Справа № 500/6789/23
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 500/6789/23 пров. № А/857/6969/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

з участю секретаря судового засідання Ханащак С. І.,

представника відповідача Старжинського Т. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року (прийняте в м. Тернополі суддею Осташем А. В.; складене в повному обсязі 13 лютого 2024 року) в адміністративній справі № 500/6789/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:

- визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі також - ГУ НП в Тернопільській області, відповідач) від 03.10.2023 № 2692 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині, що стосуються ОСОБА_1 у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Тернопільській області від 03.10.2023 № 303о/с про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

- поновити ОСОБА_1 на роботі у службі в Національній поліції України на посаді дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції патрульної поліції Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області;

- стягнути з ГУ НП в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03.10.2023 по дату винесення рішення судом, з урахуванням розміру середньоденної заробітної плати - 848,82 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що пунктом 1 наказу ГУ НП в Тернопільській області від 03.10.2023 № 2692 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за порушення службової дисципліни, що виразилося у відмові від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що призвело до складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, не інформування безпосереднього керівника про надзвичайну подію з його участю, ... прийнято рішення застосувати до нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, а наказом № 330 о/с від 03.10.2023 його звільнено зі служби в поліції. Вважає зазначені накази протиправними, позаяк такі базуються на недоведених припущеннях відповідача. Не заперечуючи факт керування транспортним засобом, він вважає, що один з працівників поліції на місці зупинки транспортного засобу, нічого не пояснюючи, запитав його згоду на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального пристрою, на що він погодився; всупереч цьому було складено протокол про адміністративне правопорушення. Також вказує, що згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 242 від 29.09.2023, токсикологічним аналізом сечі № 826 від 29.09.2023 та лабораторним дослідженням крові № 579 від 29.09.2023 ознак алкогольного сп`яніння у нього на час огляду не виявлено.

Вважає зазначене відповідачем порушення ним вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України та вимог посадової інструкції таким, що не відповідає дійсності. Крім того, покликається на незаконність призначення та проведення службового розслідування.

Також вказує, що на день видання оскаржуваних наказів 03.10.2023 він перебував на лікуванні, що підтверджується медичними висновками № 8H6H-2M3K-5H35-6M47, виданим КНП «Міська комунальна лікарня № 3» Тернопільської міської ради, про що відповідачу було достеменне відомо. Отже, його звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», як реалізація дисциплінарного стягнення, у період його тимчасової непрацездатності є незаконним оскільки до нього було застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення у період його тимчасової непрацездатності, що є порушенням частини третьої статті 40 КЗпП України.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з огляду на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; та порушення норм матеріального права і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги приписи пункту 3 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МЗС України від 07 листопада 2018 р. № 893, відповідно до якого службове розслідування не призначається в разі надходження до органу (підрозділу, закладу, установи) поліції чи закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. У цьому разі рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів. Тобто, начальник ГУ НП в Тернопільській області протиправно та безпідставно призначив службове розслідування та дисциплінарну комісію, висновок якої ліг в основу наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції.

Суд першої інстанції зробив висновок, що суть вчиненого ним дисциплінарного проступку полягала у категоричній відмові від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки керованого ним транспортного засобу. Однак, відображенні у висновку службового розслідування обставини не відповідають дійсності, а суд першої інстанції, маючи можливість повністю переглянути відеозаписи, наявні на DVD-диску, переглянув їх вибірково, що призвело до хибного висновку щодо обставин та ходу розвитку подій на місці зупинки керованого ним автомобіля. Вказав, що він не відмовляюся від проходження огляду на стан алкогольного сп`янінні, проте просив повідомити мені причини та підстави проведення такого огляду; надалі виникла суперечка, через що йому стало погано і що стало причиною виклику швидкої допомоги і погане самопочуття стало перешкодою для проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, що спростовує висновки суду першої інстанції про його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як підтверджений факт.

Вважає, що судом першої інстанції неправомірно взяв до уваги свідчення свідка І ОСОБА_2 , який в цьому випадку є зацікавленою особою. Також безпідставними є покликання суду першої інстанції на те, що перебування ним у стані алкогольного сп`яніння підтвердили опитані в ході службового розслідування працівники бригади екстреної медичної допомоги № 4 КНП «ЦМД та МК» ТОР гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , позаяк без результатів відповідних обстежень неможливо надати висновок про перебування особи в стані алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції не взяв до уваги надану ним виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально небезпечних захворювань» від 29.09.2023 № 242, якою зафіксовано відсутність ознак алкогольного сп`яніння, як неналежний доказ. Проте, вказаний заклад охорони здоров`я входить до Переліку лікувально-профілактичних закладів Тернопільської області, яким надається право проведення медичного огляду на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів. Тому вважає, що зібраними у справі доказами та висновком службового розслідування не підтверджено вчинення ним дисциплінарного проступку, який полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а відповідач не врахував, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння ні на місці зупинки, ні в медичному закладі, а суд першої інстанції факт його відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння не встановив та не обґрунтував належними і допустимими доказами, а натомість безпідставно та необґрунтовано не взяв до уваги постанову Тернопільського міськрайонного суду від 09.10.2023 у справі № 607/19089/23, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Отже, відповідачем у справі не доведено, а судом першої інстанції не встановлено та не підтверджено жодними доказами, що він вчинив проступок проти інтересів служби, а саме допустив вчинення дій, які підривають імідж органів поліції, викликають осуд з боку населення та недовіру громадян щодо спроможності протидіяти злочинності в цілому, що сукупно свідчить про безпідставність його звільнення з поліції і про незаконність рішення суду першої інстанції у цій справі про відмову у задоволені його позовних вимог.

ГУ НП в Тернопільській області, погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подало відзив на вказану апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права та об`єктивним обставинам справи. При цьому покликається на те, що факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння в повній мірі підтвердженого матеріалами справи, зокрема, матеріалами службового розслідування, при тому, що позивач на місці події в категоричній формі відмовився від виконання вимог поліцейських. Також зазначає, що постанова Тернопільського міськрайонного суду від 09.10.2023 у справі № 607/19089/23 не має жодного преюдиціального значення при розгляді цієї адміністративної справи. А надана позивачем виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально небезпечних захворювань» не є належним доказом, позаяк такий медичний заклад не входить до Переліку лікувально-профілактичних закладів Тернопільської області, яким надається право проведення медичного огляду на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів.

Службовим розслідуванням також встановлено, що поліцейським Тернопільського РУП неодноразово наголошувалося на дотриманні вимог службової дисципліни, відповідно до відомостей особовий склад СДОП ВППП Тернопільського РУП, зокрема капітан поліції ОСОБА_1 , ознайомлений під підпис із дорученнями начальника Тернопільського РУП, документами ГУ НП в Тернопільській області та Національної поліції України щодо дотримання службової та транспортної дисципліни. Отже, своїми діями позивач свідомо проігнорував вимоги керівництва МВС України, НПУ та ГУНП в Тернопільській області щодо необхідності неухильного дотримання службової дисципліни, а також допустив свідоме ігнорування вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» щодо дотримання вимог законності та службової дисципліни, а також транспортної дисципліни, оскільки будучи працівником поліції зобов`язаний був дотримуватися законодавства, неухильно виконувати накази начальників та бути прикладом у дотриманні законності та службової дисципліни. Зазначає, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.

Вважає безпідставними посилання позивача на те, що дисциплінарною комісією ГУ НП в Тернопільській області не встановлено складу дисциплінарного проступку та безпідставно прийнято рішення про наявність в діяннях позивача складу дисциплінарного проступку. Також зазначає, що не має значення доведеність чи не доведеність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, якщо дисциплінарною комісією ці дії оцінюються в межах наявності вини у вчиненні дисциплінарного проступку.

Стосовно звільнення позивача в період тимчасової непрацездатності зазначає, що за змістом частини першої статті 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 № 2136-1Х (далі - Закон № 2136-ІХ), який набрав чинності з 24.03.2022, у період дії воєнного стану допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця у період його тимчасової непрацездатності із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність. Отже, роботодавець може звільнити працівника у період його тимчасової непрацездатності із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність.

