Справа № 280/1836/24
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2024-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 червня 2024 року Справа № 280/1836/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області ( 21100, м. Вінниця, вул.. Хмельницьке шосе, 7, СДРПОУ 13322403) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (далі відповідач -2), в якій позивач (з урахуванням уточнень) просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача 2 щодо винесення рішення про відмову у проведені перерахунку пенсії - перехід з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника ОСОБА_1 та відповідача 1 щодо не проведення перерахунку пенсії - перехід з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника ОСОБА_1 на підставі статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача 1 перевести з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника ОСОБА_1 на підставі статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 22 вересня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після смерті чоловіка, звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, надала всі необхідні документи. Вказана заява з урахуванням принципу екстериторіальності передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області позивачу відмовлено у переведенні на пенсію по втраті годувальника, у зв`язку із відсутністю документів про її перебування на утриманні у померлого годувальника. У зв`язку з тим, що позивач мала зареєстроване місце проживання відмінне від місця реєстрації її чоловіка, органи ПФУ дійшли до висновку, що позивачем не доведено факту перебування її на утриманні у померлого годувальника, а тому відсутні правові підстави про переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника. Позивач має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Чоловік позивача був зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_3 . Позивач з чоловіком постійно проживала разом за адресою: АДРЕСА_2 . Із рішенням про відмову у переведенні на пенсію по втраті годувальника позивач не згодна, вважає таку відмову протиправною, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 04 березня 2024 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із її невідповідністю вимогам статті 160 КАС України.

Ухвалою судді від 08 квітня 2024 року позивачу продовжено процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви строком на десять днів з дня отримання даної ухвали судді.

25 квітня 2024 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 29 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Також, вказаною ухвалою судді від ГУ ПФУ в Вінницькій області та ГУ ПФУ в Запорізькій області (за наявності) витребувано матеріали звернення ОСОБА_1 із заявою про перехід із пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника.

13 травня 2024 року до суду від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву. Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області проти вимог, викладених в позовній заяві заперечує в повному обсязі, виходячи з наступного. Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області прийняло рішення від 22 вересня 2023 року про відмову в переведенні на пенсію по втраті годувальника, оскільки позивачем не доведено факт перебування позивача на утриманні у померлого чоловіка. Відповідач 1 також вважає, що позивач не має права на перехід пенсії по втраті годувальника згідно з Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування без встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника. Не встановлено, що позивач є особою, яка має право на отримання пенсії по втраті годувальника, оскільки не доведено, що вона перебувала на його повному утриманні та одержувала від нього грошову допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, і яке вона втратила у зв`язку зі смертю особи. Дії відповідачів не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні. Відповідач просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідач 2 також заперечив проти задоволення позову з огляду на те, що позивачем разом із заявою про перехід із пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника не було надано документів на підтвердження факту спільного проживання із померлим чоловіком станом на дату його смерті. У задоволенні позову просить відмовити.

На підставі матеріалів справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 15 вересня 1976 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_2 , видане 15 вересня 1976 року.

Позивач отримує пенсію по інвалідності та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

02 вересня 2023 року згідно з свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_3 від 04 вересня 2023 року, яке видане Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 02 вересня 2024 року ОСОБА_2 помер.

15 вересня 2023 року позивач звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву та винесено рішення від 22 вересня 2023 року № 01 про відмову у переведенні на пенсію по втраті годувальника відповідно до Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з відсутністю документів про перебування на утриманні у померлого годувальника.

Не погодившись з таким рішенням відповідача 2 позивач звернулась з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Згідно частиною 1 статті 9 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV, в редакції на час виникнення спірних правовідносин) відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (частина 1 статті 10 Закону № 1058-IV.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

За приписами частини 3 статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

За змістом частини 2 статті 36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Відповідно частини 3 статті 36 Закону № 1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Порядок №22-1, в редакції, станом на час спірних правовідносин).

Пунктом 2.3 Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також надаються такі документи:

1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) особи, якій призначається пенсія (надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків), та померлого годувальника (надається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або документ, що посвідчує особу, зазначений у пункті 2.9 цього розділу, якій призначається пенсія;

3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;

4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин;

5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів, закладів освіти за кордоном про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7) документи про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8) відомості про місце проживання;

9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім`ї, яким право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.

До заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону;

11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).

За приписами пункту 2.11 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Згідно з пунктом 2.16 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, а також рішення суду.

Отже, дружина померлого, якщо вона є особою з інвалідністю або досягла віку 65 років і була на утриманні померлого (перебувала на повному утриманні померлого або одержувала від нього допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування), має право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Дружина померлого, яка не була на його утриманні, має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника в разі втрати джерела засобів до існування. Для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються, серед іншого, документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

При цьому, за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про шлюб. За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою) або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

Зі змісту доданих до позовної заяви документів слідує, що позивач та її чоловік ОСОБА_2 перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 15 вересня 1976 року та відповідним записом в паспорті позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер.

Позивач на час звернення до відповідача 1 перебуває на обліку у пенсійному органі та отримує пенсію за віком, що сторонами не заперечується, досягла віку 66 років.

Як встановлено судом, позивач 15 вересня 2023 року звернулася до пенсійного органу із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

Вказане свідоцтво про одруження та паспорт, які долучені позивачем до заяви від 15 вересня 2023 року, засвідчують родинні стосунки позивача з померлим.

Згідно наданих документів позивач та її померлий чоловік мали зареєстроване місце проживання за різними адресами.

Позивач має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Чоловік позивач був зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач зазначає, що з чоловіком постійно проживала разом за адресою: АДРЕСА_2 .

Як передбачено пунктом 2.11 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається:

документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою),

інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

Суд зазначає, що наявність реєстрації місця проживання позивача за іншою адресою не може беззаперечно свідчити про те, що вона не могла проживати сім`єю разом зі своїм чоловіком за однією адресою.

В той же час, суд зазначає, що жодного документа, який підтверджував би факт проживання позивача із померлим ОСОБА_2 або документу на підтвердження факту перебування позивача на утриманні померлого чоловіка або документів щодо втрати джерела засобів до існування, позивачем ані до органу пенсійного фонду, ані до суду надано не було.

Відтак, наданий позивачем пакет документів разом із заявою про переведення із пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника не відповідав вимогам Порядку № 22-1, відтак відповідач 2 протиправно відмовив позивачу у переході з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника.

З приводу доводів позивача щодо звернення до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із померлим ОСОБА_2 та перебування на його утриманні, яка в подальшому була залишена без розгляду, суд зазначає, що Порядок № 22-1 не містить вичерпного переліку документів, якими особа може підтвердити факт свого перебування на утриманні іншої особи.

При цьому, матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту неможливості надання позивачем інших доказів.

З вищевикладеного вбачається, що позивачем при зверненні до органу пенсійного фонду із заявою про перехід із пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника від 15 вересня 2023 року не надано документів на підтвердження факту перебування на утриманні померлого ОСОБА_2 .

З огляду на вищевикладене рішення відповідача 2 відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, у зв`язку з чим суд доходить висновку про відсутність підстав для визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 22 вересня 2023 року №01.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

З огляду на той факт, що позивач дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241-246, 255, 262 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

З задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені статтями 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 28 червня 2024 року.

Суддя Д.В. Татаринов