Справа № 320/3391/23
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/3391/23 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Кузьмишина О.М.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби, Окремого контрольно-пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_4( в/ч НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби та Окремого контрольно-пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ), у якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби, яка виразилась у невиплаті ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 01.11.2016 індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Державної прикордонної служби( далі - відповідач-1) виплатити ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 01.11.2016 включно індексацію із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Окремого контрольно-пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України (далі - відповідач-2), яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 25.11.2016 по 01.11.2019, у повному обсязі індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з визначенням місяців, в яких відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року та березень 2018 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Окремий контрольно-пропускний пункт " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 25.11.2016 по 01.11.2019 включно у повному обсязі, індексацію із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців) - січень 2008 року та березень 2018 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 залучено( за заявою відповідача в/ч НОМЕР_2 ) до участі у справі в якості співвідповідача - ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_3 ).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби, яка виразилась у невиплаті ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 01.11.2016 індексації грошового забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 Державної прикордонної служби виплатити ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 01.11.2016 включно індексацію із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Окремого контрольно-пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період листопад 2016 року, березень-грудень 2017 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року та за період вересень 2019 року - листопад 2019 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - березень 2018 року;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Окремий контрольно-пропускний пункт « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період листопад 2016 року, березень-грудень 2017 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року та за період вересень 2019 року - листопад 2019 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - березень 2018 року;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що розрахунок невиплаченої індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 по 24.11.2016 із застосування місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року був наданий ним до місця подальшого проходження служби позивача для врахування при виплаті грошового забезпечення при звільненні. Оскільки позивач виключений із списків особового складу ОКПП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підставі Наказу №441-ос від 04.11.2019 та направлений для подальшого проходження служби до ІНФОРМАЦІЯ_4 (в/ч НОМЕР_3 ), саме останній має здійснювати виплату належної ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення.

Також, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове, яким або залишити позовну заяву без розгляду з підстав встановлених статтями 238, 240 КАС України або відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що позивач виключений із списків особового складу ОКПП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підставі Наказу №441-ос від 04.11.2019 та направлений для подальшого проходження служби до ІНФОРМАЦІЯ_4 та отримав всі належні йому від ОКПП виплати, отже повинен був дізнатися про порушення його прав та інтересів на дату звільнення.

Суд першої інстанції на заяву клопотання відповідача-2 про залишення позовної заяви без розгляду залишив поза увагою, та не надав належної оцінку факту пропуску строку звернення до суду позивачем.

Також, зазначав, що оскільки позивач з військової частини звільнявся та переводився до іншої військової частини для продовження служби, то остаточний розрахунок має здійснювати саме ІНФОРМАЦІЯ_4.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Відзиви на апеляційні скарги до суду не надходили, що не перешкоджає їх розгляду по суті.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційних скарг на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив військову службу в Державній прикордонній службі України в різних військових підрозділах.

Так, згідно із витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ( в/ч НОМЕР_2 ) від 22.11.2016 №355-ОС, майора ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення та направлено для подальшого проходження військової служби до Окремого контрольно-пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ОКПП « ІНФОРМАЦІЯ_1 »( в/ч НОМЕР_1 )). За період служби у вказаній військовій частині індексація грошового забезпечення з 01.01.2016 по 24.11.2016 проводилася із застосуванням місяці для обчислення індексу споживчих цін -січень 2008року.

При звільненні в/ч НОМЕР_2 було видано довідку про нарахування належної не виплаченої індексації за період з 01.07.2015 по 24.11.2016, яка направлена для подальшого розрахунку за новим місцем служби.

Під час проходження служби у в/ч НОМЕР_1 з 25.11.2016 по 04.11.2019 ОСОБА_1 виплачено індексацію в сумі 1164,56 грн. з застосування базового місяця листопад 2016 (за період з 25.11.2016 по лютий 2018) та березень 2018 ( за період березень 2018 -по 04.11.2019)

На підставі наказу в/ч НОМЕР_1 від 04.11.2019 №441-ос та направлено для подальшого проходження служби до ІНФОРМАЦІЯ_4( в/ч НОМЕР_3 ).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4( в/ч НОМЕР_3 ) №357-ос від 05.11.2019, майора ОСОБА_1 зараховано у списки особового складу та на всі види забезпечення з 05.11.2019.