Враховуючи зазначене, ГУ НП в Тернопільській області просило відмовити в задоволенні вимог позивача через їхню безпідставність.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, що відповідно до приписів частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні представник відповідача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скаргу необхідно частково задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 10.03.2009 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України та з 07.11.2015 по 03.10.2023 в Національній поліції України на різних посадах.

На час звільнення обіймав посаду дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції патрульної поліції Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області; спеціальне звання - капітан поліції.

Пунктом 1 наказу ГУ НП в Тернопільській області від 03.10.2023 № 2692 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за порушення службової дисципліни, вимог пункту частини першої статті 18 Закону України «Про національну поліцію» та частиною першою статті 1, пунктів 2 та 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, вимог пунктів 20, 21, 22, 27, 28, 32, 33, 35, 37 розділу 2 посадової інструкції, затвердженої начальником Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області полковником поліції ОСОБА_5 від 15.05.2023 № 6315, що виразилося у відмові від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що призвело до складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, не інформування безпосереднього керівника про надзвичайну подію з його участю, дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції патрульної поліції Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнено з служби в Національній поліції України.

А наказом ГУ НП в Тернопільській області від 03.10.2023 № 330 о/с «По особовому складу» відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України «Про Національну поліцію») дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції патрульної поліції Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 03.10.2023.

Не погоджуючись із вказаними наказами та вважаючи їх протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що матеріалами справи підтверджено, а позивачем не спростовано факт вчинення ним дисциплінарного проступку, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Статтею 3 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За приписами частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону...

Відповідно до частини другої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до частин першої та другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно з пунктами 1, 2, 14 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:

бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За статтею 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено у статті 19 Дисциплінарного статуту, частиною третьої якої передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння (пункт 1 частини шостої статті 19 Дисциплінарного статуту).

Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану викладено у Розділі V Дисциплінарного статуту.

Частиною першою статті 26 Дисциплінарного статуту передбачено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Статтею 29 Дисциплінарного статуту урегульовано питання щодо особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, частиною першою якої визначено, що у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною другою статті 29 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до абзацу четвертого частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Як встановлено судом, підставою для проведення службового розслідування став факт порушення службової дисципліни з боку капітана поліції ОСОБА_1 , який виявлений працівниками УПП в Тернопільській області та про що складений відповідний протокол.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування передбачена Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 р. № 893 (далі - Порядок № 893).

Пунктами 1 - 3 розділу V Порядку № 893 встановлено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

У разі перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці, що підтверджено документально (далі - відсутність на службі за вагомих обставин), час відсутності його на службі не зараховується до строку проведення службового розслідування, про що видається наказ про відсутність на службі за вагомих обставин за підписом особи, яка призначила службове розслідування.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку № 893 службове розслідування має встановити:

наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

вид і розмір заподіяної шкоди;

причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктами 1, 2 Розділу VІ Порядку № 893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

За змістом пункту 1 Розділу VII Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Згідно з матеріалами справи підставою для винесення наказу ГУ НП в Тернопільській області від 03.10.2023 № 2692 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді звільнення зі служби стали результати службового розслідування за виявленими фактами грубого порушення службової дисципліни з боку капітана ОСОБА_1 , яке виразилося у відмові від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, що призвело до складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, свідоме ігнорування вимог пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про національну поліцію», частини першої статті 1, пунктів 2 та 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

На реалізацію цього наказу ГУ НП в Тернопільській області прийняло наказ від 03.10.2023 № 330о/с «По особовому складу», яким позивача звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Результати службового розслідування викладено у Висновку від 02.10.2023.

