Справа № 120/1545/24
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 червня 2024 р. Справа № 120/1545/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю прийнятого органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Зокрема, позивачка зауважує, що нею дотримано усіх вимог для призначення їй відповідного виду пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області скористалося своїм правом на подання відзиву, у якому заперечує проти задоволення позовних вимог. Серед іншого, вказує на те, що у позивачки відсутній необхідний страховий стаж для переведення її на пенсію державного службовця. Окрім того зауважує на відсутність підстав для здійснення перерахунку з урахуванням наданої позивачкою довідки.

Від головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надійшов відзив, у якому представник зауважує, що позивачка не набула права на призначення цього виду пенсії, з огляду на відсутність необхідного страхового стажу. Також вказує на те, що посада в органах місцевого самоврядування не зараховується до стажу державної служби.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини справи.

Позивачка з 04.01.2022 року перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду та отримує пенсію призначену згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

31.10.2023 року позивачка звернулася до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про перерахунок пенсії перехід на пенсію за іншим Законом відповідно до Закону України "Про державну службу".

Розгляд вказаної заяви та доданих до неї документів здійснювався головним управління Пенсійного фонду України у Київській області за принципом екстериторіальності.

За результатами розгляду цього звернення було винесено рішення № 02 від 08.11.2023 року про відмову в перерахунку пенсії, згідно Закону України "Про державну службу", у зв`язку з відсутністю права на даний вид перерахунку, а саме, відсутності необхідного страхового стажу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивачка звернулася за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд вказує наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-ХІІ.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, яка застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 та 12 цього розділу, якими передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 статті 37 Закону № 3723-XII передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини 1 статті 28 цього Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Верховний Суд у постанові від 01.04.2020 року по справі № 607/9429/17 дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону № 3723-XII та Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 року у справі № 822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.94.2020 року у справі № 687/545/17.

З матеріалів справи слідує, що підставою відмови у переведенні позивача на пенсію за нормами Закону № 3723-XII є недостатній стаж державної служби, який полягає в не зарахуванні трудового стажу позивачки на посадах в органах місцевого самоврядування.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України - стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII.

Так, відповідно до трудової книжки позивачки у період з 01.08.1993 року по 28.12.2016 року вона працювала на посаді секретаря Вищекропивнянської сільської ради Немирівського району Вінницької області. Окрім того, позивачці присвоювалися відповідні ранги посадової особи місцевого самоврядування.

Натомість, до стажу державної служби зараховано лише період з 01.08.1993 року по 04.07.2001 року, у зв`язку із набранням чинності Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 року № 2493-ІІІ, згідно з яким керівні працівників спеціалісти місцевих рад набули статусу посадових осіб органів місцевого самоврядування.

Водночас, статтею 46 Закону № 889-VII визначені особливості стажу державної служби, а саме - у частині 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229 (далі - Порядок № 229) стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII.

Згідно з пунктом 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби було визначено Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 (далі - Порядок № 283).

Згідно із пунктом 2 Порядку № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Порядок № 283 втратив чинність у зв`язку із затвердженням 25.03.2016 Постановою № 229 нового Порядку № 229.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 229 до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Статтею 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (далі - Закон № 2493-III) встановлено, що до шостої категорії посад в органах місцевого самоврядування відносяться посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад.

У пункті 4 частини 2 статті 46 Закону № 889-VIII визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Таким чином, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом № 2493-IIІ, входить до стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 року по справі № 735/939/17.

Так, оскільки позивачка з 01.08.1993 року по 28.12.2016 займала посаду секретаря сільської ради, стаж з 01.08.1993 року по 30.04.2016 має включатися до стажу державної служби, що дає право на пенсійне забезпечення у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Відтак, рішення головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 08.11.2023 року № 45843/03-16 є протиправним та підлягає скасуванню.

Натомість, період роботи позивачки на відповідній посаді з 01.05.2016 року не впливає на її право на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.

Відтак, оскільки станом на 01.05.2016 року позивачка набула понад 22 роки роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та на зазначену дату займала посаду секретаря сільської ради, яка віднесена до відповідних категорій посад державної служби, остання набула правових підстав для переведення з пенсії за віком на пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону № 3723-XII.

Щодо наданої позивачкою довідки для обрахунку її пенсійного забезпечення до головного управління Пенсійного фонду України, суд вказує наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок).

Пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (п. 1 Порядку).

При цьому, відповідно до пунктів 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" № 889-VIII та на виконання пункту 6 Порядку № 622, Міністерством соціальної політики України розроблено та наказом від 10.05.2017 року за № 750 затверджено Порядок видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад (далі - Порядок №750).

Пунктами 2 і 5 Порядку № 750 передбачено, що довідка про заробітну плату для призначення пенсії (далі - довідка для призначення пенсії) відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII видається особам, які мають право на призначення пенсії згідно з пунктом 3 Порядку № 622.

Так, згідно із п. 1 вищевказаної Постанови № 1-3, нею затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, що додаються.

Відповідно до положень п. 4 постанови КМУ від 14.09.2016 року № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Відтак, суд зауважує, що вказана довідка містить темпоральні вимоги щодо визначення посадового окладу, надбавки за ранг та вислугу років, а саме, у розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби.

Відповідно до матеріалів справи, позивачка звернулася за призначення цього виду пенсії у жовтні 2023 року.

Натомість, відомості у вказаній довідці стосуються періоду лютого 2022 року.

Відтак, суд погоджується з доводами відповідача, що вказана довідка не може бути врахована при призначенні їй пенсії державного службовця за віком.

Разом з тим, суд зауважує, що при розгляді заяви про переведення на інший вид пенсії не надано оцінки праву позивачки на призначення їй пенсії з урахуванням цієї довідки, а відтак, не належним чином розглянуто відповідну заяву.

У цьому контексті суд позбавлений можливості призначити позивачці пенсію, з огляду на те, що органами Пенсійного фонду України має бути встановлена економічна доцільність здійснення такого переведення.

Окрім того, суд зауважує, що у випадку необхідності надання інших документів, необхідності перевірки відомостей у документах, органи Пенсійного фонду України зобов`язані повідомити про це особу, що звернулася за призначенням пенсії та надати час на надання відповідних документів, або ж надає заявнику допомогу щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

За змістом п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тож, з урахуванням того, що відповідачем протиправно не враховано наявний стаж на державній службі та не оцінено права позивачки на призначення їй пенсії державного службовця з урахуванням довідки, суд дійшов до висновку, що належним та ефективним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивачки від31.10.2023 року, з урахуванням висновків суду у цій справі.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, ), головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. А. Саєнка, 10, м. Фастів, Київська обл., ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 08.11.2023 року № 45843/03-16 про відмову у перерахунку ОСОБА_1 пенсії.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.10.2023 року про перерахунок пенсії перехід на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього рішення.

Стягнути з головного управління Пенсійного фонду України в Київській області понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович