Справа № 380/388/24
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року справа № 380/388/24

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Кулик С.В.,

представника позивача Бурлаки Я.А.,

представника відповідача Кухар Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства ХІМПОСТАЧАЛЬНИК до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства ХІМПОСТАЧАЛЬНИК (, місцезнаходження: 82111, Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Самбірська, буд. 85) до Головного управління ДПС у Львівській області (, місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35), в якій позивач просить скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 28.11.2023 № 28306/13-01-07-10.

Ухвалою від 15.01.2024 суддя залишила позовну заяву без руху.

Ухвалою від 29.01.2024 суддя прийняла до розгляду позовну заяву й відкрила провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 15.04.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач з необґрунтованих причин не врахував у процесі формування акта перевірки сертифікати Львівської торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини. Сертифікати Львівської торгово-промислової палати є достатньою підставою для поширення на спірні правовідносини приписів частини шостої статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції. Зазначає, що позивач надав контролюючому органу документи, визначені частиною шостою статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції, які необґрунтовано були відхилені відповідачем, що стало наслідком нарахування пені за порушення вимог валютного законодавства. Звертає увагу, що контролюючим органом порушено процедуру повідомлення платника податку про розгляд акту перевірки. Окрім того, пеня нарахована відповідачем за курсом станом на момент порушення граничних строків розрахунків, проте згідно частини п`ятої статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції пеня нараховується за курсом на момент оплати товару.

Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечила. Відзив обґрунтований тим, що за наслідками проведеної перевірки встановлено порушення позивачем граничних строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Сертифікати Львівської торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини не можуть вважатися беззаперечним доказами про існування форс-мажорних обставин.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив та додаткові пояснення. Зазначив, що засвідчені сертифікатом Львівської ТПП форс-мажорні обставини (введення в Україні воєнного стану) мали безпосередній вплив щодо можливості отримання товару позивачем. Внаслідок воєнних дій зруйновано складські приміщення позивача, відсутні транспорті засоби для прийняття товару, зменшено трудовий колектив, окрім того у позивача немає можливості сплати ПДВ при імпорті товару. Також контролюючим органом протиправно нараховано пеню у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Представник відповідача подала додаткові пояснення, в яких зазначає, що перебіг строків у зв`язку із введенням воєнного стану не поширюється на правовідносини згідно Закону України «Про валюту і валютні операції».

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив суд позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечила. Просила суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

На підставі наказу Головного управління ДПС у Львівській області від 18.07.2023 №2737-ПП Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки у ПП «ХІМПОСТАЧАЛЬНИК» проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання вимог валютного законодавства по імпортних зовнішньоекономічних контрактах від 07.06.2018 № 399788 СМ/2018 (дата здійснення авансового платежу 11.12.2019) та від 01.07.2020 № UA004/2020 (дата здійснення авансового платежу 15.02.2022) відповідно до отриманої інформації Національного банку України про виявлені агентом валютного нагляду факти ненадходження у встановлені Національним Банком України граничні строки розрахунків грошових коштів чи товарів станом на 01.03.2023.

За результатами проведеної перевірки посадові особи ГУ ДПС у Львівській області склали акт від 02.08.2023 № 19676/13-01-07-10/13395997 (далі Акт перевірки від 02.08.2023), в якому зафіксовано порушення позивачем вимог пункту 3 статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції від 21.06.2018 № 2473-VIII з врахуванням вимог пункту 21 розділу ІІ «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», затвердженого Постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5 по імпортних контрактах від 07.06.2018 № 399877 СМ/2018 та від 01.07.2020 № UA004/2020.

07.09.2023 на підставі Акта перевірки від 02.08.2023 відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № 19760/13-01-07-10, згідно з яким до позивача застосовано санкції у вигляді пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності по імпортних контрактах від 07.06.2018 № 399877 СМ/2018 та від 01.07.2020 № UA004/2020 у розмірі 3922140,13 грн.

Рішенням ДПС України від 23.11.2023 № 34910/6/99-00-06-01-02-06 «Про результати розгляду скарги» скаргу ПП «ХІМПОСТАЧАЛЬНИК» задоволено частково: скасовано податкове повідомлення-рішення від 07.09.2023 № 19760/13-01-07-10 в частині 3395580,00 грн пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, а в іншій частині податкового повідомлення-рішення залишено без змін.

У зв`язку із частковим скасуванням податкового повідомлення-рішення від 07.09.2023 №19760/13-01-07-10 ГУ ДПС у Львівській області прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 28.11.2023 № 28306/13-01-07-10 (далі оскаржене податкове повідомлення-рішення), яким до позивача застосовано санкції у вигляді пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності по імпортному контракту від 01.07.2020 № UA004/2020 у розмірі 526560,13 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Закон України Про валюту і валютні операції від 21.06.2018 № 2473-VIII (далі Закон України Про валюту і валютні операції) визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства. Метою цього Закону є забезпечення єдиної державної політики у сфері валютних операцій та вільного здійснення валютних операцій на території України.

У статті 1 вказаного Закону визначено, що валютне регулювання в Україні ґрунтується на таких принципах:

1) свобода здійснення валютних операцій, що передбачає:

право фізичних та юридичних осіб - резидентів укладати угоди з резидентами та (або) нерезидентами та виконувати зобов`язання, пов`язані з цими угодами, у національній валюті чи в іноземній валюті, у тому числі відкривати рахунки у фінансових установах інших країн;

право фізичних та юридичних осіб - резидентів придбавати валютні цінності, активи за кордоном, переміщувати через митний кордон України валютні цінності;

запровадження обмежень і заходів захисту виключно з підстав та у порядку, визначених законом, з метою забезпечення стабільності фінансової системи і рівноваги платіжного балансу України;

недопущення неправомірного і необґрунтованого втручання держави у валютні операції;

2) ризикоорієнтованість, прозорість, достатність та ефективність валютного регулювання, що реалізується шляхом:

спрямованості на забезпечення фінансової стабільності, економічного і соціального розвитку;

відповідності заходів захисту, строків їх запровадження та обсягів, пов`язаних з ними валютних обмежень масштабам і структурі системних ризиків, що загрожують фінансовій стабільності;

обґрунтованості запровадження та подовження строку дії заходів захисту;

тимчасового характеру дії заходів захисту;

підзвітності та публічності Національного банку України під час запровадження заходів захисту, подовження строку їх дії, оцінки результативності застосування заходів захисту;

пріоритетності менш дискримінаційних інструментів валютного регулювання над більш дискримінаційними та пропорційності застосування таких інструментів;

пріоритетності ринкових інструментів валютного регулювання над адміністративними;

3) самостійність та ринковість валютного регулювання, що передбачає:

гнучкість валютного курсу;

незалежність Національного банку України у формуванні та реалізації валютної і монетарної політики у межах, визначених законом.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України Про валюту і валютні операції передбачено, що валютна операція - операція, що має хоча б одну з таких ознак:

а) операція, пов`язана з переходом права власності на валютні цінності та (або) права вимоги і пов`язаних з цим зобов`язань, предметом яких є валютні цінності, між резидентами, нерезидентами, а також резидентами і нерезидентами, крім операцій, що здійснюються між резидентами, якщо такими валютними цінностями є національна валюта;

б) торгівля валютними цінностями;

в) транскордонний переказ валютних цінностей та транскордонне переміщення валютних цінностей.

Валютне регулювання - діяльність Національного банку України та в установлених цим Законом випадках Кабінету Міністрів України, спрямована на регламентацію здійснення валютних операцій суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами (пункт 2 частини першої статті 1 Закону України Про валюту і валютні операції).

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України Про валюту і валютні операції валютні операції здійснюються без обмежень відповідно до законодавства України, крім випадків, встановлених законами України, що регулюють відносини у сферах забезпечення національної безпеки, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму чи фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, виконання взятих Україною зобов`язань за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також випадків запровадження Національним банком України відповідно до вказаного Закону заходів захисту.

