Справа № 420/12636/23
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 червня 2024 року

м. Київ

справа №420/12636/23

адміністративне провадження № К/990/19271/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Білак М.В., Мартинюк Н.М.,

перевіривши касаційну скаргу Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області

на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року

у справі № 420/12636/23 за позовом Державної установи «Місцеві дороги Херсонщини» до Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь», про визнання протиправним та скасування висновку про результати моніторингу закупівлі,

УСТАНОВИВ:

Державна установа «Місцеві дороги Херсонщини» звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати висновок Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області від 10 травня 2023 року про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2023-03-30-008140-а, за предметом закупівлі «Реконструкція мосту на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення на території Калинівської територіальної громади Бериславського району Херсонської області (з розробкою проектної документації), 485000000 UAH, 45233000-9, ДК021,1, роботи».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2023 року скасовано, та ухвалено постанову про задоволення позову. Визнано протиправним та скасовано висновок Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області від 10 травня 2023 року про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2023-03-30-008140-а.

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області подало касаційну скаргу до Верховного Суду.

Ухвалами Верховного Суду від 08 лютого 2024 року, від 06 березня 2024 року, від 26 березня 2024 року та від 22 квітня 2024 року касаційні скарги Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області повернуто скаржнику.

08 травня 2024 року касаційна скарга Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області повторно надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 05 червня 2024 року визнано неповажними підстави пропуску строку Управлінням Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області на касаційне оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року у справі № 420/12636/23, касаційну скаргу Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області залишено без руху із наданням заявнику касаційної скарги строку у 10 днів для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції:

- обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви.

17 червня 2024 року від Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області до Верховного Суду надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження у справі №420/12636/23.

В обгрунтування вказаного клопотання відповідач зазначає, що вперше своєчасно звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду, а саме - 29 січня 2024 року, яку доставлено до підсистеми «Електронний суд» 30 січня 2024 року.

Разом з тим, заявник зазначає, що повний текст оскаржуваної постанови від 26 грудня 2023 року отримано на офіційну електронну адресу 02 січня 2024 року. При цьому Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області вказує, що враховуючи виняткове значення справи для відповідача, право повторного звернення до Верховного Суду із касаційною скаргою та введення воєнного стану в Україні, та просить визнати поважними підстави пропуску строку.

Перевіривши заявлене клопотання, Суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, в частині строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У заяві про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень скаржник зазначає лише про врахування ним всіх зауважень та подання повторних касаційних скарг, тобто, вказує ті ж самі підстави пропуску строку, що були зазначені при поданні касаційної скарги, а також обставини введення воєнного стану.

Так, питання поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення у всіх абсолютно випадках.

Так посилання відповідача на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання касаційної скарги без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу відповідача, що, в свою чергу, обумовило пропуск строку на подання касаційної скарги.

Введення воєнного стану, безумовно, є поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки впливає на життєдіяльність в державі в цілому. Але між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий, причинний зв`язок. При вирішенні питання про поновлення процесуального строку судом не може не враховуватися, зокрема, коли збіг процесуальний строк, яким чином запроваджені обмеження перешкоджали своєчасно звернутися з касаційною скаргою.

При цьому, із заяви скаржника не вбачалось, що неможливість подання скарги у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку саме із введенням воєнного стану, а також не надано будь-яких доказів в підтвердження зазначеного.

Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 стосується введення воєнного стану в Україні, будь-яких змін щодо строків розгляду справ, інших процесуальних строків вказаний указ не містить, зміни в частині процесуальних строків до КАС України не вносились.

Слід зазначити, що 24 лютого 2022 року розпочалася збройна агресія російської федерації проти України. Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та триває і на сьогодні.

У результаті повномасштабного військового вторгнення в Україну місто Херсон та Херсонська міська територіальна громада були окуповані російськими військами з 01 березня 2022 року, що є загальновідомим фактом.

Факт окупації також підтверджується наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ», згідно із яким період окупації м. Херсона зазначений з 01 березня 2022 року до 11 листопада 2022 року.

Як вбачається із доданих до клопотання доказів, а саме - копій матеріалів кримінального провадження щодо визнання Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області потерпілим у кримінальному провадженні, зважаючи на окупацію міста Херсона та заволодіння майном відповідача, а також пошкодження адміністративної будівлі та майна відповідача внаслідок обстрілу 02 лютого 2024 року. Однак, вказане не свідчить про поважність пропуску строку, оскільки період окупації м. Херсона тривав з 01 березня 2022 року до 11 листопада 2022 року, а скаржник звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду 29 січня 2024 року.

Отже, жодних належних та допустимих доказів щодо поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі заявника звернутись із касаційною скаргою не зазначено, а судом не встановлено.

Отже, за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Також Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Перес де Рада Каванілес проти Іспанії" зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні.

У цій справі у скаржника було достатньо часу для приведення своєї касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України. Натомість, скаржником жодним чином не обґрунтовано, який проміжок часу йому був необхідний для приведення своєї касаційної скарги у відповідність до вимог КАС України з огляду на повернення Верховним Судом ухвалами від 08 лютого 2024 року (отримана скаржником 08 лютого 2024 року о 23:09 год) та від 06 березня 2024 року (отримана скаржником 06 березня 2024 року о 18:47 год) у зв`язку із невиконанням вимог КАС України щодо викладення підстав касаційного оскарження, а ухвалами від 26 березня 2024 року (отримана скаржником 26 березня 2024 року о 17:53 год) та від 22 квітня 2024 року (отримана скаржником 22 квітня 2024 року о 19:18 год) у зв`язку із використанням непередбаченого процесуальним законодавством способу звернення з касаційною скаргою.

Сукупність цих обставин свідчить про допущення Управлінням Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області необґрунтованих зволікань щодо реалізації свого права на касаційне оскарження судових рішень з дотриманням вимог КАС України.

Отже, враховуючи обставини справи, відсутні підстави вважати, що скаржником пропущено строк з поважних причин, оскільки такі не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

За таких обставин, суд касаційної інстанції зазначає, що неналежне використання наданих процесуальних прав не може визнаватись судом як поважна причина пропуску процесуального строку, а відтак зазначені скаржником причини пропуску строку касаційного оскарження є неповажними.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

У контексті наведеного, зважаючи на приписи вказаних правових норм законодавства, невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Ураховуючи зазначене, зважаючи на те, що з моменту прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до моменту подання повторної касаційної скарги пройшло майже 5 місяців, доводи заяви про поновлення строку на касаційне оскарження є необґрунтованими та не можуть бути визнані Судом поважною причиною пропуску строку, встановленого КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 121, 329, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року у справі № 420/12636/23 за позовом Державної установи «Місцеві дороги Херсонщини» до Управління Південного офісу Держаудитслужби в Херсонській області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь», про визнання протиправним та скасування висновку про результати моніторингу закупівлі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді М. В. Білак

Н. М. Мартинюк