Справа № 280/3673/24
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

27 червня 2024 року Справа № 280/3673/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (вул. Матросова, 29, м. Запоріжжя, 69005, ) про визнання протиправним наказу та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі відповідач ), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 13 березня 2024 року № 377 до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0152008) дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- поновити на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0152008);

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи 13 березня 2024 року;

- в частині поновлення на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0152008) допустити до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач проходив службу в органах Національної поліції України. Начальником ГУНП в Запорізькій області видано наказ від 13 березня 2024 року № 377 про застосування дисциплінарного стягнення за скоєння дисциплінарного проступку, порушення вимог, передбачених частинами 1, 3 статті І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337- ІХ, пунктами 1, 2 частини 1, частиною 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статтею 22, частиною 1 статті 24, статтею 38, пунктом 2 частини 3 статті 61 Закону України «Про запобігання корупції», пунктом 1 розділу ІІ, пунктом 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, пунктом 6 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08 лютого 2019 року № 100, Присяги працівника поліції та своєї посадової інструкції (функціональних обов`язків), що виразилося у невжитті заходів щодо уникнення поведінки, яка була розцінена як підстава підозри в скоєнні корупційного правопорушення, що підриває авторитет поліції та ганьбить звання поліцейського, із урахуванням вимог підпункту 2 пункту 1 наказу Національної поліції України від 19 листопада 2022 року № 507, застосувати до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0152008) дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Зазначений наказ прийнято за наслідками проведеного дисциплінарною комісією службового розслідування за фактом того, що 13 березня 2024 року до ГУНП в Запорізькій області надійшла інформації про те, що працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі (з дислокацією у м. Запоріжжі), спільно з поліцейськими Запорізького управління ДВБ НПУ у рамках кримінального провадження за частиною 3 статті 368 КК України, відкритого 03 липня 2023 року, повідомлено про підозру. Позивач вважає, що вищезазначений наказ є безпідставним, а дії відповідача протиправні з огляду на те, що службове розслідування проводилось однобоко та упереджено з урахуванням впливу Департаменту ВБ Національної поліції України. З огляду на вказане, позов просить задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 29 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Також, вказаною ухвалою судді від ГУ НП у Запорізькій області витребувано засвідчені належним чином копії матеріалів службової перевірки, що слугували підставною для винесення відповідачем оскаржуваного позивачем у даній справі наказу від 13 березня 2024 року № 377.

17 травня 2024 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначено, що до ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що 26 лютого 2024 року Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Мелітополі (з дислокацією у місті Запоріжжі), у ході досудового розслідування у рамках кримінального провадження ЄРДР № 0000394 від 03 липня 2023 року, інспектору сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 (смт. Новомиколаївка) ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанту поліції ОСОБА_1 та поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 (смт. Новомиколаївка) ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшому сержанту поліції ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України, що кваліфікується як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчннення такою службовою особою в інтересах третьої особи дії з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб. Окрім того вказує, що 06 березня 2024 року до ГУНП в Запорізькій області надійшов лист з ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, від 06 березня 2024 року за вих. № 17-02-3715/2024 «Про призначення проведення службового розслідування». Згідно з вказаним листом, у ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 20000394 від 03 липня 2023 року встановлено, що 14 вересня 2023 року інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № З ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Хоменко В.А., спільно з інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № З ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_1 одержали для себе неправомірну вигоду у сумі 6000 грн. за невчинення ними, як службовими особами, дій в інтересах третьої особи за не притягнення такої особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП. Більш того, 29 вересня 2023 року інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № З ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Хоменко В.А., спільно з поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № З ЗРУГІ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 одержали для себе неправомірну вигоду у сумі 3000 грн за невчинення ними, як службовими особами, дій в інтересах третьої особи за не притягнення такої особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП. З метою повного та всебічного з`ясування обставин за вищезазначеними фактами проведено службове розслідування, в ході якого встановлено, що своїми діями інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУ НП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_1 не вжив заходів щодо уникнення поведінки, яка була сприйнята як підстава підозрювати їх в корупційному правопорушенні, що ганьбить звання поліцейського га підриває авторитет поліції, скоївши дисциплінарний проступок. Таким чином, вчинені ОСОБА_1 дії свідчать про відсутність у нього високої свідомості та недотримання ними вимог чинного законодавства, нормативних актів, що регламентують діяльність Національної поліції України, порушення норм антикорупційного законодавства та професійної етики поліцейських та призводить до зниження авторитету поліції. В задоволенні позову просить відмовити.

Також, до відзиву на позовну заяву додано витребувані ухвалою судді від 29 квітня 2024 року докази.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходив службу в органах Національної поліції України до 21 березня 2024 року на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за званням лейтенант поліції.

26 лютого 2024 ро до ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Мелітополі (з дислокацією у місті Запоріжжі), у ході досудового розслідування у рамках кримінального провадження ЄРДР № 0000394 від 03 липня 2023 року, інспектору сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 (смт Новомиколаївка) ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанту поліції ОСОБА_1 та поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 (смт Новомиколаївка) ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшому сержанту поліції ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. передбаченого частиною 3 статті 368 КК України, що кваліфікується як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчннення такою службовою особою в інтересах третьої особи дії з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб.

Також, 06 березня 2024 року до ГУНП в Запорізькій області надійшов лист з ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, від 06 березня 2024 року за вих. № 17-02-3715/2024 «Про призначення проведення службового розслідування». Згідно з вказаним листом, у ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 20000394 від 03 липня 2023 року встановлено, що 14 вересня 2023 року інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № З ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Хоменко В.А., спільно з інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № З ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_1 одержали для себе неправомірну вигоду у сумі 6000 грн. за невчинення ними, як службовими особами, дій в інтересах третьої особи за не притягнення такої особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Крім того, 29 вересня 2023 року інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № З ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Хоменко В.А., спільно з поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 ЗРУГІ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 одержали для себе неправомірну вигоду у сумі 3000 грн за невчинення ними, як службовими особами, дій в інтересах третьої особи за не притягнення такої особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статті 130 КУпАП.

01 березня 2024 року за вказаними фактами наказом ГУНП в Запорізькій області № 262 призначено службове розслідування, на час проведення якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсторонено від виконання службових обов`язків.

Службовим розслідуванням встановлено, що 14 вересня 2023 року, відповідно до графіку добових чергувань особового складу ВнП № 3 Запорізького РУП на вересень 2023 року, затвердженого, на той час, начальником ВнП № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області підполковником поліції ОСОБА_3 та відповідно до книги нарядів ВнП № 3 Запорізького РУП, на добове чергування заступив наряд ГРПП ВнП № 3 Запорізького РУГІ у складі: інспектора СРПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 (звільнений зі служби в поліції на підставі наказу ГУНП від 03 лютого 2024 року № 91 о/с у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) та інспектора СРПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 (має діюче дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність, застосоване наказом ГУНП від 26 січня 2024 року № 131) з 18 січня 2024 року по 29 лютого 2024 року тимчасово виконував обов`язки інспектора СРПП ВП № 1 Мелітопольського РУП, на службовому автомобілі «Renault Duster», н.з. НОМЕР_3 (на синьому фоні).

Досудовим слідством встановлено, що14 вересня 2023 року, приблизно в 14:00, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , рухаючись на службовому автомобілі «Renault Duster», н.з. НОМЕР_3 (на синьому фоні), та виконуючи службові обов`язки у відповідності до наданих державою повноважень, перебуваючи на автодорозі Т0408 у населеному пункті Заливне Запорізького району Запорізької області, виявили військовослужбовця ОСОБА_5 , який під час керування транспортним засобом - мопедом, вчинив дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП) - падіння з транспортного засобу.

В подальшому, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом з військовослужбовцем ОСОБА_5 , перебуваючи у службовому автомобілі «Renault Duster», н.з. НОМЕР_3 (на синьому фоні), рушили до населеного пункту Зелена Діброва Запорізького району Запорізької області, до місця розташування військового підрозділу, у якому проходить військову службу ОСОБА_5 . Під час поїздки ОСОБА_4 , в ході розмови з ОСОБА_5 , висунув припущення, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_5 визнав факт перебування у стані алкогольного сп`яніння та попросив ОСОБА_1 і ОСОБА_4 не складати відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП. У цей час у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_5 .

Далі, приблизно о 14:10, прибувши до населеного пункту Зелена Діброва Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зустрілись з командиром ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , який, у свою чергу, також попросив ОСОБА_1 і ОСОБА_4 не складати відносно підлеглого ОСОБА_5 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП. Далі, перебуваючи у вищевказаному населеному пункті, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_4 , за мовчазної згоди ОСОБА_1 , повідомив ОСОБА_6 про необхідність передання їм 16000 грн. у якості неправомірної вигоди, для уникнення ОСОБА_5 адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП. ОСОБА_6 , розуміючи владні повноваження та службове становище ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , а також те, що в разі ненадання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП. надав згоду на передачу неправомірної вигоди ОСОБА_1 і ОСОБА_4 та рушив до місця свого мешкання за грошовими коштами.

Після цього, 14 вересня 2023 року, близько 14:25, перебуваючи у населеному пункті Зелена Діброва Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_6 повернувся до службового автомобіля «Renault Duster», н.з. НОМЕР_3 (на синьому фоні), маючи при собі суму грошових коштів, необхідну для передачі ОСОБА_1 і ОСОБА_4 у якості неправомірної вигоди для уникнення ОСОБА_5 адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП. Діючи з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, за вказівкою ОСОБА_4 та ОСОБА_1 сів до службового автомобіля «Renault Duster», н.з. НОМЕР_3 (на синьому фоні), до якого також запросив ОСОБА_6 .

В подальшому, перебуваючи у службовому автомобілі разом з ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_1 , за допомогою жесту у вигляді п`яти витягнутих пальців правої руки, а також усно, повідомив ОСОБА_6 , що достатньо передати 5000 гривень у якості неправомірної вигоди, для уникнення ОСОБА_5 адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статті 130 КУпАП.

Почувши суму неправомірної вигоди від ОСОБА_1 , ОСОБА_6 запропонував та передав, а ОСОБА_1 , у свою чергу, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , погодився та одержав неправомірну вигоду у сумі 6000 гривень, за невчинення ним та ОСОБА_4 , як службовими особами, дій в інтересах третьої особи - ОСОБА_5 , а саме не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

26 лютого 2024 року старшим слідчим першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, під час досудового слідства у кримінальному провадженні від 03 липня 2023 року № 20000394, інспектору СРПП відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанту поліції ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України.

01 березня 2024 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя (справа № 333/1761/24, провадження № 1 -кс/333/734/24) задоволено клопотання слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, про застосування до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Запорізькій слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме до 30 квітня 2024 року (включно) з можливістю внесення застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120,00 грн.

01 березня 2024 року грошові кошти у вказаній сумі були внесені на депозитний рахунок Державної казначейської служби України, у зв`язку з чим ОСОБА_1 цього ж дня був звільнений з-під варти під заставу.

На теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває. Доказів протилежного матеріали справи не місять.

Згідно зі службовою характеристикою встановлено, що ОСОБА_1 за час служби в Національній поліції України зарекомендував себе посередньо. До виконання покладених на нього функціональних обов`язків відноситься не завжди відповідально. Свої службові обов`язки знає задовільно, виконує їх не у повному обсязі, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності. Документи, які регламентують діяльність служби - знає, проте не у всіх випадках користується ними у повсякденній діяльності. У службовій діяльності допускає порушення дисципліни. Намагається дотримуватись вимог законів, інших нормативних актів, що регламентують діяльність Національної поліції України, але у практичній діяльності, через відсутність бажання підвищувати свою професійну майстерність, допускає порушення їх вимог.

Відповідно до функціональних обов`язків інспектор сектору реагування патрульної поліції ВнП № 3 Запорізької РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_1 , зокрема:

- здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

- виявляє причини та умови, що призводять до вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень, уживає, у межах компетенції, заходів для їх усунення;

- здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, превентивну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, співпрацю поліції та громади;

- самостійно виявляє правопорушення під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством, звертає увагу на правопорушення з метою їх запобігання, припинення, документування і притягнення винних осіб до відповідальності;

- зобов`язаний неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, заборон, вимог, пов`язаних зі службовою в Національній поліції України, визначених ЗУ «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; організаційно-розпорядчих документів (наказів, доручень) керівництва, виданих на виконання ЗУ «Про запобігання корупції», утримуватись від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Так, проаналізувавши зібрані у ході проведення службового розслідування матеріали у їх сукупності та викладені вище правові норми, дисциплінарна комісія дійшла висновку про те, що підтвердити або спростувати факт вимагання та отримання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неправомірної вигоди за вирішення питання щодо непритягнення особи до адміністративної відповідальності, не надалося можливим у зв`язку з відсутністю джерел інформації, які б дали змогу встановити істину. Зазначене можливо встановити лише у ході проведення слідчих дій в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000394 від 04 липня 2023 року за частиною 3 статті 368 КК України, розслідування якого, відповідно до вимог статті 216 КПК України, перебуває поза межами компетенції працівників Національної поліції України.

Водночас встановлено, що інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_1 , як поліцейський, зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, не вчиняти будь-яких дій, що ганьблять звання поліцейського, а також, будучи суб`єктами дії Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний утримуватися від поведінки, яка може бути розцінена як готовність вчинити корупційне правопорушення, неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень та заборон, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України, не вжили заходів щодо уникнення поведінки, яка була сприйнята як підстава підозрювати їх в корупційному правопорушенні, що ганьбить звання поліцейського та підриває авторитет поліції, скоївши дисциплінарний проступок.

Таким чином, вчинені ОСОБА_1 дії свідчать про відсутність у нього високої свідомості та недотримання ним вимог чинного законодавства, нормативних актів, що регламентують діяльність Національної поліції України, порушення норм антикорупційного законодавства та професійної етики поліцейських та призводить до зниження авторитету поліції.

Водночас, дії ОСОБА_1 не можна вважати гідними посади поліцейського та його особисті дії не можна вважати такими, що сприяють посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, оскільки поліцейські власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватись.

У зв`язку із вищевикладеним дисциплінарною комісією за скоєння дисциплінарного проступку, порушення вимог, передбачених частинами 1, 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ (зі змінами, внесеними Законом України від 15 березня 2022 року № 2123-ІХ), пунктами 1, 2 частини 1, частиною 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статтею 22, частиною 1 статті 24, статтею 38, пунктом 2 частини 3 статті 61 Закону України «Про запобігання корупції», пунктом 1 розділу II, пунктом 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, Присяги працівника поліції та своєї посадової інструкції (функціональних обов`язків), що виразилося у невжитті заходів щодо уникнення поведінки, яка була розцінена як підстава для підозри в скоєнні корупційного правопорушення, що підриває авторитет поліції та ганьбить звання поліцейського, із урахуванням вимог підпункту 2 пункту 1 наказу Національної поліції України від 19 липня 2022 року № 507, до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0152008) вирішено застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

За результатами проведення службового розслідування складено Висновок службового розслідування, проведеного за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими ВнП № 3 Запорізького РУП в Запорізькій області від 13 березня 2024 року № 310/01/35-2024, який затверджений начальником ГУ НП в Запорізькій області полковником поліції ОСОБА_7 13 березня 2024 року.

Наказом начальника ГУНП в Запорізькій області від 13 березня 2024 року № 377, з урахуванням вищезазначеного висновку дисциплінарної комісії, до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0152008) застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом начальника ГУНП в Запорізькій області по особовому складу від 21 березня 2024 року № 223о/с позивача відповідно до Закону України «Про національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 21 березня 2024 року.

Представник позивача визначив підставу протиправності спірного наказу про звільнення наголосивши на відсутності обвинувального вироку суду щодо вчинення позивачем інкримінованого кримінального правопорушення.

Надаючи нормативно правове обґрунтування спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII), Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут), Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі Порядок № 893) та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частини 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 статті 18 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частинами 1-2 статті 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

З урахуванням пункту 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно зі статтями 1, 3 Дисциплінарного статуту службова дисципліна передбачає дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема:

- бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

- знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

- утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

- поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень.

Згідно з частинами 1,3 статті 11, 12, частиною 1 статті 13 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно з частинами 1-4 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Частинами 1-3 статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Частинами 7-8 статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частинами 2-3 статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Пунктами 1-4 розділу V Порядку № 893 визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пунктів 1, 2, 9 розділу VІ Порядку № 893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу VІІ Порядку № 893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Отже, з аналізу норм законодавства, яке регулює особливості проходження служби в поліції висновується, що однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту. Іншою підставою звільнення є набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 804/4096/17 зазначав, що притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10 частини першої статті 77 Закону № 580-VІІІ), є окремими підставами для звільнення зі служби в поліції та припинення служби в поліції, не пов`язаними із притягненням особи до дисциплінарної відповідальності (пункт 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VІІІ).

Акцентуючи увагу на тому, що Закон № 580-VІІІ виокремлює зазначені підстави для звільнення зі служби в поліції, Верховний Суд у справі № 804/4096/17 мав на меті звернути увагу, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Відтак, такі підстави для звільнення зі службі в поліції, як притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягненням до дисциплінарної відповідальності.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у подібних правовідносинах, зокрема у постановах від 07 лютого 2020 року у справі № 260/1118/18, від 26 листопада 2020 року у справі № 580/1415/19, від 22 лютого 2023 року у справі № 200/11036/20-а, від 14 березня 2023 року у справі № 320/1206/21 та багатьох інших.

Адміністративний суд відповідно до частини 2 статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що відповідач виконав покладений на нього обов`язок доказування щодо правомірності оскаржуваного у цій справі наказу про притягнення позивачки до відповідальності.

Вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

При цьому суд застосовує критерії правомірності рішення, дії чи бездіяльності, що визначені частиною 2 статті 2 КАС України і досліджує чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Такий підхід до вирішення питання про правомірність притягнення осіб до дисциплінарної відповідальності застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17, а також Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 лютого 2020 року у справі № 260/1118/18, від 28 лютого 2020 року у справі № 825/1398/17, від 06 березня 2020 року у справі № 804/1758/18 та від 20 жовтня 2020 року у справі № 340/1502/19 та ін.

Висновком службового розслідування встановлено, що позивач вчинив проступок, який виявився у порушенні вимог, передбачених частинами 1, 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ (зі змінами, внесеними Законом України від 15 березня 2022 року № 2123-ІХ), пунктами 1, 2 частини 1, частиною 2 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статтею 22, частиною 1 статті 24, статтею 38, пунктом 2 частини 3 статті 61 Закону України «Про запобігання корупції», пунктом 1 розділу II, пунктом 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, Присяги працівника поліції та своєї посадової інструкції (функціональних обов`язків), що виразилося у невжитті заходів щодо уникнення поведінки, яка була розцінена як підстава для підозри в скоєнні корупційного правопорушення, що підриває авторитет поліції та ганьбить звання поліцейського, із урахуванням вимог підпункту 2 пункту 1 наказу Національної поліції України від 19 липня 2022 року № 507.

Відповідач виснував, що склад дисциплінарного проступку позивача полягає у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій несумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських.

Як встановлено службовим розслідуванням, 26 лютого 2024 ро до ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Мелітополі (з дислокацією у місті Запоріжжі), у ході досудового розслідування у рамках кримінального провадження ЄРДР № 0000394 від 03 липня 2023 року, інспектору сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 (смт Новомиколаївка) ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанту поліції ОСОБА_1 та поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 3 (смт Новомиколаївка) ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшому сержанту поліції ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. передбаченого частиною 3 статті 368 КК України, що кваліфікується як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи дії з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення свідчить про початок стадії кримінального провадження притягнення особи до кримінальної відповідальності, що своїм наслідком має притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Тобто сам факт повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення під час виконання ним своїх службових обов`язків, само по собі підриває авторитет і довіру до поліції як органу, який покликаний захищати життя, здоров`я громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

При цьому суд ураховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 22 листопада 2023 у справі № 480/2696/22:

«(…) у цьому аспекті варто зауважити, що вчинки, які дискредитують працівників поліції та, власне, органи Національної поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

55. Отже, дискредитація звання поліцейського за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів Національної поліції та її працівників в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби.

Отже, суд наголошує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.

Відповідач призначив службове розслідування та провів його у відповідності до наведених судом нормативно-правових актів, встановивши наявність вчинку який дискредитує органи Національної поліції, недотримання вимог чинного законодавства, нормативних актів, що регламентують діяльність Національної поліції України, безвідповідальне відношення до своїх функціональних обов`язків, порушення норм професійної етики поліцейських та призводить до приниження авторитету поліції.

Таким чином, відповідач, застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення, урахував тяжкість дисциплінарного проступку, вчиненого позивачем, обставини цього проступку та тяжкість наслідків вчиненого проступку.

Також суд встановив, що відповідач, застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення, урахував і наявність інших дисциплінарних стягнень попередження про неповну службову відповідальність, застосоване наказом ГУНП в Запорізькій області від 26 січня 2024 року № 131, інформація щодо наявності якого міститься у висновку.

Крім того, суд відхиляє аргументи позивача, які полягають в тому, що оскільки відсутній вироку суду про визнання позивача винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, відтак відсутні підстави для звільнення позивача зі служби. Як встановив суд підставою для притягнення позивача до відповідальності стало порушення позивачем службової дисципліни. При цьому наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

Ухвалюючи рішення у цій справі, суд застосовує правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 30 серпня 2022 року у справі № 120/8381/20-а та від 14 березня 2023 року у справі № 320/1206/21.

Суд наголошує, що затримання поліцейського за обставин підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України, суспільний резонанс такої події, тяжкі наслідки такої події, що виявилися у шкоді для авторитету поліції, стали наслідком недисциплінованості позивача на службі та порушення ним професійної етики.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що застосування відповідачем до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення відповідає критеріям правомірності рішення та дій відповідача, що визначені частиною 2 статті 2 КАС України.

Таким чином, позовні вимоги, заявлені позивачем є необґрунтованими, з огляду на що у задоволенні позову суд відмовляє.

Розподіл судових витрат в порядку статті 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправним наказу та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 27 червня 2024 року.

Суддя Д.В. Татаринов