Справа № 620/4153/24
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року Чернігів Справа № 620/4153/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Падій В.В., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Позивач, через представника - адвоката Марину Аніну Олексіївну звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі- відповідач 1) та Міністерства оборони України (далі - відповідач 2) просить суд:

-визнати протиправними дії Міністерства оборони України у відмові нарахувати та виплати у повному розмірі одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 , як законному представнику свого сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за загибель старшого солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , як законному представнику свого сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за загибель старшого солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у повному розмірі одноразову грошову допомогу передбачену пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в сумі 10 000 000 (десять мільйонів) грн 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона, як законний представник свого сина, звернулась до відповідача 1 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю старшого солдата ОСОБА_3 . Згодом вона отримала лист, що сину загиблого розподілено та призначено 1/3 частина одноразової допомоги, оскільки, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, відсутня інформація про смерть батьків загиблого, а тому допомога розподіляється рівними частинами між усіма членами сім`ї загиблого. Позивачка вважає, що відповідач 2 прийняв незаконне рішення тільки маючи дані з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, в той час як батьки не звертались із заявами про виплату одноразової грошової допомоги, ймовірно знаходяться в російській федерації та Республіці Білорусь та за життя ОСОБА_3 не займалися його вихованням та забезпеченням і він ріс у навчальних закладах, як дитина сирота та був повністю на державному забезпечені. Також подано клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 01.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено відповідачу для подання відзиву на позов або заяви про визнання адміністративного позову 15 - денний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачем 2, у встановлений судом строк, подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що Комісією Міністерства оборони було прийняте правомірне та законне рішення про виплату сину загиблого 5 000 000,00 грн одноразової грошової допомоги, незалежно від реалізації свого права іншими особами, які можуть претендувати на отримання такої допомоги. Окрім того, відповідач 2 посилається на порушення позивачем строку звернення до суду. Також відповідач 2 просить проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 10.04.2024 відмовлено у задоволенні клопотання Міністерство оборони України про проведення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачкою подано до суду відповідь на відзив, у якій зазначає, ті ж доводи й аргументи, що і в позовній заяві та наполягає на задоволені позовних вимог. Щодо строку звернення до суду представник позивачки вказає, що позивачем не порушений строк звернення до суду, оскільки, строк звернення до суду необхідно рахувати з дати (28.11.2023), коли позивачка отримала копію витягу з протоколу від 05.05.2023 № 144/168, а отже саме з цієї дати вона дізналася про порушене право своєї дитини.

Від відповідача до суду надійшли заперечення, у яких відповідач підтримує свою позицію та просить відмовити у задоволені позову.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 03.06.2024 задоволено клопотання представника позивачки від 20.03.2024 про поновлення строку звернення до суду; визнано причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 03.06.2024 задоволено клопотання представника позивачки про витребування доказів та витребувано у Державної прикордонної служби України відомості про здійснення перетину кордону (з зазначенням до яких країн) громадянкою України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Проаналізувавши матеріали справи, виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2022 № 59 військовослужбовців запасу, які прибули по мобілізації з комплектуючих територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, для проходження військової служби у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» з 28.02.2022 зарахувати до списків військової частини і вважати призначеними, у тому числі, старшого солдата ОСОБА_3 вогнеметником вогнеметного взводу роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2022 №279 старшого солдата ОСОБА_3 вогнеметника вогнеметного взводу роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 в результаті ведення бойових дій в районі н.п. Довгеньке Ізюмського району Харківської області з 09 квітня 2022 року виключити зі списків особового складу частини. Причина смерті: інші уточнені травми декількох ділянок тіла. Вибухова травма. Ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків.

Згідно із витягом з протоколу засідання ІІ Регіональної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 18.11.2022 №1980 причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 є вибухова травма. Ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків, отримане 09.04.2022 під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.

Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 підтверджується, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про 28.04.2022 складено відповідний актовий запис №1573. Місце смерті село Довгеньке, Ізюмський район, Харківська область, України.

15 квітня 2022 року було зроблено повідомлення про смерть, у якому вказано, що сирота, вогнеметник вогнеметного взводу роти радіаційного, хімічного, біологічного захист військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_3 , героїчно загинув в бою за незалежність та територіальну цілісність України близько 09 год. 00 хв. 09.04.2022 під час ведення бою поблизу н.п. Довгеньке, Ізюмського району, Харківської області. Внаслідок обстрілу позиції підрозділу танками противника отримав поранення не сумісні з життям.