У пункті 2 частини першої статті 12 Закону України Про валюту і валютні операції передбачено, що Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити такий захід захисту як встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів визначає стаття 13 Закону України Про валюту і валютні операції.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Згідно з частиною третьою статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

У пункті 21 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженому Постанова Правління Національного банку України 02.01.2019 № 5 (далі Положення №5), визначено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Суд встановив, що 01.07.2020 між PERSTORP OXO AB (юридична особа, утворена за законодавством Швеції), як Продавцем, та ПП «ХІМПОСТАЧАЛЬНИК», як Покупцем, укладено договір № UA004/2020.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.4, 1.5 договору від 01.07.2020 № UA004/2020 компанія PERSTORP протягом терміну дії цього договору поставляє товар покупцеві в такій кількості, яку сторони час від часу погоджують в замовленнях. Поставки товару здійснюються компанією PERSTORP на підставі узгоджених сторонами замовлень за формою Додатку 2 до цього договору. Компанія PERSTORP в будь-який час докладає всіх зусиль для забезпечення поставки товару покупцеві відповідно до специфікацій, зазначених в Додатку 1.

Згідно з положеннями пункту 2.1 договору від 01.07.2020 №UA004/2024 сторони узгоджують ціну товару в кожному замовленні.

Відповідно до Додатку 1 до договору від 01.07.2020 №UA004/2024 «Специфікація та стандарти якості» паспорт продукції: 2-етилгексанова кислота. Форми доставки: рідина в контейнерах наливом, бочки 210 кг, контейнери середньої вантажопідйомності 850 кг, флексібег.

Згідно замовлення № 2 від 20.01.2022 до договору від 01.07.2020 №UA004/2020 PERSTORP погодився поставити, ПП «ХІМПОСТАЧАЛЬНИК» придбати товар 2етилгексанову кислову кількості 23000 кг на загальну суму 59800,00 Євро.

15.02.2022 ПП «ХІМПОСТАЧАЛЬНИК» на виконання договору від 01.07.2020 №UA004/2020 здійснило передоплату PERSTORP OXO AB у розмірі 59800,00 Євро, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті від 15.02.2022 № Р220215982.

Таким чином, з огляду на зміст частини третьої статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції та пункту 21 Положення №5, останнім днем поставки товару по імпорту за договором від 01.07.2020 № UA004/2020 було 14.02.2023, що позивач не заперечив.

Під час проведення перевірки відповідач встановив порушення граничних строків розрахунків по імпорту за договором 01.07.2020 №UA004/2020, а саме: товар надійшов 15.05.2023 на суму 16380,00 Євро (кількість днів прострочення 90), товар на суму 18440,50 Євро станом на 26.07.2023 не надійшов (кількість днів прострочення 162).

Відтак, ГУ ДПС у Львівйській області дійшоло висновку про порушення позивачем вимог частини третьої статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції.

Згідно з частиною п`ятою статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із зазначеною статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-17 (далі ПК України) контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

У зв`язку із встановленим порушенням позивачем вимог частини третьої статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції, відповідач на підставі частини п`ятої статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції та підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України оскарженим податковим повідомленням-рішенням застосував до позивача штрафні санкції на суму 526560,13 грн.

Ревізуючи висновки контролюючого органу щодо порушення повивачем вказаних вимог Закону України Про валюту і валютні операції на предмет їх відповідності фактичним обставинам справи та релевантному правовому регулюванню, суд виходив з такого.

Здійснивши аналіз статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції суд висновує, що така передбачає певні випадки, за яких граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені або зупинені, а саме:

- згідно з абзацом першим частини четвертої за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку;

- згідно з абзацом першим частини шостої у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою зазначеної статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин;

- згідно з абзацом першим частини сьомої у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.