У ході проведення службового розслідування встановлено, що 29.09.2023 о 00:57 під час патрулювання м. Тернопіль екіпажем «Юпітер - 201» у складі інспектора взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП НП України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 та поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП НП України рядового поліції ОСОБА_7 , по вул. Л. Курбаса, 7, в м. Тернополі за порушення комендантської години було зупинено автомобіль марки «Шкода Фабія», р. н. НОМЕР_1 під керуванням водія капітана поліції ОСОБА_1 , який на момент зупинки виконував службові обов`язки, а саме: за вказівкою керівництва спільно з старшим дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції патрульної поліції Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області капітаном поліції ОСОБА_2 виконували доручення про проведення слідчих (розшукових) дій дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 28.09.2023 № 769 по матеріалах кримінального провадження від 12.08.2023 № 0000984, за ознаками кримінального проступку, передбаченого статтею 395 КК України, в цивільній формі одягу та без табельної вогнепальної зброї.

У ході спілкування працівників УПП з капітаном поліції ОСОБА_1 , у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук.

З цієї причини йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою приладу «Alcotest Drager 6810 № 0422», однак від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу поліцейських в категоричній формі він відмовився; також він відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

У зв`язку з відмовою пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою приладу «Alcotest Drager», а також у медичному закладі, що є порушенням пункту 2.5 ПДР України, на капітана поліції ОСОБА_1 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД 039390, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Як видно зі складеного адміністративного протоколу поліцейський від надання пояснень відмовився, однак проставив підпис в графі «Тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом отримав» та в графі «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності».

Про вказану подію капітан поліції ОСОБА_1 безпосереднього керівника не проінформував, проте зателефонував до начальника Тернопільського РУП полковника поліції С. Осадці.

Як пояснив позивач, він не зміг додзвонитися до свого безпосереднього керівника.

У зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння поліцейськими УПП капітану поліції ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Alcotest Drager 6810 0422» на місці зупинки, що також підтверджується відеозаписами з нагрудних камер поліцейських (DVD-диск із записами долучений до матеріалів справи).

Водій капітан поліції ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції відмовився від проходження вказаного огляду, а також відмовився від проходження огляду у найближчому медичному закладі.

У зв`язку з наведеним на капітана поліції ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП.

Після складання адміністративних матеріалів автомобіль, яким керував капітан поліції ОСОБА_1 , старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 та рядовим поліції ОСОБА_10 передано під розписку гр. ОСОБА_11 .

Посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 03.03.2023 було вилучено працівниками поліції.

Також опитаний у ході службового розслідування з приводу вказаних обставин капітан поліції ОСОБА_2 пояснив, що 28.08.2023 він перебував на роботі та о 18 год. 15 хв. прибув на нараду в адміністративне приміщення Тернопільського РУП, що по вул. Шевченка, 10 в м. Тернополі, де надалі спільно з капітаном поліції ОСОБА_1 отримав завдання від майора поліції ОСОБА_12 щодо виконання доручення дізнавача від 28.09.2023 № 769 по матеріалах кримінального провадження № 0000984 від 12.08.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого статтею 395 КК України для доставляння фігуранта в цьому провадженні до Тернопільського РУП з метою проведення слідчих дій.

На виконання вказаного доручення, він спільно з капітаном поліції ОСОБА_1 на власному автомобілі останнього марки «Шкода Фабія», р. н. НОМЕР_1 , близько 19:00 год. приїхали на вул. В. Великого в м. Тернополі, де надалі капітан поліції ОСОБА_1 відлучився по своїх справах, а він (капітан поліції ОСОБА_2 ) залишився у цьому автомобілі.

Близько 20 год. 30 хвилин капітан поліції ОСОБА_1 повернувся в автомобіль та, під час спілкування з капітаном поліції ОСОБА_2 , останній помітив у капітана поліції ОСОБА_1 явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя та запах з ротової порожнини.

На запитання чи вживав він алкоголь капітан поліції ОСОБА_1 категорично заперечив.

Крім того, ОСОБА_2 повідомив, що під час оформлення адміністративних матеріалів капітан поліції ОСОБА_1 неодноразово намагався відійти з місця події, поводив себе агресивно та конфліктував.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_2 повідомив, що точного не пригадує тих обставин, що мали місце 28 - 29 вересня 2023 року, але повністю підтвердив те, що все що з його слів відображено у висновку службового розслідування відповідає дійсності. З висновком службового розслідування він повністю ознайомлений, оскільки його також було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Як уже зазначено вище, поліцейський зобов`язаний: знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України (підпункти 2 та 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту).

Під вчинками, що дискредитують звання працівника Національної поліції та власне і органи Національної поліції, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою поліції у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника поліції та власне поліції.

До таких вчинків слід віднести, зокрема, скоєння проступку, не сумісного з продовженням служби в поліції. Порушення ж позивачем моральних та етичних приписів, Правил дорожнього руху може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції України, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства, репутацію Національної поліції.

Судом також встановлено, що після обстеження лікарями швидкої медичної допомоги капітан поліції ОСОБА_1 вимагав щоб його госпіталізували до лікарні, проте зі слів лікарів, необхідності у цьому не було, оскільки результати попереднього обстеження не вимагали госпіталізації пацієнта.

Після ознайомлення із складеним протоком про адміністративне правопорушення капітан поліції ОСОБА_1 відправився до медичного закладу.

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтвердили також опитані в ході службового розслідування працівники бригади екстреної медичної допомоги № 4 КНП «ЦМД та МК» ТОР гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Вони зазначили, що в ході обстеження гр. ОСОБА_1 був виміряний артеріальний тиск, результати якого становити 120/90, пульс (100), сатурація (99 %). Від проходження кардіограми в автомобілі швидкої останній відмовився та наголосив, щоб його госпіталізували у лікувальний заклад. Вказаному громадянину було наголошено, що життєві показники його в нормі, однак він продовжив наполягати на госпіталізації.

Надалі його було доставлено до приймального відділення ТМК 2 м. Тернопіль із діагнозом гостра реакція на стрес. Працівники екстреної медичної допомоги зазначили, що ОСОБА_1 поводив себе збуджено, а також мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема із ротової порожнини було чути запах алкоголю.

На спростування факту перебування в стані алкогольного сп`яніння позивач посилається на виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально небезпечних захворювань» від 29.09.2023 № 242, якою зафіксовано, що згідно результатів проведення амбулаторних досліджень, які проводилися 29.09.2023 в період з 03:20 год до 03:40 год, ознак сп`яніння не виявлено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що такий доказ не є допустимим, позаяк він не відповідає встановленому порядку виявлення алкогольного сп`яніння та проведений у лікувальному закладі, який не наділений повноваженнями на проведення такого роду медичних оглядів.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до Переліку лікувально-профілактичних закладів Тернопільської області, яким надається право проведення медичного огляду на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів, затвердженим спільним наказом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області та Департаменту охорони здоров`я Тернопільської облдержадміністрації № 110/577-д від 04.12.2015, КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально небезпечних захворювань» не входить до цього переліку.

Підпунктом 2 пункту 1 наказу Національної поліції України «Про заходи щодо зміцнення службової дисциплінами та дотримання законності в діяльності поліції» від 19 липня 2022 року № 507 передбачено застосування за результатами службових розслідувань за фактами керування поліцейськими транспортними засобами в стані (або з ознаками) сп`яніння - звільнення зі служби в поліції.

Листом Голови Національної поліції України від 10.02.2017 № 1529/01/12-2017 щодо проведення комплексу заходів, спрямованих на дотримання працівниками поліції вимог транспортної дисципліни, доповідної записки Національної поліції України від 06.02.2019 № 1964 «Про заходи реагування, вжиті до поліцейських, відносно яких у 2018 складалися протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП» та листом Національної поліції України від 18.02.2019 № 1884/01/12-2019 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та законності в діяльності поліції» передбачено вжиття заходів дисциплінарного впливу до поліцейських, які керують транспортними засобами у стані сп`яніння, або відмовляються пройти огляд на проходження на стан сп`яніння у вигляді безальтернативного звільнення зі служби в поліції.

