Справа № 380/13893/23
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/13893/23 пров. № А/857/2533/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Гудима Л.Я.,

за участі секретаря судового засідання Гриньків І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Офісу Генерального прокурора, Київської обласної прокуратури на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року (суддя Карп`як О.О., м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за затримку виконання рішення суду,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у червні 2023 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Київської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, в якому просив (з врахуванням заяв про уточнення позовних вимог): стягнути з відповідача на його користь за період з 22.03.2023 по 06.06.2023 різницю в заробітку за затримку виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 по справі №380/16801/22. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 у справі №380/16801/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Київської обласної прокуратури задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано наказ Офісу Генерального прокурора №125к від 17.10.2022 про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника керівника Київської обласної прокуратури на підставі п.1 ч.1 ст.41 Закону України «Про прокуратуру» з 17.10.2022; поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника керівника Київської обласної прокуратури з 18.10.2022; стягнуто з Київської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 за період з 18.11.2022 по 21.03.2023 різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи в розмірі 78720 грн.; рішення в частині поновлення ОСОБА_1 з 18.10.2022 на посаді першого заступника керівника Київської обласної прокуратури та стягнення різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи за один місяць в розмірі 19200 грн. допущено до негайного виконання та судом видано відповідні виконавчі листи. 06.04.2023 відкрито виконавче провадження. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2023 апеляційні скарги Офісу Генерального прокурора, Київської обласної прокуратури задоволено частково, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 у справі №380/16801/22 змінено шляхом викладення четвертого абзацу резолютивної частини в наступній редакції: «Стягнути з Київської обласної прокуратури (01014, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 18.11.2022 по 31.12.2022 різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи в розмірі 27500 грн.». В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Фактичне виконання рішення суду відбулось 07.06.2023 шляхом видачі Генеральним прокурором наказу №214к, яким скасовано наказ від 17.10.2022 №125к про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника керівника Київської обласної прокуратури та поновлено з 18.10.2022 ОСОБА_1 на посаді першого заступника керівника Київської обласної прокуратури. Таким чином, період затримки виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі становить з 22.03.2023 по 06.06.2023. Тому в порядку ст.236 КЗпП України просив позов задоволити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року позов задоволено. Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 у справі №380/16801/22 за період з 22.03.2023 року по 06.06.2023 року в розмірі 214388,90 грн. з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства.

Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив відповідач Київська обласна прокуратура, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що право позивача претендувати на стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі матеріальний закон пов`язує виключно із виданням роботодавцем відповідного наказу, фактичним допуском звільненого до роботи. Вказує, що судові рішення по справі №380/16801/22 оскаржені в касаційному порядку. Вказує, що в даних правовідносинах відсутня вина роботодавця у невиданні наказу про поновлення працівника на роботі.

Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив відповідач Офіс Генерального прокурора, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що право позивача претендувати на стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі матеріальний закон пов`язує виключно із виданням роботодавцем відповідного наказу, фактичним допуском звільненого до роботи. При цьому, суд також має встановити вину роботодавця у невиданні наказу про поновлення працівника на роботі. Вказує, що судові рішення по справі №380/16801/22 оскаржені в касаційному порядку. Вказує, що в даних правовідносинах відсутня вина роботодавця у невиданні наказу про поновлення працівника на роботі.

Позивач подав письмові відзиви на апеляційні скарги, в яких просить залишити такі без задоволення, а рішення суд першої інстанції без змін.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що Наказом Офісу Генерального прокурора від 17.10.2022 №125к звільнено ОСОБА_1 з посади першого заступника керівника Київської обласної прокуратури з 17 жовтня 2022 у зв`язку із поданням заяви про дострокове припинення повноважень на адміністративній посаді за власним бажанням (п.1 ч.1 ст.41 Закону України «Про прокуратуру»).

