Справа № 500/5928/23
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 500/5928/23 пров. № А/857/3390/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року (ухвалене головуючим суддею Мандзієм О.П. у м. Тернополі) у справі № 500/5928/23 за позовом ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Військова частина НОМЕР_1 , Військова частина НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якому просив визнати протиправною бездіяльність, що полягає у непереданні до Військової частини НОМЕР_2 документів щодо його звільнення за зазначеними у рапорті від 14.03.2023 причинами щодо його звільнення з військової служби на підставі п. «в» ч. 3 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» для розгляду по суті, зобов`язати передати до Військової частини НОМЕР_2 документи щодо його звільнення за зазначеними у рапорті від 14.03.2023 причинами щодо його звільнення з військової служби на підставі п. «в» ч. 3 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» для розгляду по суті.

Обґрунтовує позов тим, що 14.03.2023 він звернувся до командира Військової частини НОМЕР_3 з рапортом про звільнення з військової служби з підстав, передбачених п. «в» ч. 3 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ), у зв`язку з наявністю у нього трьох дітей. До вказаного рапорту додав нотаріально посвідчені копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 , оригінал довідки про склад сім`ї від 30.01.2023 №19, оригінал розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 08.03.2023 ВП №11279933. 15.07.2023 йому доведено до відома інформацію про те, що на адресу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного за вих. №3483/1 від 05.07.2023 надійшли документи на звільнення з військової служби. В ході вивчення документів, станом на 06.07.2023, у ОСОБА_1 відсутні законні підстави для подання документів до звільнення за зазначеними у рапорті підставами, у зв`язку з тим, що його доньці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилось 18 років. Зазначені вище документи повернуті без реалізації листом №3724 від 06.07.2023 до Військової частини НОМЕР_10 , а надалі повернуті до Військової частини НОМЕР_3 листом від 11.07.2023 №3583/2.

Вважає, що Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного допущено протиправну бездіяльність, що полягає у нездійсненні підготовки та подання по команді рапорту військовослужбовця ОСОБА_1 щодо його звільнення з військової служби на підставі п. «в» ч.3 ст.26 Закону № 2232-ХІІ для розгляду по суті.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.01.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про залишення без реалізації рапорту ОСОБА_1 від 14.03.2023 про звільнення його з військової служби.

Зобов`язано Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 14.03.2023 про звільнення його з військової служби та передати для подальшого розгляду за належністю для прийняття рішення по суті рапорту, з врахуванням висновків суду в мотивувальній частині рішення суду.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій покликається на неправильне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що те, що рапорт ОСОБА_1 від 14.03.2023 містив вимогу щодо виплати йому на день виключення зі списків особового складу військової частини належного йому грошового забезпечення, премії та додаткової винагороди, що не виплачені, на його думку, за весь період військової служби, а також на відсутність серед матеріалів подання про звільнення відомостей щодо зарахування його у розпорядження відповідного командира, відомостей щодо виплати йому грошового забезпечення (його складових) та відповідної згоди ОСОБА_1 на виключення його зі списків особового складу військової частини до проведення з ним повного розрахунку, подання до звільнення ОСОБА_1 не могло бути реалізоване та листом від 26.05.2023 №2723 було повернуто для доопрацювання.

Звертає увагу, що в ході опрацювання подання до звільнення ОСОБА_1 , надісланого до Національної академії з військової частини НОМЕР_10 листом від 05.07.2023 №3483/2 встановлено, що по факту відмови ОСОБА_1 від виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Львові) Територіального бюро розслідувань, розташованого у місті Львові 11.07.2023 зареєстровано кримінальне провадження №0000406 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України (ухилення від військової служби шляхом самокалічення або іншим способом, в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці). Станом на дату подання відзиву досудове розслідування кримінальної справи не завершене.

Крім того, встановлено, що доньці ОСОБА_1 від попереднього шлюбу - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - виповнилось 18 років, а відтак, подання до звільнення ОСОБА_1 за наведеними у ньому підставами не може бути реалізоване.

Вважає, що рішення суду щодо визнання протиправними дій Національної академії в частині залишення без реалізації рапорту ОСОБА_1 від 14.03.2023 про звільнення його з військової служби та зобов`язання передати його для подальшого розгляду, прямо суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки, відповідно ст. 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, такі дії мають бути вчинені позивачем особисто (поштою, факсом, електронною поштою тощо).

Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, апеляційний суд відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено доказами, які є в матеріалах справи, що ОСОБА_1 призначений наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 30.08.2021 №273 на посаду командира батареї забезпечення навчального процесу дивізіону забезпечення навчального процесу Військової частини НОМЕР_3 .

Позивач звернувся до командира Військової частини НОМЕР_3 з рапортом від 14.03.2023 про звільнення з військової служби з підстав, передбачених п. «в» ч. 3 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ (через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України), а саме у зв`язку з наявністю у нього трьох дітей. До вказаного рапорту додав нотаріально посвідчені копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 , оригінал довідки про склад сім`ї від 30.01.2023 №19, оригінал розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 08.03.2023 ВП №11279933.

На рапорті проставлена резолюція помічника командира з правової роботи Військової частини НОМЕР_3 такого змісту: «відповідно до ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» такої підстави для звільнення офіцерів за призовом із запасу не передбачено».

Командиром Військової частини НОМЕР_3 матеріали на військовослужбовця Військової частини НОМЕР_3 лейтенанта ОСОБА_1 щодо подальшого розгляду скеровані листом від 17.04.2023 №1587 командиру Військової частини НОМЕР_10 та надалі передані останнім листом від 28.04.2023 №2245/2 на розгляд начальнику Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного листом від 06.05.2023 №2267 повернуто матеріали до звільнення лейтенанта ОСОБА_1 на доопрацювання у зв`язку із виявленими недоліками командиру Військової частини НОМЕР_10 .

Командиром Військової частини НОМЕР_3 повторно подано матеріали на військовослужбовця Військової частини НОМЕР_3 лейтенанта ОСОБА_1 щодо подальшого розгляду, скеровані листом від 20.05.2023 №2316/2 командиру Військової частини НОМЕР_10 та надалі передані останнім листом від 22.05.2023 №2644/2 на розгляд начальнику Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного листом від 26.05.2023 №2723 повідомлено командиру Військової частини НОМЕР_10 про те, що під час опрацювання матеріалів до звільнення офіцера з військової служби було виявлено ряд обставин, які потребують вжиття додаткових заходів:

-згідно подання до звільнення ОСОБА_1 , офіцер призначений на посаду командира батареї забезпечення навчального процесу дивізіону забезпечення навчального процесу Військової частини НОМЕР_3 наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 30.08.2021 №273, проте станом на 22.05.2023 посаду не прийняв;

-до матеріалів на звільнення лейтенанта ОСОБА_1 надані витяги із наказів командира Військової частини НОМЕР_3 (№ НОМЕР_11 від 16.11.2021, №200-ОД від 18.12.2021 та №17-ОД від 19.02.2022), які деталізовано описують обставини невиконання наказу офіцером щодо прийняття справ та посади, зобов`язують лейтенанта ОСОБА_1 за результатами проведеного розслідування прийняти справи та посаду, проте офіцер станом на 22.05.2023 посаду не прийняв, що свідчить про незадовільну виконавську дисципліну як військовослужбовця, так і його безпосереднього та прямого керівника;

-до матеріалів на звільнення також надано лист-відповідь від Територіального управління ДБР (м.Львів) за вихідним від 16.04.2022, згідно якого відомостей в ЄРДР стосовно зазначеного випадку не внесено;

-в своєму рапорті на звільнення з військової служби лейтенант ОСОБА_1 додатково зазначив, що на день виключення зі списків особового складу військової частини просить виплатити йому належне грошове забезпечення, премію та додаткові виплати, які не були виплачені за весь період;

-також зазначено, що військове звання «лейтенант» ОСОБА_1 було присвоєно наказом командувачем ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.10.2007 №99, а до присвоєння чергових військових звань військовослужбовець не подавався.