Згідно із свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 , виданим 16 липня 2019 року Новогродівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що 16.07.2019 складено відповідний актовий запис № 46. Батьками дитини є ОСОБА_3 - батько та ОСОБА_1 - мати.

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_1 , як законний представник ОСОБА_2 , звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_8 із заявою про виплату сину одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю 09.04.2022 батька старшого солдата ОСОБА_3 .

Листом від 01.06.2023 №6097 ІНФОРМАЦІЯ_9 у відповідь на звернення позивачки повідомив їй, що відповідно до витягу протоколу засідання комісії Міністерства оборони України від 05.05.2023 №144/168 її сину призначена одноразова грошова допомога, відповідно до розподілу, її сину розподілена 1/3 частини від призначеної суми, а саме 5 000 000,00 грн і кошти перераховані на її банківський рахунок.

01.08.2023 позивачка, діючи в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , повторно звернулась до відповідача 1 із заявою, у якій просила виплатити їй, як законному представнику сина, одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю його батька та повідомила, що інших членів сім`ї, окрім сина, у загиблого ОСОБА_3 відсутні.

Позивачка, діючи в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , через адвоката Марини А.О., 12.08.2023 ще раз звернулась до відповідача 1 із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги її сину, у зв`язку із загибеллю його батька - ОСОБА_3 . Також просила пояснити, чому ОСОБА_2 було призначено 5 000 000,00 грн, а не 15 000 000,00 грн.

Відповідач 1 листом № 1043/10/9468 від 28.08.2023 на запит позивачки відповів, що відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, щодо актового стану про народження, батьками загиблого ОСОБА_3 зазначено: мати - ОСОБА_4 і батько - ОСОБА_5 та станом на 28.08.2023 відсутня інформація щодо актового запису про їх смерть.

04.09.2023 позивачка, через адвоката, звернулась із запитом про надання рішення та протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум про призначення та виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги за загиблого батька ОСОБА_3 , витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум від 05.05.2023 № 144/168 та лист фінансово-економічного відділу від 23.05.2023 № 737/2/1401.

Відповідач 1 листом від 04.10.2023 № 10986 надав позивачу копії документів.

Відповідач 2 листом від 28.11.2023 № 8065/адв також надав витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум від 05.05.2023 № 144/168 та лист фінансово-економічного відділу від 23.05.2023 № 737/2/1401.

Згідно із витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум від 05.05.2023 № 144/168 комісія розглянувши документи, дійшла висновку про призначення одноразової допомоги сину загиблого солдата ОСОБА_3 - у розмірі 1/3 частини 15 000 000 грн, у сумі 5 000 000,00 грн.

Вважаючи протиправний рішення Міністерства оборони України, яка полягає у не призначенні до виплати сину позивачу одноразової грошової допомоги у повному розмірі у зв`язку із загибелі військовослужбовця, позивач звернулась до суду.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі здійснює Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-XII).

Згідно з пунктом першим статті 16 Закону №2011-XII (в редакції, чинній станом на момент смерті військовослужбовця) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Підпунктами 1-3 пункту другого статті 16 Закону №2011-XII (в редакції, чинній станом на момент смерті військовослужбовця )передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві;

Статтею 16-1 Закону №2011-XII (в редакції, чинній станом на момент смерті військовослужбовця) встановлено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з пунктом третім статті 16-2 Закону №2011-XII (в редакції, чинній станом на момент смерті військовослужбовця з урахуванням змін відповідно до Закону України від 29.07.2022 № 2489-ІХ, які діють з 24.02.2022) розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом першим статті 16-3 Закону №2011-XII (в редакції, чинній станом на момент смерті військовослужбовця) передбачено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Згідно з пунктами вісім та дев`ять статті 16-3 Закону №2011-XII (в редакції, чинній станом на момент смерті військовослужбовця) особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан продовжувався і триває до цього часу.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», статті 9-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та абзаців другого - восьмого пункту 2 розділу II «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 28 червня 2023 р. № 3161-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168 в редакції, чинній станом на момент смерті військовослужбовця).

Відповідно до абзаців 1-4 п.2 Постанови №168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Постанова №168 є нормативно-правовим актом, який встановлює право на отримання одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, у період дії воєнного стану. Водночас Постанова №168 не визначає порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачами малолітній син позивачки - ОСОБА_2 мав право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю батька.