Не погоджуючись з прийняттям вказаного наказу, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 у справі №380/16801/22 позов ОСОБА_1 задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано наказ Офісу Генерального прокурора №125к від 17.10.2022 про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника керівника Київської обласної прокуратури на підставі п.1 ч.1 ст.41 Закону України «Про прокуратуру» з 17.10.2022; поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника керівника Київської обласної прокуратури з 18.10.2022; стягнуто з Київської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 за період з 18.11.2022 по 21.03.2023 різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи в розмірі 78720 грн; допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника керівника Київської обласної прокуратури з 18.10.2022 та стягнення з Київської обласної прокуратури різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи за один місяць в розмірі 19200 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2023 апеляційні скарги Офісу Генерального прокурора та Київської обласної прокуратури задоволено частково; Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 у справі №380/16801/22 змінено, викладено четвертий абзац резолютивної частини рішення в такій редакції: «Стягнути з Київської обласної прокуратури (01014, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 18.11.2022 по 31.12.2022 різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи в розмірі 27520 грн.». В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

22.03.2023 Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи №380/16801/22, в тому числі і щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника керівника Київської обласної прокуратури з 18.102.2022 (боржник Офіс Генерального прокурора) (а.с.23).

Наказом Офісу Генерального прокурора від 07.06.2023 №214к «Про поновлення на посаді», наказ Генерального прокурора від 17.10.2022 №125к про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника керівника Київської обласної прокуратури у зв`язку з поданням заяви про дострокове припинення повноважень на адміністративній посаді за власним бажанням скасовано; поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника керівника Київської обласної прокуратури з 18.10.2022. (а.с.27).

Позивач вважає, що в нього виникло право на стягнення заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі на підставі статті 236 Кодексу законів про працю України, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що в період з 22.03.2023 по 06.06.2023 року саме Офіс Генерального прокурора не виконав покладений на нього законодавством та судовим рішенням обов`язок щодо негайного і добровільного виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 у справі №380/16801/22 про поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника керівника Київської обласної прокуратури з 18.10.2022.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, з Єдиного державного реєстру судових рішень, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06 березня 2024 року у справі №380/16801/22 касаційні скарги Київської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора задоволено. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2023 року у справі № 380/16801/22 скасовано. Ухвалено нове рішення у справі № 380/16801/22. Відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Київської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу, в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Практика Європейського суду з прав людини (справи "Юрій Миколайович Іванов проти України", "Горнсбі проти Греції") говорить, що право на справедливий суд є ілюзорним, якщо судове рішення залишається невиконаним.

Зазначені норми Конституції України знайшли своє відображення в процесуальному законодавстві України.

Так, статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Процесуальним законодавством визначено категорії справ, рішення в яких допускаються до негайного виконання.

У відповідності до пунктів 2 та 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про: - присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; - поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєвоважливих прав та інтересів громадян і держави.

Згідно з положеннями статті 236 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов`язок полягає у тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

За змістом норм статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі необхідно вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення.».

Задовольняючи позов суд першої інстанції зазначив, що оскільки рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 у справі №380/16801/22 у частині поновлення ОСОБА_1 виконано тільки 07.06.2023, відтак позивач має право на виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі відповідно до статті 236 КЗпП України за період з 22.03.2023 по 06.06.2023.

Однак, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06 березня 2024 року у справі №380/16801/22 касаційні скарги Київської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора задоволено. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 березня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2023 року у справі № 380/16801/22 скасовано. Ухвалено нове рішення у справі № 380/16801/22. Відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Київської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу, в повному обсязі.

З урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у вказаній постанові, ОСОБА_1 вважається обґрунтовано звільнений з адміністративної посади першого заступника керівника Київської обласної прокуратури згідно з наказом виконувача обов`язків Генерального прокурора від 17.10.2022 №125к, з огляду на що відсутні законні та обґрунтовані підстави для стягнення різниці в заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги є безпідставними, відтак адміністративний позов не підлягав задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Офісу Генерального прокурора, Київської обласної прокуратури задовольнити, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року у справі №380/13893/23 скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
Л. Я. Гудим
Повне судове рішення складено 25.06.24