Зазначено вимоги командиру Військової частини НОМЕР_10 :

-у термін до 31.05.2023 організувати проведення службового розслідування за фактом невиконання лейтенантом ОСОБА_1 наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 30.08.2021 №273, наказів командира Військової частини НОМЕР_3 від 08.09.2021 №210; від 15.09.2021 №216; від 16.11.2021 №171-ОД; від 28.12.2021 №200-ОД; 19.02.2022 №17-ОД у суворій відповідності до вимог керівних документів;

-взяти на особистий контроль своєчасність та повноту проведення службового розслідування;

-під час проведення службового розслідування особливу увагу звернути на дії (бездіяльність) посадових осіб Військової частини НОМЕР_3 , що призвели до триваючого невиконання наказів лейтенантом ОСОБА_1 ;

-у термін до 15.00 31.05.2023 надіслати на адресу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витяг із наказу про результати проведення службового розслідування та належним чином завірені копії матеріалів;

-провести бесіду з лейтенантом ОСОБА_1 щодо проблемних питань під час проходження військової служби.

Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного листом від 24.06.2023 №3441 повернуто матеріали до звільнення лейтенанта ОСОБА_1 на доопрацювання у зв`язку із виявленими недоліками командиру Військової частини НОМЕР_10 та надалі повернуто останнім листом від 29.06.2023 №332912 командиру Військової частини НОМЕР_3 .

Командиром Військової частини НОМЕР_3 втретє матеріали на військовослужбовця Військової частини НОМЕР_3 лейтенанта ОСОБА_1 щодо подальшого розгляду скеровані листом від 04.07.2023 №3254/2 командиру Військової частини НОМЕР_10 та надалі передані останнім листом від 05.07.2023 №3483/2 на розгляд начальнику Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного листом від 06.07.2023 №3724 повернуто без реалізації матеріали до звільнення лейтенанта ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю станом на 06.07.2023 законних підстав для подання документів до звільнення позивача, оскільки його донці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилось 18 років, командиру Військової частини НОМЕР_10 та надалі повернуто останнім листом від 11.07.2023 №3583/2 командиру Військової частини НОМЕР_3 .

З вказаними матеріалами до звільнення лейтенанта ОСОБА_1 позивач ознайомлений 15.07.2023.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмова позивачу у звільненні з військової служби прийнята не останньою ланкою командування. При цьому Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного не передано до Військової частини документів щодо звільнення ОСОБА_1 за зазначеними у рапорті від 14.03.2023 причинами щодо його звільнення з військової служби на підставі п. «в» ч. 3 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ для розгляду по суті.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведені норми визначають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указами Президента України протягом періоду з 24.02.2022 і на час розгляду справи продовжувався строк дії воєнного стану в Україні.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2232-XII), який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Частинами 1, 2 статті 2 Закону 2232-XII передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 статті 2 Закону України № 2232-ХІІ передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Підстави та порядок звільнення з військової служби передбачені ст.26 Закону №2232-XII, а у ч.3 цієї статті наведені підстави звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

За змістом п. «в» ч. 3 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, звільняються із служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 №413 затверджено Перелік сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу, яким передбачено, що військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини як, зокрема, наявність у військовослужбовця, особи рядового чи начальницького складу трьох і більше дітей.

Звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України (частина 7 статті 26 Закону № 2232-XII).

Відповідно до Закону № 2232-XII Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі Положення №1153/2008).

Пунктом 7 Положення №1153/2008 встановлено, що військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Відповідно до пункту 12 Положення №1153/2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Порядок підготовки та видання наказів з питань проходження військової служби встановлюється Міністерством оборони України.

Звільнення військовослужбовців із військової служби під час дії особливого періоду регламентовано п.225 цього Положення. Так, пп.2 п.225 Положення №1153/2008 передбачено, що звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»:

у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них;

у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно за всіма підставами - командирами корпусів та командувачами військ оперативних командувань і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Стосовно порядку звільнення п.233 Положення №1153/2008 передбачає, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:

підстави звільнення з військової служби;

думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;

районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Відповідно до вимог абз.3 п.241 Положення №1153/2008 накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.

Як передбачено п.242 Положення №1153/2008 після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання.

Пунктами 12.1, 12.11 розділу XII Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України №170 від 10.04.2009, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 за №438/16454, (далі Інструкція №170) передбачено, що звільнення військовослужбовців з військової служби (крім військовослужбовців строкової військової служби) здійснюється посадовими особами, визначеними пунктом 225 Положення.

До керівників органів військового управління Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, які в особливий період мають право звільнення військовослужбовців з військової служби, належать посадові особи, які під час особливого періоду мають право призначення на посади осіб офіцерського складу.