Наказ Міністерства оборони України від 25.01.2023 №45, який набрав чинності 31.01.2023, прийнято відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 2-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Порядок №45 визначає завдання органів військового управління, військових частин, установ, військових навчальних закладів щодо оформлення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД), передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», алгоритм її призначення та виплати, перелік необхідних документів (пункт 1.1 Порядку і умов).

Суд дійшов висновку, що Порядок № 45, підлягає застосуванню в цій справі, оскільки позивач звернулась із заявою про виплату одноразової грошової допомоги 01.02.2023, тобто після набрання чинності цим Порядком і відповідачі, у дотримання статті 19 Конституції України, зобов`язані були діяти відповідно до цього Порядку.

Алгоритм опрацювання документів, які подаються для призначення та виплати ОГД визначений в розділі IV Порядку №45, відповідно до якого:

Члени сім`ї звертаються до районного (міського) ТЦКСП незалежно від місця реєстрації та подають документи, зазначені в додатку 2 (пункт 4.1).

Районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (далі ТЦКСП) приймає від заявника (незалежно від місця його реєстрації) документи, завіряє копії цих документів, не пізніше 7 робочих днів після надходження всіх документів (додаток 5) надсилає їх обласному (Київському міському) ТЦКСП за підпорядкуванням (абзац 1 пункту 4.2).

У разі відсутності документів, які підтверджують загибель військовослужбовця (смерть померлого внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану, що настала не пізніше, ніж через один рік після такого поранення (контузії, травми, каліцтва)), та виплату йому винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», районний (міський) ТЦКСП здійснює розшук відсутніх документів шляхом направлення запитів до військової частини (лікувального закладу), обласного (Київського міського) ТЦКСП, підрозділу персоналу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (абзац 2 пункту 4.2).

Обласний (Київський міський) ТЦКСП перевіряє отримані документи, визначає осіб, які документально підтвердили своє право на одержання ОГД а також осіб, які звернулися (можуть звернутися) за її одержанням, але не надали (надали не всі) документи (додаток 2) (абзац 1 пункту 4.3).

На підставі витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (далі - ДРАЦСГ) перевіряє документи, що підтверджують родинні зв`язки загиблого (померлого) з заявниками, в тому числі щодо зміни прізвища, імені, по батькові, встановлення батьківства, усиновлення, наявності запису відомостей про батька за вказівкою матері (стаття 135 Сімейного кодексу України) (абзац 2 пункту 4.3).

Результати опрацювання документів обласним (Київським міським) ТЦКСП зазначаються у висновку (додаток 4) та доповіді (додаток 3), які разом з іншими документами, зазначеними в додатку 6, надсилаються до Департаменту соціального забезпечення (через Управління соціальної підтримки) (абзац 3 пункту 4.3).

Комплект документів надсилається з використанням системи електронного документообігу, для цього він сканується у один файл формату PDF, на який накладається кваліфікований електронний підпис. У разі тривалої відсутності зв`язку (понад 5 робочих днів) комплект документів надсилається на паперових носіях, а після відновлення зв`язку - невідкладно ще раз з використанням системи електронного документообігу (абзац 4 пункту 4.3).

Якщо після надсилання документів для призначення та виплати ОГД отримано документи (інформацію) щодо інших осіб, які можуть бути віднесені до зазначених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» або можуть звернутися за призначенням та виплатою цієї допомоги, не пізніше наступного робочого дня повідомляє про це Департамент соціального забезпечення встановленим порядком (абзац 5 пункту 4.3).

Департамент соціального забезпечення після отримання від обласного (Київського міського) ТЦКСП документів (додаток 6), надсилає запит до Кадрового центру Збройних Сил України щодо військовослужбовців, які загинули та відповідно до пункту 1 розділу ХIII Інструкції № 280, віднесені до бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану (абзац 1 пункту 4.4).

У разі отримання листа Кадрового центру Збройних Сил України щодо відсутності загиблого військовослужбовця у списках бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану Департамент соціального забезпечення не пізніше 5 робочих днів повідомляє про це обласний (Київський міський) ТЦКСП, який надіслав документи, для інформування про це військової частини та членів сім`ї загиблого. Через 30 днів після отримання листа з ТЦКСП щодо проведеного інформування повторно надсилає відповідний запит. У разі повторного підтвердження відсутності загиблого військовослужбовця у списках бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану за результатами отриманого листа Кадрового центру Збройних Сил України подає документи на розгляд Комісії Міноборони (абзац 2 пункту 4.4).

Після отримання підтвердження Кадрового центру Збройних Сил України щодо віднесення загиблого військовослужбовця до бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану Департамент соціального забезпечення доводить до обласних (Київського міського) ТЦКСП результати попереднього опрацювання документів для їх перевірки щодо відповідності чинному законодавству та впродовж 3-х робочих днів опрацьовує отримані від них пропозиції (абзац 3 пункту 4.4).

В подальшому документи опрацьовуються структурними підрозділами апарату Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України відповідно до їх повноважень та подаються на розгляд Комісії Міноборони (абзац 4 пункту 4.4).

Після прийняття головним розпорядником бюджетних коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання - у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) Департамент соціального забезпечення не пізніше 3 робочих днів доводить його до фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України для інформування обласних (Київського міського, районних, міських) ТЦКСП, та, у разі її призначення,- готує проєкти розподілів відкритих асигнувань для виплати допомоги в порядку черговості відповідно до дати надходження документів з обласного (Київського міського) ТЦКСП (пункт 4.5).

Районні (міські) ТЦКСП, які здійснювали оформлення документів для призначення ОГД повідомляють заявників (з дотриманням вимог чинного законодавства щодо захисту персональних даних) про прийняте головним розпорядником коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання) (пункт 4.6).

ІНФОРМАЦІЯ_10 не пізніше 5 робочих днів з дня відкриття асигнувань для виплати ОГД готує та надає Державній казначейській службі України розподіли відкритих асигнувань у розрізі розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (пункт 4.7).

Виплата ОГД здійснюється обласним (Київським міським) ТЦКСП на підставі наказу (додаток 7) не пізніше 5 робочих днів з дня відкриття асигнувань шляхом перерахування коштів на рахунок в установі банку державного сектору, зазначений отримувачем допомоги у своїй заяві (пункт 4.8).

Аналіз вказаних норм вказує на те, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого). Одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. Право таких осіб на отримання ОГД визначається станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця та може бути реалізовано протягом трьох років з цієї дати. У разі якщо одна із зазначених осіб у вказаний строк не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги між особами, які мають на неї право, вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Позивачка, діючи в інтересах свого малолітнього сина, скористалася цим правом та реалізувала його шляхом звернення до ІНФОРМАЦІЯ_8 з відповідною заявою.

Комісія Міністерства оборони України прийняла протокольне рішення (протокол від 05.05.2023 № 144/168), яким призначила сину загиблого солдата ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу у розмірі 5 000 000 грн, що становить 1/3 частини від 15 000 000 грн, тобто виходячи з того, що відповідне право мають 3 особи: син позивачки та батьки загиблого воїна.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 у висновку від 22.02.2023 №1744 зазначено, що отримано інформацію щодо осіб, які не звернулися за отриманням одноразової грошової допомоги: мати - ОСОБА_4 , місцезнаходження невідоме і батько - ОСОБА_5 , місцезнаходження невідоме.

У доповіді від 22.02.2023 №1744/1 про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутися за ОГД, складеній ІНФОРМАЦІЯ_9 вказано 3 особи, які звернулися (можуть звернутися) за отриманням ОГД, а саме: мати - ОСОБА_4 , місцезнаходження невідоме, батько - ОСОБА_5 , місцезнаходження невідоме та син - ОСОБА_2 .

У витягу із облікової картки до військового квитка солдата ОСОБА_3 від 31.01.2023 №53 вказано, що він не одружений має сина ОСОБА_2 , батьки не зазначені.

Згідно із повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 15.02.2023 матір`ю ОСОБА_3 є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_11 , громадянство - не вказано, національність білоруська, батьком - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , громадянство - не вказано, національність молдаван, відповідно до рішення про усиновлення №354 від 19.11.1992 ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Також з матеріалів справи судом встановлено, що у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян станом на 15.02.2023 інформація щодо актового запису про смерть ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутня.

Суд звертає увагу, що відповідно до абзаців 1, 3 пункту 4.3 Порядку № 45 на обласний (Київський міський) ТЦКСП покладений обов`язок перевіряти отримані документи, визначати осіб, які документально підтвердили своє право на одержання ОГД а також осіб, які звернулися (можуть звернутися) за її одержанням, але не надали (надали не всі) документи і за результати опрацювання документів складає висновок (додаток 4) та доповідь (додаток 3), у яких зобов`язаний, окрім іншого зазначити осіб, які можуть звернутися за одержання ОГД.

Отже ІНФОРМАЦІЯ_9 діяв у межах наданих повноважень та у спосіб встановлений при складанні висновку від 22.02.2023 №1744 та доповіді від 22.02.2023 № 1744/1.

З огляду на зазначене, суд відхиляє доводи позивачки, що обласний ТЦКСП на підставі витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян повноважний лише перевіряти документи, що підтверджують родинні зв`язки загиблого із заявником.

Зазначення у повідомлені про смерть від 15.04.2022 №116, що загиблий ОСОБА_3 сирота лише підтверджує факт того, що в обліковій картці до військового квитка загиблого не було інформації про його батьків та не спростовує інформації, що міститься в Державного реєстру актів цивільного стану громадян про наявність у загиблого батьків.

Щодо доводів позивачки, що батьки загиблого військовослужбовець не мають права на ОГД, оскільки військовослужбовець, в дитинстві, знаходився на повному державному утримані суд зазначає таке.

Судом встановлено, що згідно із довідкою Вербської санаторної школи І-ІІІ ступенів Рівненської обласної ради від 22.12.2023 №367 ОСОБА_3 навчався в Вербській загальноосвітній школі-інтернаті для дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування з 09 лютого 2006 року та 03.12.2006 був переведений до Олександрійської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів Рівненської обласної ради. Особова справа була передана до Олександрійської загальноосвітньої школи-інтернату.

З інформації, наданої Обласним мистецьким ліцеєм в с. Олександрія Рівненської обласної ради від 20.11.2023 № 368 вбачається, що ОСОБА_3 23.02.2007 був направлений на навчання та виховання в Олександрійську загальноосвітню школу-інтернат І-ІІІ ступенів для дітей сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування, яку закінчив 28 травня 2011 року. Мати - ОСОБА_4 жодного разу до закладу не з`являлась, дитиною не цікавилась. Заклад освіти звертався до Пологівської РДА Запорізької області, для визначення її місця проживання, на що тримав, що ОСОБА_4 не проживає, є не зареєстрована на території Чубарівської сільської ради. Місце її перебування було не відоме. Батько - ОСОБА_5 був засуджений Пологівським районним судом Запорізької області 21.04.2006 до позбавлення волі. Долею сина ніколи не цікавився.

Оцінюючі вплив цієї обставини на право батьків отримати ОГД, у зв`язку із загибеллю сина, суд дійшов такого висновку.

Статтею 16-1 Закону №2011-XII (в редакції, чинній станом на момент смерті військовослужбовця) встановлено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають:

- члени сім`ї,

- батьки та

- утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Статтею 121 Сімейного кодексу України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу

Отже приписи Сімейного кодексу України визначають, що правовий статус батьків включає сукупність прав і обов`язків, заснованих на факті споріднення з дитиною, а не належному виконанні батьківських обов`язків щодо дитини, як хибно вважає позивачка. Належне здійснення особою батьківських обов`язків як передумова наявності батьківських прав презюмується, доки протилежне не буде встановлено у визначеному законом порядку. Такий підхід є однією з необхідних у демократичному суспільстві юридичних гарантій захисту особистих немайнових прав людини як від свавільного втручання держави, так і від зловживань з боку третіх осіб.

Юридичним наслідком ухилення батька чи матері від їхніх обов`язків з виховання дитини є покладення на них згідно з частиною четвертою статті 155 Сімейного кодексу України передбаченої законом відповідальності аж до позбавлення батьківських прав на підставі пункту 2 частини першої статті164 Сімейного кодексу України. Проте факт такого ухилення має бути доведеним у межах визначеної законом судової процедури, регламентованої статтями 164 і 165 Сімейного кодексу України .

Лише позбавлення особою батьківських прав згідно з частиною першою статті166 Сімейного кодексу України має наслідком втрату цією особою всіх прав, заснованих на спорідненості з дитиною (аналогічний наслідок передбачав також чинний до 1 січня 2004 року припис частини першої статті 74 Кодексу про шлюб та сім`ю України).

За відсутності рішення суду про позбавлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 батьківських прав позивачка не може претендувати на те, що би право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця належали лише її неповнолітньому сину, оскільки такі права належать також батьками з огляду на їх правовий статус, заснований на спорідненості з дитиною.

Отже, чинне законодавство України не передбачає можливості усунення матері чи батька загиблого військовослужбовця від отримання гарантованої державою одноразової грошової допомоги, а стаття 2 Закону №2011-XII встановлює, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного суду від 13.03.2019 у справі № 331/6927/16-ц.

На підставі вищевикладеного, суд відхиляє доводи позивачки, що неналежне виконання батьками батьківських обов`язків є підставою для позбавлення їх права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю їх сина.

Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на виконання Ухвали суду про витребування доказів листом від 13.06.2024 № 19-41236/18/24-вих повідомив, що інформацію про перетинання кордону вони можуть надати лише з 08.11.2017.

Судом з наданої інформації встановлено, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_12 до 25.07.2020 неодноразово перетинав кордон в пункті пропуску «Гоптівка». Згідно з інформацією з сайта Державної прикордонної служби України пункт пропуску «Гоптівка» знаходиться на українсько-російському кордоні. У подальшому ОСОБА_6 виїздив за межі України: 30.08.2020 через пункт пропуску «Чоп (Тиса)» повернувся 19.10.2020 через пункт пропуску «Краківець»; 01.05.2021 через пункт пропуску «Чоп (Тиса)» повернувся 02.07.2021 через пункт пропуску «Краківець».

З інформації з сайта Державної прикордонної служби України судом встановлено, що пункт пропуску «Чоп (Тиса)» знаходиться на українсько-російському кордоні, а пункт пропуску «Краківець» - на українсько-польському кордоні.

ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_6 перетнув кордон через пункт пропуску «Грушів», інформації щодо повернення в України немає.

З інформації з сайта Державної прикордонної служби України судом встановлено, що пункт пропуску «Грушів» знаходиться на українсько-польському кордоні.

Відомостей щодо перетинання кордону ОСОБА_4 з 08.11.2017 по 13.06.2024 немає.

Отже у матеріалами справи відсутні докази, що підтверджують факт постійного проживання батьків загиблого військовослужбовця на територіях Російської Федерації або Республіки Білорусь і судом вичерпані можливості їх отримання.

Враховуючи, що судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, повинно бути чітким та зрозумілим, то суд не приймає до уваги доводи позивачки, що батьки загиблого військовослужбовця постійно проживають на територіях Російської Федерації або Республіки Білорусь.

При досліджені доказів, судом встановлено, що ОСОБА_4 за національністю є білоруською.

На жаль, українське законодавство не має чітких критеріїв визначення поняття національності.

Різноманітні словники національність визначають як приналежність особи до певної нації, держави або народу. Поняття "національність" може мати різні значення: юридично-правове, політичне, етнологічне, культурологічне, повсякденно-побутове тощо. Приналежність особи до нації в сенсі етнічної групи означає приналежність до групи людей, які поділяють спільну етнічну самосвідомість, мову, культуру, походження, історію, релігію і т. п.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України від 13.12.2022 № 2827-ІХ «Про національні меншини (спільноти) України» встановлено, що національна меншина (спільнота) України (далі - національна меншина (спільнота) - стала група громадян України, які не є етнічними українцями, проживають на території України в межах її міжнародно визнаних кордонів, об`єднані спільними етнічними, культурними, історичними, мовними та/або релігійними ознаками, усвідомлюють свою приналежність до неї, виявляють прагнення зберегти і розвивати свою мовну, культурну, релігійну самобутність.

Національні меншини (спільноти) є невід`ємними, інтегрованими та органічними частинами українського суспільства.

Абзац 2, 4 статті 1 Закону України від 18.01.2001 № 2235-III «Про громадянство України» встановлює, що громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

У цьому сенсі варто згадати, що є національні групи людей, які не об`єднані територіями певних держав, наприклад, шотландці, валлійці, баски, роми, курди та інші. На відміну від національності громадянство визначається на основі права, яке забезпечує певній людині захист конкретної держави, визначає права і обов`язки цієї людини щодо конкретної держави, відповідно - держави щодо особи.

Отже національність визначається не кордонами держави або громадянством (відношенням людини до певної держави).

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що зазначення в документах білоруської національності ОСОБА_4 не має вирішального значення для вирішення цієї справи.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Керуючись статтями 72-76, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач 1: ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Відповідач 2: Міністерство оборони України (пр-т. Повітрофлотський, 6, м. Київ, ).

Суддя В.В. Падій