Справа № 380/25089/23
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 рокусправа № 380/25089/23
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Козак-Буд" до Львівської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, -

у с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Козак-Буд" звернулося в суд з позовом до Львівської митниці Державної митної служби України, в якому просить :

- визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості № UA209000/2023/000154/2 від 07.07.2023року;

- визнати протиправним та скасувати рішення, яке оформлене Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці Державної митної служби України №UA209150/2023/000074;

- визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості № UA209000/2023/000257/2 від 21.09.2023року;

- визнати протиправним та скасувати рішення, яке оформлене Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці Державної митної служби України №UA209150/2023/000102.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачем, за результатами перевірки поданих позивачем митних декларацій, прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/000154/2 від 07.07.2023 року та № UA209000/2023/000257/2 від 21.09.2023 року, а також картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209150/2023/000074 та №UA209150/2023/000102. Вважає такі рішення необґрунтованими та таким, що суперечить нормам чинного законодавства. Зазначає, що надані позивачем до митного органу документи на підтвердження вартості товару не містять розбіжностей та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною шляхом застосування основного методу, що свідчить про порушення відповідачем передбаченого ст.57 Митного кодексу України щодо порядку визначення митної вартості товару. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем не доведено та не обґрунтовано належними та достатніми доводами й доказами наявність у поданих йому зазначених у частині 2 статті 53 Митного кодексу України документів розбіжностей, ознак підробки, відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, що унеможливлює законне витребування додаткових документів за частиною 3 статті 53 Митного кодексу України. Надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар, умови поставки, ціну, а отже у сукупності містять відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом. Однак, відповідач безпідставно їх не врахував у зв`язку з чим дійшов необґрунтованих висновків про наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням резервного методу. У зв`язку з наведеним просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 14.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