Перелік документів, що подаються з Поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби, зазначено у додатку 19 до Інструкції.

Відповідно до п.14.10 розділу XIV Інструкції №170 звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.

Документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України.

Як вірно зазначено судом, аналіз вказаних норм законодавства свідчить про те, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, звільняються з військової служби на підставах, визначених ч.3 ст.26 Закону № 2232-XII через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України за умови, що такі військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу, серед яких така обставина як наявність у військовослужбовця, особи рядового чи начальницького складу трьох і більше дітей. Ті військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.

На підставі ст.14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Пунктом 31 Статуту передбачено, що начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Подання рапорту «по команді» означає направлення його в порядку підпорядкування безпосередньому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі до прямого керівника, командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті, зокрема, питання звільнення підлеглого військовослужбовця зі служби чи скасування рішень попередніх командирів. Рапорт має дійти до останньої ланки з клопотаннями безпосередніх (прямих) командирів (начальників) або з обґрунтуванням їх відсутності.

Як встановлено судом і це не заперечується сторонами, ОСОБА_1 призначений наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 30.08.2021 №273 на посаду командира батареї забезпечення навчального процесу дивізіону забезпечення навчального процесу Військової частини НОМЕР_3 .

Рапорт від 14.03.2023 про звільнення з військової служби на підставі п. «в» ч. 3 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ позивачем подано командиру Військової частини НОМЕР_3 .

Для вирішення питання звільнення позивача його рапорт з доданими документами неодноразово був скерований листом командиру Військової частини НОМЕР_10 та надалі передавався останнім листом від 28.04.2023 №2245/2 на розгляд начальнику Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Як вірно зазначено судом, за обставин цієї справи, далі рапорт з доданими документами не передався по підпорядкованості до вищого командування, оскільки на рівні начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного було прийнято рішення про відсутність підстав для звільнення позивача з військової служби, а тому його рапорт з доданими документами не передавався командиру Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), до повноважень командира якої віднесено вирішення питання звільнення лейтенанта ОСОБА_1 з військової служби, а залишений без реалізації.

З приводу позиції Командування Сухопутних військ Збройних Сил України та Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, що обов`язковість подання рапорту «по команді», яка встановлена п.233 Положення № 1153/2008 не передбачає механічної передачі документів молодшим командиром (начальником) старшому, а передбачає їх відповідний розгляд та опрацювання (погодження), суд вірно зазначив, що подання рапорту «по команді» означає направлення його в порядку підпорядкування безпосередньому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. У випадку ж відмови клопотати, як вірно зазначив суд, рапорт військовослужбовця з обґрунтуванням відмови у будь-якому випадку має передаватися вищому командуванню. Остаточне рішення має прийматися саме тією посадовою особою, яка наділена правом вирішувати питання по суті.

Суд вірно наголосив, що рапорт має дійти до останньої ланки з клопотаннями безпосередніх (прямих) командирів (начальників) або з обґрунтуванням їх відсутності.

Наслідком подання та розгляду рапорта військовослужбовця про звільнення з військової служби є наказ по особовому складу про звільнення з військової служби чи відмова у задоволенні рапорту.

Позивач просить визнати протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, що полягає у непереданні до Військової частини НОМЕР_1 документів щодо звільнення ОСОБА_1 за зазначеними у рапорті від 14.03.2023 причинами щодо його звільнення з військової служби на підставі п. «в» ч.3 ст.26 Закону № 2232-ХІІ для розгляду по суті.

Разом з тим, на час розгляду справи, командир Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який наділений повноваженнями щодо вирішення питання звільнення з військової служби, рапорт позивача взагалі не розглядав, бо такий йому не надходив.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправними дій Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про залишення без реалізації рапорту ОСОБА_1 від 14.03.2023 про звільнення його з військової служби за п. «в» ч.3 ст.26 Закону № 2232-ХІІ та зобов`язання відповідача повторно розглянути рапорт позивача від 14.03.2023 про звільнення його з військової служби за п. «в» ч.3 ст.26 Закону № 2232-ХІІ, та передати для подальшого розгляду за належністю для прийняття рішення по суті рапорту.

Інші доводи та аргументи скаржника, наведені ним у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду із правовою оцінкою судом обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.

При обгрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 січня 2024 року у справі № 500/5928/23 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник