Справа № 440/18904/23
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2024-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/18904/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач; ОСОБА_1 ) до виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області (надалі також відповдіач), у якій позивач просить:

- визнати протиправними дії виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області щодо взяття ОСОБА_1 на квартирний облік як особи, яка має право на позачергове отримання житла;

- зобов`язати виконавчий комітет Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області взяти ОСОБА_1 на квартирний облік як особу, яка має право на позачергове отримання житла.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 19 грудня 2023 року рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області №366 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в перенесенні з першочергової на позачергову чергу квартирного обліку у зв`язку з правомірною підставою перебування на першочерговій квартирній черзі квартирного обліку, як особу що належить до осіб з інвалідністю І та ІІ груп внаслідок професійного захворювання з числа військовослужбовців та не забезпечену житлом. Позивач вважає, що виконавчим комітетом Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області вчинено протиправну бездіяльність щодо взяття ОСОБА_1 на квартирний облік як особу, яка має право на позачергове отримання житла, посилаючись на наступне: згідно приписів статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", особам, звільненим з військової служби і визнаними особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час виконання обов`язків військової служби, або захворювання, одержаного під час проходження військової служби, жилі приміщення в населених пунктах обраних ними для проживання, з урахуванням встановленого Порядку, надаються «позачергово», за рахунок військових формувань або органів виконавчої влади, в яких вони перебувають на обліку; згідно приписів статті 18 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" позачергове забезпечення житлом осіб зазначених в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік; позивач є учасником ліквідації ядерних аварій Категорія І і є особою з інвалідністю ІІ групи, через що має право на пільги та компенсації, встановлені статтею 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема, на «позачергове» забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/18904/23. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано від відповідача виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області засвідчені належним чином копії: звернення ОСОБА_1 від 03.02.2023 №С-19/06-15 з усіма доданими до нього документами, за результатами розгляду яких прийнято рішення від 19.12.2023 №366 про відмову в перенесенні з першочергової на позачергову чергу квартирного обліку; всіх інших документів, які були враховані відповідачем при прийнятті рішення від 19.12.2023 №366 про відмову в перенесенні з першочергової на позачергову чергу квартирного обліку; облікової справи ОСОБА_1 у повному обсязі. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі для подання до суду витребовуваних документів.

Копія ухвали суду від 29 грудня 2023 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі №440/18904/23 надіслана судом до електронного кабінету відповідача та судом отримано повідомлення про доставлення копії ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року до електронного кабінету відповідача виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області 30 грудня 2023 року /а.с. 29/.

В силу приписів статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення копії ухвали суду від 29 грудня 2023 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі №440/18904/23 є 30 грудня 2023 року.

Станом на 28 лютого 2024 року відповідачем виконавчим комітетом Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області не надано до суду витребуваних документів, що унеможливило розгляд справи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року повторно витребувано від відповідача виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області засвідчені належним чином копії: звернення ОСОБА_1 від 03.02.2023 №С-19/06-15 з усіма доданими до нього документами, за результатами розгляду яких прийнято рішення від 19.12.2023 №366 про відмову в перенесенні з першочергової на позачергову чергу квартирного обліку; всіх інших документів, які були враховані відповідачем при прийнятті рішення від 19.12.2023 №366 про відмову в перенесенні з першочергової на позачергову чергу квартирного обліку; облікової справи ОСОБА_1 у повному обсязі. Встановлено відповідачу строк для надання до суду витребуваних документів до 18 березня 2024 року.

26 березня 2024 року до суду від відповідача надійшла копія облікової справи ОСОБА_1 (документи здані на пошту відповідачем 15 березня 2024 року) /а.с. 35-135//.

Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторони, викладені у заяві по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ОСОБА_1 проходив військову службу в лавах Збройних Сил СРСР.

Наказом заступника Міністра оборони СРСР - начальника тилу Збройних Сил СРСР №0231 від 15.04.1991 підполковник ОСОБА_1 , начальник адміністративно-господарського відділення штабу Південної групи військ звільнений з дійсної військової служби в запас за статтею 59, пункт "г" (за обмеженим станом здоров`я). Вислуга років в ЗС календарна - 23 роки 7 місяців, пільгової не має /зворот а.с. 99, а.с. 134/.

10.06.1998 ОСОБА_1 видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чернобильській АЕС (Категорія3) серії НОМЕР_1 , копія якого міститься у матеріалах справи /зворот а.с. 134/.

Рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 17.10.2006 №398 взято на квартирний облік громадянина ОСОБА_1 як потребуючого поліпшення житлових умов, зараховано громадянина ОСОБА_1 до пільгової черги перебуваючих на квартирному обліку до категорії військовослужбовців, звільнених у запас /а.с. 123/.

Рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 28.03.2011 №111 поновлено ОСОБА_1 на обліку для першочергового поліпшення житлових умов як звільненого в запас після 25 років служби з лав Радянської Армії /а.с. 97/.

Рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 21.02.2017 №28 знято з квартирної черги при виконавчому комітеті міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , у зв`язку з письмовою відмовою /а.с. 89/.

Із 30.03.2020 ОСОБА_1 вперше встановлено другу групу інвалідності безтерміново "захворювання, так, отримане в період проходження в/с", що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААБ №703653 /зворот а.с. 92/.

Рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 14.07.2020 №82 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.05.2020 /зворот а.с. 88/ зараховано на квартирну чергу з внесенням до списку першочергового надання жилих приміщень гр-на ОСОБА_1 1949 р.н., без врахування членів його сім`ї, як особу що належить до осіб з інвалідністю І та ІІ груп внаслідок професійного захворювання з числа військовослужбовців та не забезпечену житлом /а.с. 86/.

Із 22.09.2021 ОСОБА_1 повторно встановлено другу групу інвалідності безтерміново "захворювання, пов`язані з виконанням обов. в/с при випробуванні ядерної зброї", що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААВ №110453 /а.с. 74/.

ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації ядерних аварій (Категорія 1), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Полтавською ОДА 11.11.2021, копія якого додана до позову /а.с. 12/.

24.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області з клопотанням (вх. №10139/03-12) про розгляд питання щодо постановки його в позачерговики для отримання житла /а.с. 73/.

До цієї заяви позивач додав копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААВ №110453, довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії АБ №0033482, виданої 05.10.2021, довідку відділу "Центр надання адміністративних послуг" виконавчого комітету Хорольської міської ради про склад сім`ї від 14.12.2021 №12006/03-18, копію посвідчення ветерана війни серії НОМЕР_3 , копію посвідчення учасника ліквідації ядерних аварій (Категорія 1) серії НОМЕР_2 /зворот а.с. 73, а.с. 74-75/.

03.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області з приводу клопотання від 24.12.2021 вх. №10139/03-12 та повідомив, що про прийняте рішення йому не було повідомлено, чим порушено його право /а.с. 19/.

Рішенням виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 19.12.2023 №366 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в перенесенні з першочергової на позачергову чергу квартирного обліку у зв`язку з правомірною підставою перебування на першочерговій квартирній черзі квартирного обліку, як особу, що належить до осіб з інвалідністю І та ІІ груп внаслідок професійного захворювання з числа військовослужбовців та не забезпечених житлом /а.с. 47/.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у цій справі, посилаючись на те, що відповідачем у спірних правовідносинах порушено його права як особи, яка має право на поліпшення житлових умов позачергово на підставі Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2020 у справі №712/5476/19 викладено правовий висновок про те, що спори про оскарження відмови у забезпеченні жилим приміщенням або у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей і про зобов`язання надати такі приміщення чи компенсацію стосуються проходження публічної (військової) служби, у зв`язку з якою держава передбачила відповідні соціальні гарантії (пільги), а також призначення та надання таких гарантій (пільг). Тому такі спори слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У постанові від 08.06.2022 у справі № 362/643/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що "для забезпечення єдності судової практики щодо визначення юрисдикції суду з розгляду спорів з приводу проходження військової служби, а саме щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку щодо розгляду таких спорів за правилами цивільного судочинства, викладеного у її постановах від 6 червня 2018 року у справі № 752/5881/15-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 488/1176/14-а, від 20 вересня 2018 року у справі № 815/2551/15, від 23 січня 2019 року у справі № 806/5217/15, від 4 вересня 2019 року у справі № 826/17556/16, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року у справі № 127/15109/18 і від 24 вересня 2021 року у справі № 748/303/20, а також у постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2139цс15 і від 2 березня 2016 року у справі № 6-14цс16а.

Спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної. Саме у зв`язку з останньою держава передбачила відповідні соціальні гарантії, а також порядок їх реалізації. Отже, такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів.

У разі, коли Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні в одній зі справ Верховного Суду України, Великої Палати Верховного Суду, згідно з частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди враховують висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 161/12771/15-ц (пункт 88), від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (пункт 93), від 1 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 27.3), від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц (пункт 49), від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (пункт 43), від 29 вересня 2020 року у справі № 712/5476/19 (пункт 43), від 25 травня 2021 року у справі № 149/1499/18 (пункт 31), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункт 7.20), від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (пункт 40), від 2 листопада 2021 року у справі № 917/1338/18 (пункт 92), від 9 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (пункт 36)).".

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до частини 1 статті 11 цього Закону виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Повноваження в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку визначені статтею 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

За приписами підпункту 2 пункту "а" частини 1 статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження: облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності.

Житлові відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 3 Житлового кодексу України).

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 15 Житлового кодексу України виконавчі комітети районних, міських, районних у містах рад у межах і в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими актами законодавства України, на території району, міста, району в місті: здійснюють облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов (частина перша статті 36), а також контроль за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях (стаття 41), затверджують рішення про взяття громадян за місцем роботи на облік потребуючих поліпшення житлових умов (стаття 39).

Статтею 36 Житлового кодексу України передбачено, що облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради. Відповідно до законодавства України у випадках і в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими актами законодавства України, громадян може бути взято на облік і не за місцем їх проживання.

За приписами частини 1 статті 39 Житлового кодексу України громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов, зокрема, за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті.

Статтею 43 Житлового кодексу України передбачено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України.

З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Законодавством України окремим категоріям громадян, які перебувають у загальній черзі, може бути надано перевагу в строках одержання жилих приміщень у межах календарного року взяття на облік.

Відповідно до статті 45 Житлового кодексу України у першу чергу жилі приміщення надаються потребуючим поліпшення житлових умов:

сім`ям воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняним до них у встановленому порядку особам;

Героям Радянського Союзу, Героям Соціалістичної Праці, а також особам, нагородженим орденами Слави, Трудової Слави, "За службу Батьківщині у Збройних Силах СРСР" усіх трьох ступенів;

особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу;

особам, яким надано статус постраждалого учасника Революції Гідності відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

особам, які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, перелічених у списку захворювань, затверджуваному в установленому законодавством України порядку;

особам, зараженим вірусом імунодефіциту людини внаслідок виконання медичних маніпуляцій;

медичним працівникам, зараженим вірусом імунодефіциту людини внаслідок виконання службових обов`язків;

особам, які перебували в складі діючої армії в період громадянської і Великої Вітчизняної воєн та під час інших бойових операцій по захисту, партизанам громадянської і Другої світової воєн, а також іншим особам, які брали участь у бойових операціях по захисту;

особам з інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання I і II груп та особам з інвалідністю I і II груп з числа військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України;

сім`ям осіб, які загинули при виконанні державних або громадських обов`язків, виконанні обов`язку громадянина по рятуванню життя людини, по охороні соціалістичної власності і правопорядку або загинули на виробництві внаслідок нещасного випадку;

робітникам і службовцям, які тривалий час сумлінно пропрацювали у сфері виробництва;

матерям, яким присвоєно звання "Мати-героїня", багатодітним сім`ям, сім`ям, що виховують дітей з інвалідністю, і одиноким матерям (батькам);

сім`ям при народженні близнят;

вчителям та іншим педагогічним працівникам закладів загальної середньої, професійної (професійно-технічної) освіти.

