до вимог п. 68 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 322, він повинен здати вказану посвідку на тимчасове проживання, знятися з реєстрації місця проживання та у 7-денний термін залишити територію України з дня отримання копії рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання. З вимогами ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року, Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №322, ознайомлений, суть зрозуміла. Йому дохідливо роз`яснено, що він має право оскаржити у ДМС України або суді рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання, що він також підтвердив власним підписом у відповідній розписця, наявній в матеріалах справи. Рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання від 09.04.2021 року, відповідачем не оскаржувалося, що також підтвердив відповідач в судовому засіданні.

У визначений законодавством термін, громадянин Індії Міна Прашант територію України самостійно не покинув. З приводу продовження строку тимчасового перебування, оформлення документів на право проживання, захисту в Україні, добровільного повернення на батьківщину до органів чи підрозділів ДМС України, громадянин Індії Міна Прашант не звертався.

За порушення встановлених правил перебування в Україні, на громадянина Індії Міна Прашант 24.05.2023 року було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 203 КУпАП та 24.05.2023 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5 100 грн., який відповідно до пояснень відповідача в ході розгляду справи, ним був сплачений в повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи, заступником начальника УДМС України у Вінницькій області ОСОБА_3 , затверджено рішення №12 від 24.05.2023 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства громадянина Індії Міни Прашанта, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано його покинути територію України до 21.06.2023 року. Не погоджуючись із вказаним рішенням №12 від 24.05.2023 року про примусове повернення, Міна Прашант оскаржив його до Вінницького міського суду Вінницької області.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06.07.2023 року у справі № 127/17902/23, в якій приймав безпосередню участь і сам Міна Прашант, у задоволенні адміністративного позову Міна Прашанта до УДМС України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства - відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили 18.07.2023 року.

Головним спеціалістом відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС у Вінницькій області 24.06.2024 року прийнято рішення № 3 про примусове видворення з України громадянина Індії Міни Прашанта, яке затверджене Т.в.о. начальника УДМС у Вінницькій області ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу № МВН 000015 про адміністративне затримання від 24.06.2024 року, громадянин Індії Міна Пашант був доставлений у службове приміщення УДМС у Вінницькій області 24.06.2024 року о 15 год.41 хв., у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ч.2 ст.203 КУпАП для вирішення питання про поміщення особи до ПТПІ.

Як вбачається із Акту приймання-передачі іноземця або особи без громадянства, 24.06.2024 року о 01 год.20 хв. Міна Прашант був прийнятий до ПТПІ.

Громадянин Індії Міна Прашант законних джерел доходу, власного житла на території України не має. Статусу біженця, відповідач також не має. Докази того, що громадянин Індії Міна Прашант потребує додаткового або тимчасового захисту немає.

Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Чахал проти Великобританії» будь-яке позбавлення волі відповідно до статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод буде виправданим доти, доки триває процедура депортації. Якщо така процедура не провадиться з належною ретельністю, затримання перестає бути допустимим.

Європейський Суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» та у справі «Дугуз проти Греції» вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

Відповідно до п. 30 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року №1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» при вирішенні справ про примусове видворення суди повинні враховувати положення статей 9, 29 Загальної декларації прав людини 1948 року та статті 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно для забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в Законі.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5, 8 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

За приписами ч.ч. 1, 3, 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцем знаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; зобов`язання внести заставу.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців (ч. 11 ст. 289 КАС України).

Враховуючи обставини справи, зокрема нелегальне перебування громадянина Індії Міна Прашант на території України, наявність рішення про примусове видворення відповідача, а також те, що останній раніше ухилився від виконання рішення про його примусове повернення, відсутність джерела прибутку, існує висока вірогідність, що громадянин Індії Міна Прашант ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню цієї процедури, а тому суд вбачає підстави для затримання відповідача з метою забезпечення примусового видворення на строк, необхідний для видворення, але не більше ніж на шість місяців.

Керуючись ст. ст. 12, 241, 244, 246, 257, 288, 289 КАС України, ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Затримати з метою забезпечення процедури видворення з території України громадянина Індії Міна Прашант з поміщенням його у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства терміном на шість місяців.

Рішення допустити до негайного виконання.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення у Сьомий апеляційний адміністративний суд через Вінницький міський суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 26.06.2024 року.

Позивач: Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, , юридична адреса: м. Вінниця, вул. Театральна, буд.10, фактична адреса: м. Вінниця, вул. Пирогова,4.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Індії, адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: