Справа № 756/2980/24
Суддя: Диба О. В.
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

26.06.2024 Справа № 756/2980/24
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________________________________________
Унікальний №756/2980/24
Провадження №2-а/756/65/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.,

за участю секретаря Загороднюк В.В.,

представника позивача Савенка Є.В.,

представника відповідача Осипенка С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 28.02.2024 поліцейським УПП у м. Києві ДПП Бубликом В.В. винесено постанову серія ЕНА №1544910 про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП, яке полягало у тому, що позивач не виконав вимогу забороняючого знаку 3.2, чим порушив п.8.4 «в» ПДР, у зв`язку з чим позивача притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 340 грн.

Позивач вказує, що порушення ПДР він не скоював, а складення постанови було неправомірним, оскільки позивач здійснював доставку за адресою АДРЕСА_1 , для передачі замовлення клієнту.

Крім того, зазначив, що поліцейським було грубо порушено процедуру розгляду адміністративних матеріалів, зокрема, відхилив клопотання позивача щодо відкладення розгляду справи для реалізації права на правову допомогу.

На підставі викладеного позивач просить скасувати постанову від 28.02.2024 серії ЕНА №1544910 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12.03.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивач здійснив порушення ПДР проїхавши під забороняючий дорожній знак, на підтвердження своїх пояснень щодо здійснення доставки за адресою у зоні дії забороняючого знаку жодних документів не надав, пояснював, що вказаного дорожнього знаку, а також розмітки та автомобіля поліції з увімкненими проблисковими маячками не бачив, поліцейський діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб визначені чинним законодавством України, роз`яснив позивачу його права, зокрема і право на правову допомогу, погодився зачекати його адвоката, проте за спливом часу та неявкою адвоката справу було розглянуто, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову. Крім того, надав диск з відеозаписом факту вчинення правопорушення позивачем.

Представник позивача подав відповідь на відзив Департаменту патрульної поліції, в якій заперечував наявність вини позивача, вказував на те, що відеозапис було змонтовано, він не містить фіксації усієї події вчинення позивачем адміністративного правопорушення та розгляду працівником поліції адміністративних матеріалів. Зазначив, що працівником поліції не було роз`яснено позивачу усіх його прав, не досліджено докази, не надано можливості скористатися правовою допомогою, а також порушено правила етичної поведінки співробітника поліції відносно позивача. Також, представник вказував на те, що запрошений адвокат, у зв`язку із зайнятістю, на місцем знаходження позивача так і не прибув.

Представник відповідача у судовому засіданні вказував на те, що працівником поліції було забезпечено право на захист, позивач, після його зупинки, певний час спілкувався із особою, яка надавала позивачу правову допомогу, оскільки позивач звертався до працівника поліції із клопотаннями правового характеру. Та обставина, що адвокат не прибув за місцем зупинки, не свідчить про порушенням прав позивача. Зазначав, що відеозапис у повній мірі підтверджує факт вчинення інкримінованого правопорушення, а позивач, після його зупинки, фактично не заперечував проти тих обставин, які були встановлені працівником поліції та пояснені позивачу.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини.

28.02.2024 о 15 год. 39 хв. у м. Києві по вул. Лаврська, поліцейським 1 взводу 2 роти 4 батальйону полку-2 УПП у м. Києві сержантом поліції Бубликом В.В. винесено постанову серія ЕНА №1544910 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, в якій зазначено, що 28.02.2024 близько 14 год. 55 хв., по вул. Лаврська у м. Києві ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу забороняючого дорожнього знаку 3.2 «Виїзд механічних транспортних засобів заборонено», чим порушив п.8.4 «в» ПДР.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Частиною першою ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п. 8.4 ПДР, дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, заборонні знаки - запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Заборонний знак 3.2, який міститься у розділі 33 «Дорожні знаки» ПДР, означає, що рух механічних транспортних засобів заборонено.

Як зазначено у ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем на підтвердження своїх заперечень щодо позовних вимог надано відеозапис фіксації факту вчинення правопорушення позивачем, як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, з якого убачається, що позивач всупереч вимогам дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» здійснив виїзд у зону дії вказаного забороняючого знаку, таким чином порушивши п.8.4 «в» ПДР.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення та відповідно притягнення його до адміністративної відповідальності підтверджено належними доказами.

Водночас, посилання сторони позивача на невідповідність та порушення процедури під час оформлення адміністративних матеріалів не підтверджено належними доказами, позивачем дії працівників поліції під час складання постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності не оскаржувались.

Додатково суд звертає увагу на те, що після зупинки позивача, працівником поліції було продемонстровано наявність дорожнього знаку, який забороняє рух транспортних засобів певної категорії. Посилання сторони позивача на те, що він його не помітив під час керування транспортним засобом, не свідчить про порушення працівником поліції норм чинного законодавства.

За таких обставин суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 77, 242-246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 26.06.2024.

Суддя: Олексій ДИБА