Справа № 320/11740/23
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі в частині позовних вимог

27 червня 2024 року № 320/11740/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо обмеження ОСОБА_1 виплати у повному обсязі призначеної пенсії з 01.01.2020, з 01.01.2021, з 01.01.2022, з 01.01.2023, з 01.01.2024 та з 01.07.2021 припинення нарахування і невиплати щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб", з 01.03.22 обмеження максимальним розміром пенсії нарахування і виплати індексації відповідно до статті 64 Закону №2262 у порядку, визначеному пунктами 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022р. №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", з 01.03.23 обмеження максимальним розміром пенсії нарахування та виплати індексації у розмірі 1500 грн., що не відповідає статті 64 Закону №2262 у порядку, визначеному пунктами 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 р. №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві виплачувати ОСОБА_1 пенсію у повному обсязі без обмеження максимальним розміром з 01.01.2020, з 01.01.2021, з 01.01.2022, з 01.01.2023, з 01.01.2024 та з 01.07.2021 поновити нарахування і виплачувати щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб", з 01.03.22 нарахувати і виплатити без обмеження пенсії максимальним розміром індексацію відповідно до статті 64 Закону №2262 у порядку, визначеному пунктами 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022р. №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", з 01.03.2023 нарахувати і виплатити без обмеження пенсії максимальним розміром індексацію пенсії відповідно до статті 64 Закону №2262 у порядку, визначеному пунктами 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1197 грн., без обмеження розміру індексації, встановленого пунктом 10 Постанови КМУ №168 в розмірі 1500 грн. і без обмеження максимальним розміром пенсії та стягнути з відповідача суму заборгованості по невиплаченій у повному обсязі пенсії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

10.04.2024 на адресу суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо обмеження ОСОБА_1 виплати у повному обсязі призначеної пенсії з 01.01.2020, з 01.01.2021, з 01.01.2022, з 01.01.2023, з 01.01.2024 та з 01.03.2022 обмеження максимальним розміром пенсії нарахування і виплати індексації передбаченої статтею 64 Закону №2262 у порядку, визначеному пунктами 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, з 01.03.2023 обмеження максимальним розміром пенсії нарахування та виплати індексації у розмірі 1500 грн., що не відповідає статті 64 Закону №2262 у порядку, визначеному пунктами 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році;

- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві виплачувати ОСОБА_1 пенсію у повному обсязі без обмеження максимальним розміром з 01.01.2020, з 01.01.2021, з 01.01.2022, з 01.01.2023, з 01.01.2024 та з 01.03.2022 нарахувати і виплатити без обмеження пенсії максимальним розміром індексацію відповідно до статті 64 Закону №2262 у порядку, визначеному пунктами 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, з 01.03.2023 нарахувати і виплатити без обмеження пенсії максимальним розміром індексацію пенсії відповідно до статті 64 Закону №2262 у порядку, визначеному пунктами 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1197 грн, без обмеження розміру індексації, встановленого пунктом 10 Постанови Кабінету Міністрів України №168 в розмірі 1500 грн і без обмеження максимальним розміром пенсії та стягнути з відповідача суму заборгованості по невиплаченій у повному обсязі пенсії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 про зменшення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Предметом позову у даній справі є, серед іншого, вимоги про оскарження дій Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо обмеження ОСОБА_1 виплати у повному обсязі призначеної пенсії з 01.01.2020, з 01.01.2021, з 01.01.2022, з 01.01.2023, з 01.01.2024 та з 01.07.2021 припинення нарахування і невиплати щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб" та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві виплачувати ОСОБА_1 пенсію у повному обсязі без обмеження максимальним розміром з 01.01.2020, з 01.01.2021, з 01.01.2022, з 01.01.2023, з 01.01.2024 та з 01.07.2021 поновити нарахування і виплачувати щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб".

Обґрунтовуючи позовні вимоги у цій частині, позивач вказує на безпідставність здійснення відповідачем виплати йому пенсії з 01.01.2020 з її обмеженням максимальним розміром та невиплату з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб".

Водночас судом встановлено, що 08.11.2023 Київським окружним адміністративним судом було прийнято рішення у справі №320/14868/23, яким:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимальним розміром, починаючи з 01.04.2019р;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити ОСОБА_1 з 01.04.2019р. перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії без обмеження її максимальним розміром на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.09.2021р. за №10344, з урахуванням висновків Окружного адміністративного суду м. Києва, викладених у рішенні від 31.10.2022р. по справі №640/36575/21, та виплатити різницю з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до частин першої-другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Київського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 у справі №320/14868/23 набрало законної сили 12.12.2023.

Суд зазначає, що заявляючи вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо обмеження ОСОБА_1 виплати у повному обсязі призначеної пенсії з 01.01.2020, з 01.01.2021, з 01.01.2022, з 01.01.2023, з 01.01.2024 та зобов`язання здійснити виплату пенсії без обмеження її розміру, позивач вказує про невиконання відповідачем рішення Київського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 у справі №320/14868/23, яким було зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії без її обмеження максимальним розміром з 01.04.2019. Позивач стверджує, що незважаючи на наявність цього судового рішення пенсія позивача була знов обмежена відповідачем максимальним розміром, починаючи з 01.01.2020.

Таким чином, у межах адміністративної справи №320/14868/23 судом було вже вирішено питання щодо неправомірності обмеження пенсії позивача максимальним розміром, починаючи з 01.04.2019, при чому без зазначення кінцевого (граничного) терміну здійснення такої виплати пенсії без застосування обмеження максимальним розміром.

Суд зазначає, що у разі невиконання судового рішення позивач має можливість захистити свої права шляхом виконання законодавчо закріплених процесуальних інструментів, але не шляхом подання повторного ідентичного позову.

Так, відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є такі види судового контролю за виконанням судового рішення: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (стаття 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 Кас України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Крім того, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Статтею 129 Конституції України обов`язковість рішень суду (до яких належать і ухвали) визначена як одна з основних засад судочинства.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу, передбачених КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Також судом встановлено, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 у справі №320/21588/23:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб";

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві з 01.07.2021 здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" без обмеження розміру пенсію максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

Рішення суду не оскаржувалося в апеляційному порядку, а отже, набрало законної сили.

Суд зазначає, що склад учасників, підстави позову та предмет позову у справі №320/21588/23 (у вищевказаній частині) є ідентичним зі складом учасників, підставами позову та предметом позову у справі №320/11740/23.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи наявність судових рішень, які набрали законної сили у справах (№320/14868/23 та №320/21588/23) між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині позовних вимог про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо обмеження ОСОБА_1 виплати у повному обсязі призначеної пенсії з 01.01.2020, з 01.01.2021, з 01.01.2022, з 01.01.2023, з 01.01.2024 та з 01.07.2021 припинення нарахування і невиплати щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб";

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві виплачувати ОСОБА_1 пенсію у повному обсязі без обмеження максимальним розміром з 01.01.2020, з 01.01.2021, з 01.01.2022, з 01.01.2023, з 01.01.2024 та з 01.07.2021 поновити нарахування і виплачувати щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб".

Згідно з частиною другою статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись статтями 238, 243,248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Закрити провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо обмеження ОСОБА_1 виплати у повному обсязі призначеної пенсії з 01.01.2020, з 01.01.2021, з 01.01.2022, з 01.01.2023, з 01.01.2024 та з 01.07.2021 припинення нарахування і невиплати щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб";

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві виплачувати ОСОБА_1 пенсію у повному обсязі без обмеження максимальним розміром з 01.01.2020, з 01.01.2021, з 01.01.2022, з 01.01.2023, з 01.01.2024 та з 01.07.2021 поновити нарахування і виплачувати щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб".

2. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя Дудін С.О.