Наказом Голови Державної прикордонної служби України від 28.09.2021 №974-ос звільнено з військової служби звільнений з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту та наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4( в/ч НОМЕР_3 ) №322-ос від 29.09.2021 та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 29 вересня 2021 року.

При звільненні з в/ч НОМЕР_2 та в/ч НОМЕР_1 позивачем не висловлювалася незгода щодо розміру та сум проведеного розрахунку.

Наразі, 24.10.2022 представником позивача - адвокатом Єрьоміною В.А. здійснено запити до військової часини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби та Окремого контрольно-пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( в/ч НОМЕР_1 ) щодо отримання довідок, розрахунків індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Листом від 04.11.2022 №14/3585-22Вих відповідач-1 надавав заявнику розрахунок індексації грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_1 за період 01 січня 2016 року по 24 листопада 2016 року (тобто по день звільнення з військової частини НОМЕР_2 ), з урахуванням базового місяця - січень 2008 року та довідку про нарахування належної невиплаченої індексації військовослужбовцю ОСОБА_1 за період 01 січня 2016 року по 24 листопада 2016 року від 07.09.2021 №257.

Листом від 08.11.2022 №11/Є-91-89 ОКПП «Київ» повідомив заявника про те, що ОСОБА_1 за період з 25.11.2016 по 04.11.2019 було виплачено індексацію грошового забезпечення у загальному розмірі 1 164,56 грн. Базовими місяцями для виплати індексації грошового забезпечення було встановлено листопад 2016 року та березень 2018 року.

Відповідно до довідки-розрахунку сума невиплаченої індексації позивачу з 25.11.2016 по лютий 2018 роки становить 0 грн., з грудня 2018 року по листопад 2019 року (до 04.11) ОСОБА_1 виплачено індексацію у розмірі 1 164,56 грн.

Враховуючи наведене ОКПП «Київ» у наведеному листі вказав про відсутність правових підстав для здійснення нарахування індексації грошового забезпечення з урахуванням січня 2008 року як базового місяця.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідачів щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення з урахуванням належного базового місяця, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо вимог, заявлених позивачем до ОКПП «Київ» (в/ч НОМЕР_1 ), як свідчить зміст позовної заяви та додані до позовної заяви документи, Позивач просить визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Окремого контрольно-пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України (далі - відповідач-2), яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 25.11.2016 по 01.11.2019 у повному обсязі індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з визначенням місяців, в яких відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року та березень 2018 року.

Отже, Позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав в день виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, тобто з 04.11.2019 відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 04.11.2019 №441-ос.

Суд звертає, увагу, що положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебували на публічній (військовій) службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (грошового забезпечення) у разі порушення законодавства про оплату праці при визначенні її розміру. Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник мав право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

19.07.2022 набув чинності Закон України від 01.07.2022 № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю. Зокрема, змін зазнали норми законодавства щодо порядку звернення громадян до суду у разі виникнення трудових спорів в частині строків таких звернень.

Так, Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX частину першу та другу статті 233 Кодексу законів про працю України було викладено у наступній редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).»

Таким чином, шляхом внесенням до ст. 233 Кодексу законів про працю України вказаних змін, законодавець увів процесуальні строки для звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати.

Зазначений у ч.2 ст.233 КЗпП України строк є присічним для зазначеної категорії спорів.

Отже, ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України передбачає загальний строк для звернення до суду з позовом про вирішення трудового спору, а ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України загальний строк для звернення до суду з позовом про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні.

Таким чином, перебіг строку звернення до суду з позовом про стягнення не виплачених при звільненні сум для позивача, з урахування внесених до ст.233 КЗпП змін, розпочався з 20.07.2022 року.

