Справа № 240/4685/24
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про закриття провадження у справі)

27 червня 2024 року м. Житомир справа № 240/4685/24

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа - АТ "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Задорожнюк Олени Володимирівни у зведеному виконавчому провадженні № 65361294, яка полягає у незакінченні виконавчого провадження №74026820 в частині примусового виконання дубліката виконавчого листа №0603/2- 162/11 від 15.11.2019, виданого Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Державний експертно-імпортний банк України" заборгованості за кредитним договором №52107С126 від 24.10.2007 , в розмірі 258694,87 грн., в тому числі: 29328,40 доларів - заборгованість по кредиту (в еквівалентному відношенні - 232427,57 грн.), 2832,58 доларів (еквівалент - 22448,2 грн.) - заборгованість по процентам, 61,10 доларів (еквівалент 484,22 грн.) прострочені відсотки, пеня - 3334,88 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 грн.

Ухвалою від 21.03.2024 зупинено провадження у справі № 240/4685/24 до набрання законної сили судовим рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі №0603/2-162/11 за заявою виконуючого обов`язки начальника Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Більського О.Л. про роз`яснення судового рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26.09.2012 у справі № 0603/2-162/11 за позовом ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу .

Представник позивача подав до суду клопотання про поновлення провадження у справі та закриття провадження у справі на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАСУ.

Оцінивши доводи клопотання про закриття провадження у справі, суд вважає, що наявні підстави для його задоволення.

Відповідно до норми п.8 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 21.03.2024 провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 0603/2-162/11 за заявою виконуючого обов`язки начальника Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Більського О.Л. про роз`яснення судового рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 26.09.2012 у справі № 2-162/11 за позовом ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу.

03.04.2024 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області винесено ухвалу, якою відмовлено у задоволенні заяви про роз`яснення рішення.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 10.06.2024 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.04.2024 у справі №0603/2-162/11 залишено без задоволення, а ухвалу без змін.

Постановою державного виконавця від 10.06.2024 закінчено виконавче провадження з примусового виконання дубліката виконавчого листа №0603/2-162/11 від 15.11.2019., виданого Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Державний експертно-імпортний банк України" заборгованості за кредитним договором №52107С126 від 24.10.2007 р., в розмірі 258694,87 грн., в тому числі: 29328,40 доларів - заборгованість по кредиту (в еквівалентному відношенні - 232427,57 грн.), 2832,58 доларів (еквівалент - 22448,2 грн.) - заборгованість по процентам, 61,10 доларів (еквівалент 484,22 грн.) прострочені відсотки, пеня - 3334,88 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 грн.

З огляду на вказане, на цей час предмет спору фактично відсутній, оскільки оскаржувана бездіяльність відповідача була припинена прийняттям необхідного рішення, відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Щодо судових витрат.

Вирішуючи заяву по суті щодо відшкодування судових витрат, суд зазначає таке.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст.132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.6 ст.143 КАС України у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат.

Аналізуючи вищенаведені норми права, слід дійти висновку, що у разі задоволення відповідачем позову після подання позовної заяви, суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Як вбачається з квитанції №9913-1282-7252-4973 позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Отже, такий підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Крім того, у позовній заяві позивач просив стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями частини 3 статті 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Судом встановлено, що на момент вирішення питання про розподіл витрати на правничу допомогу представником позивача надано суду: копію договору про надання правової допомоги від 05.03.2024, акт приймання-передачі наданих послуг від 07.03.2024, квитанцію до прибуткового касового ордеру на суму 5000 грн.

У постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 00/9888/19-а Верховний Суд уже виклав висновок щодо застосування статей 134, 139 КАС України в контексті ролі суду під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що: Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

За приписами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Разом з тим, відповідач не надав жодних заперечень з приводу відшкодування витрат на правову допомогу.

Визначаючи співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, беручи до уваги відсутність заперечень відповідача, зміст виконаних робіт (наданих послуг), суд вважає, що витрати на правничу допомогу за такі послуги є співмірними, незавищеними та пілдлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 5000 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає задоволенню.

Керуючись п.8 ст. 238, ст. 239, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Клопотання представника позивача задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі № 240/4685/24 за позовом ОСОБА_1 до Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа - АТ "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Європейська, 128,м. Бердичів,Житомирська обл., Бердичівський р-н,13306. РНОКПП/) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Капинос