Законодавством України право першочергового одержання жилого приміщення може бути надано й іншим категоріям громадян.

Статтею 46 Житлового кодексу України встановлено, що поза чергою жиле приміщення надається:

особам з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них особам з інвалідністю першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків;

особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу та яким встановлено інвалідність;

громадянам, житло яких внаслідок стихійного лиха стало непридатним для проживання;

особам, направленим у порядку розподілу на роботу в іншу місцевість;

дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

громадянам, незаконно засудженим і згодом реабілітованим, у разі неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення;

дітям з інвалідністю з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які проживають у сім`ях піклувальників, прийомних сім`ях, дитячих будинках сімейного типу, державних або інших соціальних установах, після досягнення повноліття, у разі якщо за висновком медико-соціальної експертизи вони можуть здійснювати самообслуговування і вести самостійний спосіб життя;

сім`ям, які мають п`ятьох і більше дітей, та у разі народження у однієї жінки одночасно трьох і більше дітей;

особам, обраним на виборну посаду, коли це зв`язано з переїздом в іншу місцевість;

членам сім`ї народного депутата України у разі його смерті в період виконання депутатських обов`язків у Верховній Раді України на постійній основі;

працівникам протитуберкульозних закладів у разі виникнення професійного захворювання на туберкульоз.

Поза чергою жиле приміщення може надаватися також в інших випадках, передбачених законодавством України.

Громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.

Особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, після досягнення 23 років не втрачають право на позачергове отримання жилого приміщення, за умови їх перебування у встановленому порядку на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, на момент досягнення 23-річного віку.

Отже, перелік позачергового надання жилих приміщень у статті 46 Житлового кодексу України не є вичерпним та поза чергою жиле приміщення може надаватися також в інших випадках, передбачених законодавством України.

Пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів щодо соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей покладається на органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 1 статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що особам, звільненим з військової служби і визнаним особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час виконання обов`язків військової служби, або захворювання, одержаного під час проходження військової служби, жилі приміщення в населених пунктах, обраних ними для проживання з урахуванням встановленого порядку, надаються позачергово за рахунок військових формувань або органів виконавчої влади, в яких вони перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Як встановлено судом, наказом заступника Міністра оборони СРСР - начальника тилу Збройних Сил СРСР №0231 від 15.04.1991 підполковник ОСОБА_1 , начальник адміністративно-господарського відділення штабу Південної групи військ звільнений з дійсної військової служби в запас за статтею 59, пункт "г" (за обмеженим станом здоров`я). Вислуга років в ЗС календарна - 23 роки 7 місяців, пільгової не має /зворот а.с. 99, а.с. 134/.

Із 30.03.2020 ОСОБА_1 вперше встановлено другу групу інвалідності безтерміново "захворювання, так, отримане в період проходження в/с", що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААБ №703653 /зворот а.с. 92/, а з 22.09.2021 ОСОБА_1 повторно встановлено другу групу інвалідності безтерміново "захворювання, пов`язані з виконанням обов. в/с при випробуванні ядерної зброї", що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААВ №110453 /а.с. 74/.

Отже, ОСОБА_1 є особою, звільненою з військової служби і визнаний особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання отриманого в період проходження військової служби, тому в силу частини 3 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" позивач має право позачергове отримання жилого приміщення, що відповідно до статті 4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" має бути забезпечено органом місцевого самоврядування - виконавчим комітетом Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням, виданим 12.10.2021 Управлінням соціального захисту населення Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області серії А №024273 /зворот а.с. 75/.

Згідно з пунктом 18 частини 1 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги: позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а особи з інвалідністю I групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.

При цьому, за приписами частини 3 статті 2 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

З огляду на викладене вище, ОСОБА_1 , який має статус особи з інвалідністю внаслідок війни має право на пільгу на позачергове забезпечення житлом відповідно до пункту 18 частини 1 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

За приписами пункту 1 частини 1 статті 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особа з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації ядерних аварій (Категорія 1), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Полтавською ОДА 11.11.2021, копія якого наявна у матеріалах справи /а.с. 12/.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов (включаючи сім`ї загиблих або померлих громадян). Особи, зазначені в цьому пункті, забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві ради щорічно виділяють 15 відсотків усього збудованого житла (в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності). Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється з Державного бюджету України.

Зважаючи на наведене вище, ОСОБА_1 як особі, віднесеній до категорії 1, в силу пункту 10 частини 1 статті 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" гарантовано державою таку пільгу як позачергове забезпечення жилою площею.

Підсумовуючи викладене вище, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 19.12.2023 №366 яким відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в перенесенні з першочергової на позачергову чергу квартирного обліку та бездіяльність відповідача, що полягає у не взятті ОСОБА_1 на квартирний облік як особи, яка має право на позачергове отримання житла, прийняте та вчинена з порушенням вимог статті 46 Житлового кодексу України, частини 3 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", пункту 18 частини 1 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пункту 10 частини 1 статті 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому є протиправними.

Згідно зі статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

Згідно з частинами першою, другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Отже право вибору способу захисту порушеного або оспорюваного права належить позивачу, тоді як перевірка відповідності цього способу наявному порушенню і меті судового розгляду є обов`язком суду, який має приймати рішення в межах позовних вимог та з урахуванням фактичних обставин конкретної справи, беручи до уваги можливість у той чи інший спосіб захистити порушене право (за наявності підстав для цього).

Поряд з цим, правила адміністративного судочинства допускають випадки, коли суд може вийти за межі вимог позову, зокрема, у випадку, якщо спосіб захисту, який пропонує позивач, є недостатнім або неправильно ним обраним для повного та ефективного захисту його прав, свобод та інтересів.

Так, відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зауважує, що принцип диспозитивності в адміністративному процесі має своє специфічне змістове наповнення, що пов`язано з публічно-правовим характером спірних відносин та активною участю суду в процесі розгляду адміністративних справ, тому адміністративний суд може і зобов`язаний в окремих випадках вийти за межі позовних вимог, якщо спосіб захисту, який обрав позивач, є недостатнім для захисту його прав, свобод і законних інтересів, порушення яких встановлено судом.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

З огляду на викладене вище, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог про визнання дій протиправними, натомість, визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 19 грудня 2023 року №366, яким відмовлено ОСОБА_1 в перенесенні з першочергової на позачергову чергу квартирного обліку, визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, що полягає у не взятті ОСОБА_1 на квартирний облік як особи, яка має право на позачергове отримання житла та зобов`язати виконавчий комітет Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області взяти ОСОБА_1 на квартирний облік як особу, яка має право на позачергове отримання житла.

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню.

Підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 7, 9, 77, 80, 139, 229, 243-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) до виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області (ідентифікаційний код 04057534, вул. 1 Травня, 4, м. Хорол, Полтавська область, 37800) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 19 грудня 2023 року №366, яким відмовлено ОСОБА_1 в перенесенні з першочергової на позачергову чергу квартирного обліку.

Визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, що полягає у не взятті ОСОБА_1 на квартирний облік як особи, яка має право на позачергове отримання житла.

Зобов`язати виконавчий комітет Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області взяти ОСОБА_1 на квартирний облік як особу, яка має право на позачергове отримання житла.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сич