Водночас позовну заяву ( підписану представником 26.11.2022, а судовий збір сплачено 22.12.2022) безпосередньо до суду подано лише 15.02.2023 року (про що свідчить штамп про реєстрацію; докази направлення позову до суду поштою відсутні), через 6 місяців, тобто з пропуском тримісячного строку, передбаченого чинним законодавством України.

До позовної заяви позивачем (представником) подано заяву про поновлення строку звернення до суду, у якій Позивач зазначає, що при звільненні ним не було одержано письмового повідомлення про нараховані та виплачені суми. Про розмір нарахованої індексації він дізнався лише з відповідей на запит адвоката.

Разом з тим, доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, Позивачем суду не наведено.

Суд враховує, що законодавче обмеження строку протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що реалізація Позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб Відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що наведені Позивачем обставини не можуть свідчити про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду.

Суд звертає увагу, що суд першої інстанції при відкритті провадження в справі питання пропуску строку звернення до суду позивачем та поважність причин такого пропуску не розглядав. Фактично питання дотримання позивачем процесуальних строків постало після відкриття провадження в адміністративній справі відповідно до заяви відповідача. Наразі, судом увагу на заяву відповідача звернуто не було та не було мотивовано в рішенні суду, чому суд дійшов висновку, що процесуальні строки позивачем не пропущено.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що Позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом.

Враховуючи вищевказане, суд не вбачає обґрунтованих підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, а тому апеляційна скарга ОКПП «Київ» (в/ч НОМЕР_1 ) в частині залишення позовних вимог, заявлених до цього відповідача, обґрунтованою і спростовую висновки суду першої інстанції в цій частині.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.319 КАС України судове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно 240 цього Кодексу.

Враховуючи пропуск Позивачем строку звернення до суду з вимогами до ОКПП «Київ» (в/ч НОМЕР_1 ) без поважних причин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню, а позовна заява - залишенню без розгляду.

Щодо доводів апеляційної скарги військової часини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби, колегія суддів звертає увагу, що відповідач-1 питання пропуску позивачем строку звернення до суду не порушував. Отже, розглядаючи доводи апеляційної скарги в/ч НОМЕР_2 на рішення суду першої інстанції по суті спору, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За правилами частини 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частин 2-3 статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Так, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - Закон № 1282-ХІІ).

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Наведені норми у сукупності свідчать про те, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій, яка є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Зазначений порядок індексації, заробітної плати передбачений пунктом 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, з наступними змінами та доповненнями, яким передбачено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Відповідно до пункту 2 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з пунктом 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; 3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; 4) індексація допомоги по безробіттю, що надається відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проводиться за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття; 5) індексація стипендій особам, які навчаються, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються; 6) індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів; 7) індексація сум відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також сум, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (пункт 6 доповнено абзацом згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013, яка застосовується з 01.12.2015).

До 01.12.2015 року рішення про затвердження особливого порядку індексації не було прийнято.

Таким чином, аналіз наведених нормативно-правових актів, за відсутністю затвердженого особливого порядку індексації військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме: Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Відповідно до частини 6 статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Ця норма безпосередньо не скасовує виплату індексації заробітної плати та не пов`язує індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації. В Законі йдеться про фінансові ресурси бюджетів усіх рівнів. В свою чергу, відповідач не надав доказів того, що у нього гроші на індексацію заробітної плати відсутні.

Тобто, сума індексації грошового забезпечення відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 червня 2019 року по справі №825/1987/17.

При цьому нормами Закону № 1282-ХІІ та Порядку № 1078 визначено джерело коштів на проведення індексації.

Так, судом першої інстанції з матеріалів справи встановлено, що відповідно до довідки про нарахування належної невиплаченої індексації позивачу за період з 01.07.2015 по 24.11.2016 сума індексації становить - 7897,27 грн.

При цьому, згідно із розрахунком індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.11.2016 сума поточної індексації із застосуванням базового місяця - січень 2008 року становить 25469,19 грн.

Вказані розрахунки проведені Військовою частиною НОМЕР_2 .

При цьому, відповідачем-1 виплата позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.11.2016 не здійснювалася.

Наразі, довідка про нараховані та не виплачені суми індексації військовою частиною складена та направлена до іншої військової частини , до якої для подальшого проходження служби направлено позивача.

Як зазначалося вище, позивач проходив службу за контрактом у різних військових підрозділах Державної прикордонної служби України. Наказом Голови Державної прикордонної служби України від 28.09.2021 №974-ос звільнено з військової служби звільнений з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту та наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4( в/ч НОМЕР_3 ) №322-ос від 29.09.2021 та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 29 вересня 2021 року і проведено повний розрахунок.

З наданих в/ч НОМЕР_3 довідок ( а.с.94-96) вбачається, що під час проходження служби в цій частині йому виплачувалося грошове забезпечення та індексація, в тому числі відповідно до довідок в/ч НОМЕР_1 та в/ч НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 292 Положення про проходження про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 №1115/2009, після надходження до органу Держприкордонслужби витягу з наказу начальника органу Держприкордонслужби вищого рівня або письмового повідомлення зазначеного органу про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу начальника органу Держприкордонслужби, в якому військовослужбовець проходить військову службу, про його звільнення військовослужбовець здає в установлені строки посаду, з ним проводиться розрахунок, військовослужбовець виключається із списків особового складу органу Держприкордонслужби і направляється на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за обраним місцем проживання.

Відповідно до п.293 цього положення, особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпеченням.

У разі спору про розмір сум, належних військовослужбовцю при звільненні, йому в день виключення із списків особового складу виплачується сума, не оспорювана керівництвом органу Держприкордонслужби, у якому проходив службу цей військовослужбовець.

Отже, за вказаного нормативно правового регулювання грошового забезпечення військовослужбовців органів Держприкордонслужби, остаточний розрахунок всіх належних на день звільнення позивачу сум має здійснювати військова частина за останнім місцем служби, тобто - ІНФОРМАЦІЯ_4( в/ч НОМЕР_3 ).

Колегія суддів зауважує, що доводи апеляційної скарги в/ч НОМЕР_2 щодо пред`явлення позову до неналежного відповідача є обґрунтованими і такими, що спростовують висновки суду першої інстанції в частині визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби, яка виразилась у невиплаті ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 01.11.2016 індексації грошового забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року.

Позивачем позовні вимоги до в/ч НОМЕР_3 не заявлялися. Судом першої інстанції ІНФОРМАЦІЯ_4( в/ч НОМЕР_3 ) залучений в якості співвідповідача за результатом розгляду клопотання відповідачів по справі про заміну первісного відповідача на належного.

Відповідно до частини 5 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби, яка виразилась у невиплаті ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 01.11.2016 індексацію грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року та зобов`язання в/ч НОМЕР_2 Державної прикордонної служби виплатити ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 01.11.2016 включно індексацію із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 ухвалено за неповного з`ясування обставин справи, чим порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті.

Доводи апеляційної скарги в/ч НОМЕР_2 спростовують висновки суду першої інстанції, в зв`язку з чим рішення суду в цій частині підлягає скасування з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 14,122,123, 240, 250, 308, 311, 312, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 382 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року в частині визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби, яка виразилась у невиплаті ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 01.11.2016 індексації грошового забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року та зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 Державної прикордонної служби виплатити ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 01.11.2016 включно індексацію із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 -скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційну скаргу Окремого контрольно-пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року в частині визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Окремого контрольно-пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період листопад 2016 року, березень-грудень 2017 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року та за період вересень 2019 року - листопад 2019 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - березень 2018 року та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 Окремий контрольно-пропускний пункт « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період листопад 2016 року, березень-грудень 2017 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року та за період вересень 2019 року - листопад 2019 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - березень 2018 року - скасувати, а позовну заяву ОСОБА_1 в цій частині залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді В.Ю. Ключкович

О.М. Кузьмишина

(повний текст постанови складено 26.06.2024р.)