Позивач також був ознайомлений під підпис із дорученням начальника Тернопільського РУП від 25.01.2023 № 30 «Про організацію виконання заходів, передбачених дорученням ГУНП в Тернопільській області від 18.01.2023 № 19/01/2-2023 «Про дотримання виконавської, транспортної та обліково-реєстраційної дисципліни», дорученням начальника Тернопільського РУП від 27.06.2023 № 269 «Про організацію виконання заходів, передбачених листом ГУ НП в Тернопільській області від 19.06.2023 1050/2/06/2023 «Про дотримання правил носіння однострою, ділового стилю одягу, службової та транспортної дисципліни», а також дорученнями начальника Тернопільського РУП від 16.06.2023 №244, від 25.01.2023 № 31, від 16.01.2023 № 14, від 14.09.2023 № 418, 21.08.2023 № 365, від 11.08.2023 № 338, від 11.08.2023 № 339, від 14.07.2023 № 296, від 04.07.2023 № 281.

Правилами етичної поведінки поліцейських, які затверджені наказом МВС № 1179 від 09.11.2016 (далі - Правила №1179) передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Також посадовими повноваженнями ОСОБА_1 передбачено обов`язок не вчиняти будь-яких дій, що ганьблять образ поліцейського.

У силу покладених на поліцейського службових обов`язків, він не повинен допускати вчинків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

З приводу покликань апелянта на приписи пункту 3 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МЗС України від 07 листопада 2018 р. № 893, та постанову Тернопільського міськрайонного суду від 09.10.2023 у справі № 607/19089/23. якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, колегія суддів зауважує, що Верховний Суд у своїх постановах неодноразово досліджував питання можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які (або частина яких) у той же час можуть містити ознаки адміністративного правопорушення, а також обов`язковості врахування у такому випадку рішення суду, ухваленого за наслідками вирішення питання про вчинення цією особою адміністративного правопорушення і її вини у його вчиненні.

Станом на час перегляду цієї справи позиція Верховного Суду із цього питання є усталеною та її суть з різних боків розкрито у постановах: від 06 березня 2019 р. у справі № 816/1534/16, від 17 липня 2019 р. у справі № 806/2555/17, від 22 жовтня 2019 р. у справі № 480/3950/18, від 23 жовтня 2019 р. у справі № 804/4480/17, від 29 листопада 2019 р. у справі № 824/832/18-а, від 13 лютого 2020 р. у справі № 1.380.2019.000121, від 05 березня 2020 р. у справі № 815/4478/16, від 24 вересня 2020 р. у справі № 420/602/19, від 19 травня 2022 р. у справі № 480/4079/18, від 26 травня 2022 р. у справі № 420/3630/20, від 07 липня 2022 р. у справі № 460/5545/20 та інших.

В основу мотивів цих судових рішень покладено висновки про те, що адміністративна та дисциплінарна відповідальність є різними, окремими і самостійними видами відповідальності поліцейського. Порядок і підстави притягнення поліцейського до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами. Притягнення чи не притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності не може бути обумовлено наявністю чи відсутність складу іншого правопорушення чи фактом притягнення до іншого виду відповідальності. Відсутність факту притягнення поліцейського до адміністративної відповідальності не виключає наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який уповноважена особа у порядку Дисциплінарного статуту має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції. Відповідно, у випадку закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, - це є свідченням відсутності складу адміністративного правопорушення, проте не дисциплінарного проступку.

У цьому ж контексті слід зауважити, що за правилами частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Однак, за позицією Верховного Суду, звільнення від доказування, навіть у разі наявності преюдиційних обставин, встановлених у рішенні суду, не може мати абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Для спростування преюдиційних обставин, учасник процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази (подібні за змістом висновки наведено в постановах Верховного Суду від 30 серпня та 22 вересня 2022 року у справах № 904/1427/21, № 420/4977/20).

Відповідно до частини сьомої статті 78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Ураховуючи, що в межах розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності суд не досліджує питань наявності в її діях ознак дисциплінарного проступку, адже, як зазначалося, дисциплінарне провадження має іншу мету, процедуру та правила оцінки дій і матеріалів, то висновки такого суду (його правова оцінка) не є обов`язковими для суду, який розглядає справу щодо оскарження індивідуального акту про притягнення цієї особи до дисциплінарної відповідальності. Це ж стосується дисциплінарного органу, який, вирішуючи питання наявності або відсутності у діях особи ознак дисциплінарного проступку, керується виключно правилами та вимогами, встановленими для дисциплінарної процедури, однак не втручається у питання винуватості цієї особи у скоєнні адміністративного правопорушення за правилами і в порядку КУпАП.