Суд встановив, що позивач для підтвердження наявності підстав застосування абзацу першого частини четвертої та абзацу першого частини шостої статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції надав контролюючому органу:

1) лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, за змістом якого цей орган засвідчив форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05 години 30 хвилини 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні;

2) Сертифікат Львівської торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 10.05.2023 № 4600-23-2234, за змістом якого цей орган засвідчив форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) щодо виконання договору від 01.07.2020 № UA 004/2020 у встановлений термін (сума 59800,00 Євро). Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання: 14.02.2023; дата закінчення: тривають станом на 10.05.2023;

3) Сертифікат Львівської торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 26.07.2023 № 4600-23-3384, за змістом якого цей орган засвідчив форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) щодо виконання договору від 01.07.2020 № UA 004/2020 у встановлений термін (сума 59800,00 Євро). Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання: 15.02.2023; дата закінчення: тривають станом на 26.07.2023.

З приводу відхилення відповідачем Сертифіката Львівської торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 10.05.2023 № 4600-23-2234 та від 26.07.2023 № 4600-23-3384, суд зазначає таке.

Відповідно до абзацу другого частини шостої статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Згідно із приписами пункту 11.2. договору від 15.02.2021 № 20210215 при настанні форс-мажорних обставин, Сторона, для якої вони настали, сповіщає про факт настання іншу Сторону протягом 2 (двох) робочих днів. Настання форс-мажорних обставин повинно бути підтверджено уповноваженим органом відповідної країни, в якій настали форс-мажорні обставини або Торгово-промисловою палатою країни однієї із Сторін. Невиконання умов цього пункту позбавляє Сторону права посилатись на форс-мажорні обставини для звільнення від відповідальності.

У статті 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні від 02.12.1997 № 671/97-ВР (далі Закон України Про торгово-промислові палати в Україні) встановлено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

З наведених положень видно, що засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) та видачу сертифікатів про такі обставини може здійснити як Торгово-промислова палата України, так і уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати.

Згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням відповідач вказав на неможливість визнання Сертифікатів Львівської торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) ) від 10.05.2023 № 4600-23-2234 та від 26.07.2023 № 4600-23-3384, оскільки такі не можуть вважатись беззаперечними доказами про їх існування:

- зобов`язання з постачання товару по договору від 01.07.2020 № UA004/2020 згідно повідомлення про передачу зобов`язань постачання товару від 19.05.2022 взяла на себе компанія SKC Oktachim S.R.O. (Словаччина), яка є пов`язаною особою з ПП «ХІМПОСТАЧАЛЬНИК» і яка зобов`язана була вжити всіх заходів щодо постачання товару;

- в період з вересня 2022 по травень 2023 по договору від 01.07.2020 № UA004/2020, укладеному з PERSTORP ОХО АВ (Швеція) було оформлено три митних декларації на імпорт продукції на загальну суму 41359,50 Євро Місце поставки м.Дрогобич та м.Трускавень Львівської області. Це спростовує застереження, які зазначені в сертифікатах Львівської торгово-промислової палати щодо неможливості виконання зобов`язання в термін. В сертифікатах зазначено Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2019 № 309, висновок судового експерта Контимирової В.В. від 01.02.2023 №58/11 та повідомлення ПП «ХІМПОСТАЧАЛЬНИК» від 08.08.2022 про неможливість вивезення первинних документів підприємства. Жодних форс-мажорних обставин щодо імпорту товару не було;

- в сертифікатах Львівської торгово-промислової палати при існуючому зобов`язанні в сумі 34820,50 Євро зазначено зобов`язання в сумі 59800,00 Євро;

- введення воєнного стану в Україні не обмежує повернення коштів за операціями з імпорту товарів за договором від 01.07.2020 № UA004/2020, укладеним з PERSTORP OXO АВ (Швеція).

Надаючи оцінку таким доводам відповідача, суд зазначає, що відповідно до статті 6.1 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого Рішенням президії ТПП України 15.07.2014 № 40(3) (далі Регламент), підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у статті 3.1 Регламенту, визначених як непереборний вплив на виконання відповідного зобов`язання таким чином, що унеможливлює його виконання у термін, що настав (наявність причинно-наслідкового зв`язку між обставиною та неможливістю виконання зобов`язання в термін, передбачений відповідно законодавством, відомчими нормативними актами, договором, контрактом, угодою, типовим договором тощо).

