Справа № 300/8969/23
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/8969/23 пров. № А/857/5400/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській обл. на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.02.2024р. в адміністративній справі за позовом представника адвоката Хомича Івана Олександровича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській обл. та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській обл. про визнання протиправним рішення щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за відповідний період, спонукання до вчинення певних дій (суддя суду І інстанції: Кафарський В.В., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 05.02.2024р., м.Івано-Франківськ, дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не вказана),-

В С Т А Н О В И В:

27.12.2023р. за допомогою системи «Електронний суд» представник адвокат Хомич І.О., діючий на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України в Івано-Франківській обл. № 46 від 01.12.2023р. щодо відмови ОСОБА_1 в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 28.11.2023р.

зобов`язати відповідача ГУ ПФ України в Сумській обл. здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 28.11.2023р.;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача понесенні ним судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1-8).

Згідно ухвали суду від 04.01.2024р. вирішено розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.43-44).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.02.2024р. заявлений позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. № 46 від 01.12.2023р. щодо відмови позивачу в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 28.11.2023р.; зобов`язано ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України від «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 28.11.2023р.; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл. на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 805 грн. 20 коп. (а.с.60-70).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.74-77).

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що позивачу ОСОБА_1 з 01.03.2013р. призначено пенсію по віку на пільгових умовах по Списку № 2, через що позивач звернувся 28.11.2023р. до пенсійного органу із заявою про призначення того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була йому призначена в 2013 році.

Відтак, пенсія позивачу не може бути призначена повторно на підставі положень ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передували року звернення із заявою за призначенням пенсії за віком, оскільки нормами ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 31.05.2019р. в справі № 314/272/17 (2-а/3 14/33/2017), від 20.03.2018р. в справі № 336/368/16-а (2-а/З36/59/16), від 03.04.2018р. в справі № 753/8128/16-а.

Оскільки в розглядуваному випадку має місце призначення одного й того ж самого виду пенсії (пенсії за віком), але за іншим законом, тому показник середньої заробітної плати при переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» повинен залишатися незмінним, тобто, таким, яким він був на час первинного призначення пенсії за віком.

Інші учасники справи не подали до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, починаючи з 01.03.2013р., позивачу ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», що стверджується протоколом від 09.03.2013р. (а.с.20).

Після призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач продовжував працювати, що підтверджується записами в його трудовій книжці (а.с.30-31).

28.11.2023р. позивач звернувся до відповідача ГУ ПФ України в Сумській обл. із заявою щодо перерахунку пенсії в проведенні переходу з пенсії за віком по Списку № 2 на пенсію за віком на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки.

Вказана заява розглянута за принципом екстериторіальності відділом перерахунків пенсій № 1 ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл., яким прийнято рішення № 46 від 01.12.2023р. про відмову позивачу в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю підстав (а.с.18).

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, представник позивача звернувся до суду із розглядуваним позовом.

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що частина 3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, визначаючи, що показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої вказаним Законом.

Відповідна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31.01.2019р. в справі № 639/2751/17, від 23.10.2020р. в справі № 528/196/17.

У випадку призначення особі пенсії за законом, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч.3 ст.45 вказаного Закону.

Подібний правовий підхід викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018р. у справі № 876/5312/17.

Позивачу призначено з 01.03.2013р. пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Водночас, пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 позивачу призначено до внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно із Законом України № 2148-VIII від 03.10.2017, відповідно до якого доповнено останній статтею 114 «Пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників», якою врегульовано питання порядок та умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Після призначення пенсії на пільгових умовах позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Звертаючись до відповідача із заявою від 28.11.2023р. про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати (доходу) в Україні за три останні календарні роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії, позивач вперше використав своє право на призначення пенсії згідно з цим Законом.

У цьому разі, при призначенні пенсії вперше за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для розрахунку пенсії має враховуватися показник середньої заробітної плати за три останні календарні роки, що передують року призначення пенсії вперше за цим Законом.

Отже, для призначення позивачу пенсії у 2023 році має застосовуватися показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто, за 2020-2022 роки.

Між тим, наведені висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, суперечать нормам матеріального права, з наступних підстав.

Ключовим питанням у цій справі є наявність правових підстав для призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, у випадку призначення раніше пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

01.01.2004р. набрав чинності Закон України № 1058-IV від 09.07.2003р. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до п.2 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Положеннями ч.1 ст.9 Закону № 1058-IV закріплено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст.43 Закону № 1058-IV перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера -заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За правилами ч.3 ст.45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої плази (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що ч.3 ст.45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-IV.

Пенсією за віком прийнято називати таку пенсію, яка встановлюється з досягненням певного віку та одночасною наявністю необхідного стажу роботи. Вік, який дає право на пенсію за віком зазвичай зветься пенсійним. Термін «пенсійний вік» у законодавстві не вживається. Натомість у кожному випадку називається вік, із досягненням якого призначається пенсія за віком. Введення цього терміну охоплює декілька віків. Пенсійний вік, як і тривалість стажу, встановлюється законом. Право на пенсію за віком нерозривно пов`язане з трудовою діяльністю людини. Досягнення пенсійного віку служить підставою для припинення трудових відносин працівників із роботодавцями, через що у держави виникає необхідність пенсійного забезпечення громадян.

З наведеного слідує, що позивачу ОСОБА_1 призначено з 01.03.2013р. пенсію по віку на пільгових умовах по Списку № 2, через що останній фактично звернувся 28.11.2023р. до пенсійного органу із заявою про призначення йому того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була йому призначена в 2013 році.

Відтак, пенсія позивачу не може бути призначена повторно на підставі положень ст.40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передували року звернення із заявою за призначенням пенсії за віком, оскільки ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 31.05.2019р. в справі № 314/272/17 (2-а/314/33/2017), від 20.03.2018р. в справі № 336/368/16-а (2-а/З36/59/16), від 03.04.2018р. в справі № 753/8128/16-а.

Підсумовуючи викладене, у випадку задоволення заяви позивача про переведення (призначення) його на пенсію за віком на загальних підставах, буде відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах, призначена йому відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є різновидом пенсії за віком зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком на загальних підставах повторно у зв`язку з досягненням загального пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону № 1058-IV.

Частиною 3 ст.45 Закону № 1058-IV передбачено, що визначена частиною другою статті 40 цього Закону середня заробітна плата (дохід) для призначення пенсії, тобто за три календарні роки, що передують року звернення, застосовуються лише у випадку переведення з одного виду пенсії на інший або призначення пенсії вперше.

З огляду на викладене, заява позивача до пенсійного органу стосувалась призначення того ж виду пенсії (пенсії за віком), що призначена йому з 01.03.2013р., а тому такий самий вид пенсії не може бути призначений повторно на підставі положень Закону № 1058-IV та, відповідно, не може бути застосований при обчисленні пенсії показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує останні висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 18.06.2024р. у справі № 280/4122/23.

Оцінюючи в сукупності наведене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що останній не підлягає до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що призвело до помилкового вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

З огляду на результат апеляційного розгляду та в силу приписів ст.139 КАС України апеляційний суд змінює розподіл судових витрат, при цьому понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви не підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 ; суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ПФ України в Івано-Франківській обл.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.243, ст.311, п.2 ч.1 ст.315, п.4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській обл. задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.02.2024р. в адміністративній справі № 300/8968/23 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову представника адвоката Хомича Івана Олександровича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській обл. та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській обл. про визнання протиправним рішення щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за відповідний період, спонукання до вчинення певних дій, - відмовити.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви не підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 ; суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор

Дата складання повного тексту судового рішення: 27.06.2024р.