Також доводи апеляційної скарги з приводу того, що позивач не вчиняв дисциплінарного проступку, щодо надання необґрунтованої переваги доказам сторони відповідача спростовуються в повній мірі наявними в справі та дослідженими судами доказами, які узгоджуються між собою, зокрема, висновками службової перевірки відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, показаннями свідків тощо, а виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально небезпечних захворювань» від 29.09.2023 № 242 правомірно не взята до уваги як неналежний доказ, з огляду на порушення порядку його отримання; який, крім того, вона суперечить сукупності інших досліджених судами доказів, які не викликають сумнівів у їх правдивості та достовірності.

Беручи до уваги встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який повною мірою дослідивши як матеріали службового розслідування, так і докази, надані під час судового розгляду, констатував обґрунтованість висновку службового розслідування щодо вчинення позивачем стверджуваного порушення, що зумовлює наявність у відповідача правових підстав розцінювати ці дії як дисциплінарний проступок та притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності.

Позаяк дії ОСОБА_1 , які стали предметом дослідження під час проведення службового розслідування, свідчать про порушення ним службової дисципліни, а відтак вчинення дисциплінарного проступку, підстави для скасування оскаржуваних наказів відсутні. Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про визнання протиправними і скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, відтак підстави для їх задоволення також відсутні.

З приводу покликань позивача на те, що його було звільнено в період тимчасової непрацездатності, колегія суддів зауважує, що відповідно до приписів частини першої статті 5 Закону України від 15.03.2022 № 2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця у період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці (крім відпустки у зв`язку вагітністю та пологами та відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.

Тобто, роботодавець може звільнити працівника у період його тимчасової непрацездатності із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що позивача було правомірно звільнено в період його тимчасової непрацездатності, водночас, позаяк позивач перебував на лікарняному по 30 жовтня 2023 року, колегія суддів вважає за необхідне змінити дату його звільнення з 03 жовтня 2023 року на 31 жовтня 2023 року - перший робочий день після закінчення лікування.

Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 в справі № 752/1880/19 дійшов висновку про те, що у випадках зміни дати звільнення відсутній склад трудового майнового правопорушення, тобто підстава і умови матеріальної відповідальності роботодавця. Причинами того, що працівник не виконував свої трудові обов`язки і не отримував заробітну плату, є тимчасова непрацездатність, а не винні дії (бездіяльність) роботодавця.

Зміна дати звільнення не є вимушеним прогулом, за який працівникові виплачується середній заробіток, розмір якого обчислюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затв. постановою КМ України № 100 від 08.02.1995.

У разі зміни дати звільнення середній заробіток за весь час вимушеного прогулу не виплачується, а виплачується за період тимчасової непрацездатності допомога з тимчасової непрацездатності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 16.12.2020 в справах № 461/7292/17, № 761/36220/17 та від 08.09.2021 у справі № 265/5327/20.

З огляду на зазначене апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, змінивши рішення в частині звільнення позивача із займаної посади шляхом зміни дати звільнення; у решті рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Решта доводів апеляційної скарги на законність рішення суду першої інстанції не впливають та висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак не потребують додаткового аналізу.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Тобто, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина четверта статті 317 КАС України).

З огляду на викладене, доводи апеляційних скарг є частково суттєвими і складають підстави для висновку про частково неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що є підставою для зміни рішення суду першої інстанції у зазначений вище спосіб.

Керуючись статтями 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року в адміністративній справі № 500/6789/23 змінити в частині звільнення позивача з посади дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції патрульної поліції Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області.

Змінити дату звільнення ОСОБА_1 з посади дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції патрульної поліції Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, з 03 жовтня 2023 року на 31 жовтня 2023 року.

У решті рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року в адміністративній справі № 500/6789/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Повне судове рішення складено 26.06.24