Вимоги до сертифіката передбачені у статті 6.12 Регламенту, згідно з якою сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) видається заявнику на бланку Торгово-промислової палати України/регіональної торгово-промислової палати. В сертифікаті вказуються дані заявника, сторони за договором (контрактом, угодою тощо), дата його укладення, зобов`язання, що за ним настало чи настане найближчим часом для виконання, його обсяг, термін виконання, місце, час, період настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили його виконання, докази настання таких обставин.

Суд встановив, що у Сертифікатах про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 10.05.2023 № 4600-23-2234 та від 26.07.2023 № 4600-23-3384 Львівська торгово-промислова палата засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, військові дії, руйнування виробничих потужностей і складських приміщень, мобілізація, обмеження на перетин кордону чоловіками до 60 років.

Згідно з висновкок експерта від 01.02.2023 № 58/11 складеному за результатами проведення оціночно-будівельної експертизи, вартість нерухомого майна ПП «ХІМПОСТАЧАЛЬНИК» зруйнованого військовослужбовцями збройних сил російської федерації та учасниками контрольованих рф незаконних збройних формувань станом на 15.04.2022 склала 122 261711,25 грн, зруйновано офіси, склади, лабораторії, котельні, бокси, цехи, обладнання сховища, виробництво.

Згідно долученого наказу ПП «ХІМПОСТАЧАЛЬНИК» № 5 від 28.07.2022 звільнено 69 працівників ПП «ХІМПОСТАЧАЛЬНИК».

Суд вказує, що передача зобов`язань з постачання товару згідно з договором від 01.07.2020 № UA004/2020 компанії SKC Oktachim S.R.O. (Словаччина), оформлення митних декларацій на імпорт продукції на загальну суму 41359,50 Євро в період з вересня 2022 по травень 2023 по договору від 01.07.2020 №UA004/2020, можливість позивачем повернення коштів за операціями з імпорту товарів за договором від 01.07.2020 №UA004/2020 не спростовує існування форс-мажорних обставин та неможливості прийняття товару ПП «ХІМПОСТАЧАЛЬНИК» згідно договору від 01.07.2020 №UA004/2020 на суму 16380,00 Євро та 18440,00 Євро.

Суд критично оцінює покликання контролюючого органу, як на підставу для відхилення Сертифікатів на те, що в Сертифікатах Львівської торгово-промислової палати при існуючому зобов`язанні в сумі 34820,50 Євро зазначено зобов`язання в сумі 59800,00 Євро.

Так, згідно замовлення № 2 від 20.01.2022 до договору від 01.07.2020 №UA004/2020 PERSTORP погодився поставити, ПП «ХІМПОСТАЧАЛЬНИК» придбати товар 2 етилгексанову кислоту в кількості 23000 кг на загальну суму 59800,00 Євро.

15.02.2022 ПП «ХІМПОСТАЧАЛЬНИК» на виконання договору від 01.07.2020 №UA004/2024 здійснило передоплату PERSTORP OXO AB у розмірі 59800,00 Євро, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті від 15.02.2022 № Р220215982.

Таким чином, вартість товару товар 2 етилгексанової кислоти 59800,00 Євро.

Окрім того, Львівською торгово-промисловою палатою надано з врахуванням зауважень ГУ ДПС у Львівській області:

1) Сертифікат про форс-мажорні обставини від 15.09.2023 №4600-23- 3912 на суму невиконаної частини зобов`язання на момент 15.02.2023 у сумі 34820,50 Євро;

2) Сертифікат про форс-мажорні обставини від 21.09.2023 №4600-23-3960 на суму невиконаної частини зобов`язання на момент 16.05.2023 у сумі 18 440,50 Євро.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про помилкове відхилення контролюючим органом поданих позивачем Сертифікатів Львівської торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), з урахуванням листа Торгово-промислової палати України, як підстави для зупинення строків розрахунків, передбаченої абзацом першим частини шостої статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції.

Згідно з абзацу одинадцятого пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі ПК України) за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

порушення вимог законодавства в частині:

обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Законом України «Про внесення змін до ПК України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 № 466-IX підпункт 14.1.162 ПК України викладено в наступній редакції: «пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».

Згідно підпункту 14.1.39. пункту 14.1. статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до норм підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення, у сфері зовнішньоекономічної діяльності; є контролюючий орган.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що ПК України визначено, що пеня за порушення строків розрахунків в іноземній валюті є різновидом грошового зобов`язання платника податків та застосовується контролюючим (податковим) органом в порядку, який передбачений для прийняття податкових повідомлень-рішень, а Закон України «Про валюту і валютні операції», зокрема його стаття 13, містить лише встановлення такого виду відповідальності, як пеня за порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею.

Відтак, пеня, нарахована за порушення резидентами строку розрахунків в іноземній валюті, з 01.01.2021 (дата набрання чинності Законом України «Про внесення змін до ПК України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 № 466-IX) є одним із різновидів пені в розумінні приписів підпункту 14.1.162. пункту 14.1. ст. 14 ПК України, та, відповідно, на неї розповсюджується дія положень абзацу 11 п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, який передбачає, що протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Аналогічний висновок міститься у останові Верховного Суду від 15.02.2024 у справі №420/1538/23.

Постановою Кабінеиу Міністрів України від 09.12.202 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України введено карантин.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 25.07.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Судом встановлено, що під час проведення перевірки відповідач встановив порушення граничних строків розрахунків по імпорту за договором 01.07.2020 № UA004/2020, а саме: товар надійшов 15.05.2023 на суму 16380,00 Євро (кількість днів прострочення 90), товар на суму 18440,50 Євро станом на 26.07.2023 не надійшов (кількість днів прострочення 162). Відтак ГУ ДПС у Львівській області нараховано пеню за порушення строків розрахунків з 15.02.2023 по 15.05.2023, з 15.02.2023 по 26.07.2023.

Однак суд вказує на відсутність у контролюючого органу підстав для нарахування позивачу у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а саме з 01.01.2021 по 30.06.2023 пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Щодо суми нарахованої пені згідно з оскаржуваним податковим повідомленням рішенням, суд зазначає наступне.

Згідно пункту п`ятого статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості.

Пункт 7 розділу II Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженої постановою НБУ від 02 січня 2019 року № 7 (далі - Інструкція № 7) вказує, що Банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків за операціями з імпорту товарів - з дати здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта).

Згідно із підпунктом 4 пункту 3 Інструкції № 7 день виникнення порушення - перший день після закінчення встановленого НБУ граничного строку розрахунків за операцією з експорту, імпорту товарів або строку, установленого відповідно до раніше виданих за цією операцією висновків.

Тобто при імпорті має враховуватися курс валют на дату на дату оплати резидентом товару.

Суд проаналізував зазначені правові норми, з`ясував вказані обставини та зазначає, що застосування відповідачем при розрахунку пені курсу валют є помилковим, оскільки враховано курс валют на дату виникнення заборгованості першого дня прострочення поставки товару, а не станом на дату оплати товару 15.02.2022.

Резюмуючи викладене, враховуючи подані позивачем Сертифікати Львівської торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 10.05.2023 № 4600-23-2234 та від 26.07.2023 № 4600-23-3384, з урахуванням листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, (які згідно з абзацом першим частини шостої статті 13 Закону України Про валюту і валютні операції є підставою для зупинення строків розрахунків), відсутність у контролюючого органу підстав для нарахування позивачу у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), помилкове застосування відповідачем при розрахунку пені курсу валют, суд дійшов висновку про те, що приймаючи оскаржене податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області недотрималася критеріїв обґрунтованості, добросовісності, розсудливості та пропорційності, що свідчить про протиправність такого рішення та необхідність його скасування.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд при розгляді справи враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 6318, 72 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 28.11.2023 № 28306/13-01-07-10.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (, місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства ХІМПОСТАЧАЛЬНИК (, місцезнаходження: 82111, Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Самбірська, буд. 85) судовий збір у розмірі 6318 (шість тисяч триста вісімнадцять) грн 72 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 26.06.2024.

Суддя Мричко Н.І.