24.11.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив. Щодо прийнятого Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/000154/2 (МД № 23UA88U9 від 03.07.2023) зазначив, що відповідно до п.6.2 контракту від 01.10.2011 № 2011/10/011 Покупець зобов`язаний в 30-денний термін оплатити вартість поставленого товару або погодженя. Покупця здійснити передоплату грошових коштів за поставляємий товар. Тобто, контрактом не зазначено чітких умов оплати за товар. Поряд з цим у рахунку-фактурі №00081/FE/23/MGBA від 29.06.2023 вказані умови оплати за товар: перерахунок в 14-денний термін до 14.07.2023. Тобто, договором не встановлено, що умови оплати можуть визначатися у односторонньому порядку продавцем у рахунку-фактурі. Платіжне доручення в іноземній валюті від 27.06.2023 № 1 не стосується задекларованої партії товару. У поданому додатку до контракту №7 від 01.11.2022 визначено, що ціна товару по контракту буде становити 1,10-1,20 дол. США/кг. Однак, не вказано конкретні умови для ціни 1,10 чи 1,20 дол. США/кг. У поданому прайс-листі від 01.01.2023 №б/н вказана цінова пропозиція 1,10- 1,20 дол.США/кг. Які умови визначають ціну 1,10 чи 1,20 дол.США/кг не зазначено. Поданий до митного оформлення висновок експертної організації від 16.12.2022 №22/1/297 не стосується оцінюваної партії товару. На вимогу митного органу декларантом надано: експертний висновок Львівської ТПП від 04.07.2023 №19-09/618. У висновку експерт проводить пошук інформації по вартості товару на ринку Польщі та проводить розрахунок вартості товару по наявних пропозиціях (таблиця №2). Експертом взято за основу вартість за одну упаковку товару та в подальшому здійснено перерахунок ціни в кілограми. Однак, вагу однієї скоби експертом встановлено теоретично виходячи із геометричних розмірів скоби та з врахуванням можливої питомої ваги матеріалу 7800 кг/м.куб, хоча в жодному документі питома вага матеріалу з якого виготовлена скоба не зазначено. Вказане не дає можливості впевнитись у правильності проведених експертом розрахунків. Інші подані документи або уже подавались з МД або не усувають виявлені розбіжності. Щодо прийнятого Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/000257/2 (МД № 23UA99U3 від 21.09.2023) зазначив, що відповідно до п.6.2 контракту від 01.10.2011 № 2011/10/011 (далі Контракт) Покупець зобов`язаний в 30-денний термін оплатити вартість поставленого товару або погодженя Покупця здійснити передоплату грошових коштів за поставляємий товар. Тобто, контрактом не зазначено чітких умов оплати за товар. Поряд з цим у рахунку-фактурі № 00115/FE/23/MGBA від 12.09.2023 вказані умови оплати за товар: перерахунок в 14-денний термін до 26.09.2023. Тобто, Контрактом не встановлено, що умови оплати можуть визначатися у односторонньому порядку продавцем у рахунку-фактурі; - пунктом 2.1 Контракту визначено, що продавець виставляє фактури VAT. Однак, подана до митного оформлення faktura eksportowa №00115/FE/23/MGBA від не є фактурою VAT. Пунктом 6.1 Контракту встановлено, що платежі за товари мають здійснюватися за дорученням Покупця на користь Продавця. Таке доручення чи інші угоди з третіми особами до митного оформлення не подавалося. У рахунку-фактурі № 00115/FE/23/MGBA від 12.09.2023 міститься посилання на замовлення №34454/2023. Такий документ до митного оформлення не подавався. CMR від 12.09.2023 № 456050 містить посилання на документ № FE 00115/FE/23/116BA. Такий документ до митного оформлення не подавався. У графі 44 МД вказано під кодом 3008 "Документ, що підтверджує вартість страхування" документ б/н від 19.11.2022 (діє до 18.11.2023). Такий документ до митного оформлення не подавався. Платіжний документ №45404287 від 07.09.2023 (у графі 44 помилково вказаний б/н) засвідчує переказ коштів на користь продавця нібито за партію товарів, оформлену за МД 23UA69U3 від 07.07.2023. Проте, відповідно до поданих до вказаної МД фактур №00081/FE/23/MGBA та 00082/FE/23/MGBA терміном сплати є 13.07.2023 та 14.07.2023, тобто задовго до самого факту сплати. Платіжний документ "ПД за 1 за попередню поставку" від 27.06.2023 засвідчує переказ коштів на користь продавця нібито за партію товарів, оформлену за МД 23UA02U2 від 12.04.2023. Проте, відповідно до поданої до вказаної МД фактури №FE 18/23/MGBA терміном сплати є 09.03.2023, тобто задовго до самого факту сплати. У експортній декларації від 12.09.2023 №23PL402010E1420519 статистична вартість товару складає 102015 польських злотих. У перерахунку за курсом НБП для митних вартостей на вересень 2023 року (4,1438 польських злотих за 1 євро) це складає 24618,71 дол. США, що відповідає заявленій фактурній вартості. За заявлених умов поставки EXW- Tomice, це не кореспондує з положеннями статті 4 Регламенту Комісії ЄС від 09.02.2010 №113/2010, в якій зазначено, що статистична вартість повинна ґрунтуватися на вартості товарів та коригуватись так, щоб містити виключно та повністю транспортні та страхові витрати, що були понесені задля доставки товарів з місця їх відправлення до кордону держави-члена, у якій товари перебувають на момент поміщення під митну процедуру. Платіжне доручення в іноземній валюті від 27.06.2023 №1 не стосується задекларованої партії товару. Таким чином, митницею виявлено розбіжності та відсутність належних документів, що підтверджують всі складові митної вартості. Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана, однак позивачем не надано всіх додаткових документів, витребуваних митницею згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у ч. 2-4 ст. 53 Митного кодексу України.

Зважаючи на викладене, Львівська митниця вважає, що спірні рішення та картки відмови прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягають скасуванню, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

Товариством з обмеженою відповідальністю КОЗАК-БУД () укладено контракт № 2011/10/011 від 01.10.2011 міжнародної купівлі продажу товарів (далі - Контракт) з Przedsiebiorstwo Bizea Sp.z оо (Польща).

Відповідно до п.1.1. Контракту, в порядку та на умовах, визначених контрактом, Продавець зобов`язується продати Покупцю, а Покупець зобов`язується придбати в Продавця на умовах EX Works Bizea Tomice, СІР м.Львів, Львівська область (відповідно до ІНКОТОРЕМС) товари відповідно до інвойсів, доданих до товаросупровідних документів.

Пунктом 2.1 Контракту сторонами визначено ціну на скобу, яка закуповується по цьому контракту та зазначено, що ціна зазначається в товарно-транспортній накладній на момент відвантаження.

Згідно з пунктом 6.2 Контракту Покупець зобов`язаний у 30-ти денний термін виплатити вартість поставленого товару чи за згодою Покупця здійснити передоплату коштів за поставлений товар.

1) З метою переміщення через митний кордон товару Товариством з обмеженою відповідальністю КОЗАК-БУД, через митного брокера було подано для оформлення митному органу митну декларацію від 03.07.2023 №UA88U9, згідно з якою митна вартість товару була визначена за рахунком-фактурою товару №00081/FE/23/MGBA від 29.06.2023 року і рахунком-фактурою товару №00082/FE/23/MGBA від 30.06.2023 року 24821,16 долара, що становить по курсу на день заповнення декларації 925 675,07 грн.

Оскільки відповідачем виявлено розбіжності та відсутність належних документів, що підтверджують всі складові митної вартості товару, позивачу відповідно до ч. 2, 3 ст. 53 МКУ була виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана, зокрема запропоновано надати наступні документи: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: договір про надання транспортно-експедиційних послуг, рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційих послуг, акти виконаних робіт, калькуляцію транспортних витрат, - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як слідує з картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209150/2023/000074, на підтвердження достовірності митної вартості, що зазначена в митній декларації №UA88U9 від 03.07.2023 позивачем надано такі документи: рахунок-фактура (інвойс) 00081/FE/23/MGBA від 29.06.2023; рахунок-фактура (інвойс) 00082/FE/23/MGBA від 29.06.2023; автотранспортна накладна № 456013 від 30.06.2023; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AS0584753 від 30.06.2023; банківський платіжний документ від 27.06.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №24 від 28.06.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 28.06.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №04 від 01.10.2018, №06 від 21.01.2021, №07 від 01.11.2022; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються №2011/10/011 від 01.10.2011; договір про надання послуг митного брокера №114 від 01.09.2022; договір (контракт) про перевезення від 28.06.2023; акт звірки від 03.07.2023; видаткові накладні №12 від 19.04.2023, №13 від 20.04.2023; заявка від 28.06.2023; митна декларація №22UA00U2 від 19.12.2022; митна декларація №UA209150/2022/015813 від 07.10.2022; податкові накладні №1 від 19.04.2023, №2 від 20.04.2023; прибуткову накладну №9 від 12.04.2023; митну декларацію країни відправлення №23PL402010E0996216 від 30.06.2023; митну декларацію за якою відмовлено у випуску товарів №23UA88U9 від 03.07.2023.

Окрім цього, на вимогу відповідача додатково подано експертний висновок №19-09/618 від 04.07.2023, наданий Львівською ТПП та висновок експерта №22/1/297 від 16.12.2022.

Не погодившись з заявленою декларантом митною вартістю товару в декларації №UA88U9 від 03.07.2023, відповідачем прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/000154/2 від 07.04.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №209150/2023/000074 від 07.04.2023.

Згідно з п. 33 вищевказаного рішення обставинами прийняття рішення та джерелами інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості товару, зазначено: Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. За результатами встановлено наступне: - відповідно до п.6.2 контракту від 01.10.2011 № 2011/10/011 Покупець зобов`язаний в 30-денний термін оплатити вартість поставленого товару або погодженя. Покупця здійснити передоплату грошових коштів за поставляємий товар. Тобто, контрактом не зазначено чітких умов оплати за товар. Поряд з цим у рахунку- фактурі №00081/FE/23/MGBA від 29.06.2023 вказані умови оплати за товар: перерахунок в 14-денний термін до 14.07.2023. Тобто, договором не встановлено, що умови оплати можуть визначатися у односторонньому порядку продавцем у рахунку-фактурі; - платіжне доручення в іноземній валюті від 27.06.2023 № 1 не стосується задекларованої партії товару; - у поданому додатку до контракту №7 від 01.11.2022 визначено, що ціна товару по контракту буде становити 1,10-1,20 дол. США/кг. Однак, не вказано конкретні умови для ціни 1,10 чи 1,20 дол. США/кг; - у поданому прайс-листі від 01.01.2023 №б/н вказана цінова пропозиція 1,10- 1,20 дол.США/кг. Які умови визначають ціну 1,10 чи 1,20 дол.США/кг не зазначено; - поданий до митного оформлення висновок експертної організації від 16.12.2022 №22/1/297 не стосується оцінюваної партії товару. Таким чином, митницею виявлено розбіжності та відсутність належних документів, що підтверджують всі складові митної вартості. Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана: Відповідно до ч. 2 статті 53 Митного кодексу України Вам необхідно надати наступні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару №: - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: договір про надання транспортно-експедиційних послуг, рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційих послуг, акти виконаних робіт, калькуляцію транспортних витрат, - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до ч. 3 статті 53 Митного кодексу України, надати (за наявності) такі додаткові документи: - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларантом додатково надано: -експертний висновок Львівської ТПП від 04.07.2023 №19-09/618. У висновку експерт проводить пошук інформації по вартості товару на ринку Польщі та проводить розрахунок вартості товару по наявних пропозиціях (таблиця №2). Експертом взято за основу вартість за одну упаковку товару та в подальшому здійснено перерахунок ціни в кілограми. Однак, вагу однієї скоби експертом встановлено теоретично виходячи із геометричних розмірів скоби та з врахуванням можливої питомої ваги матеріалу 7800 кг/м. куб, хоча в жодному документі питома вага матеріалу з якого виготовлена скоба не зазначено. Вказане не дає можливості впевнитись у правильності проведених експертом розрахунків. Інші подані документи або уже подавались з МД або не усувають виявлені розбіжності. Таким чином, митницею встановлено розбіжності в поданих документах, відсутність належних документів, що підтверджують складові митної вартості. У додатково наданих декларантом документах не усунуто та не роз`яснено виявлені розбіжності. Це є, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ, підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю. Для визначення митної вартості товарів неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари. Використано метод 2б. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД від 22.05.2023 № UA209170/2023/039392, де митна вартість такого товару становить 1,91 дол. США за кг. Коригування не здійснювалося.

2) З метою переміщення через митний кордон товару Товариством з обмеженою відповідальністю КОЗАК-БУД, через митного брокера подано для оформлення митному органу митну декларацію від 21.09.2023 №UA99U3, згідно з якою митна вартість товару була визначена за рахунком-фактурою товару №00115/FE/23/MGBA від 12.09.2023 24618,7 долара, що становить по курсу на день заповнення декларації 900271,39 грн.

Оскільки відповідачем виявлено розбіжності та відсутність належних документів, що підтверджують всі складові митної вартості товару, позивачу відповідно до ч. 2, 3 ст. 53 МКУ була виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана, зокрема запропоновано надати наступні документи: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: договір про надання транспортно-експедиційних послуг, рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг, акти виконаних робіт, калькуляцію транспортних витрат, - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як слідує з картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209150/2023/000102, на підтвердження достовірності митної вартості, що зазначена в митній декларації №UA99U3 від 21.09.2023 позивачем надано такі документи: рахунок-проформа №ІЩТД2023748 від 28.06.2023; рахунок-фактура (інвойс) №NL20230776 від 28.07.2023; автотранспортна накладна від 21.09.2023; сертифікат про походження товару від 29.07.2023; декларація про походження товару № NL20230776 від 28.07.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №116 від 01.09.2023, банківський платіжний документ, що стосується товару №78 від 01.09.2023, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №20.09-2 від 20.09.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 21.09.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №R01/2022 від 20.12.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 20.09.2023, договір про надання послуг митного брокера №262 від 21.09.2022; договір (контракт) про перевезення №19/19-1 від 19.09.2023; заявка на перевезення №1909-2 від 20.09.2023; митна декларація країни відправлення №23LTLC0100EK297144 від 20.09.2023; митна декларація за якою відмовлено у випуску товарів №23UA38U4 від 21.09.2023.

Окрім цього, на вимогу відповідача додатково подано експертний висновок №19-09/618 від 04.07.2023, № 19-09/950 від 14.09.2023 надані Львівською ТПП та висновок експерта №22/1/297 від 16.12.2022.

Не погодившись з заявленою декларантом митною вартістю товару в декларації №UA99U3 від 21.09.2023, відповідачем прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/000257/2 від 21.09.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №209150/2023/000102 від 21.09.2023.

Згідно з п. 33 вищевказаного рішення обставинами прийняття рішення та джерелами інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості товару, зазначено: Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих декларантом документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари. За результатами встановлено наступне:

- відповідно до п.6.2 контракту від 01.10.2011 № 2011/10/011 (далі Контракт) Покупець зобов`язаний в 30-денний термін оплатити вартість поставленого товару або погодженя Покупця здійснити передоплату грошових коштів за поставляємий товар. Тобто, контрактом не зазначено чітких умов оплати за товар. Поряд з цим у рахунку-фактурі № 00115/FE/23/MGBA від 12.09.2023 вказані умови оплати за товар: перерахунок в 14-денний термін до 26.09.2023. Тобто, Контрактом не встановлено, що умови оплати можуть визначатися у односторонньому порядку продавцем у рахунку-фактурі; - пунктом 2.1 Контракту визначено, що продавець виставляє фактури VAT. Однак, подана до митного оформлення faktura eksportowa №00115/FE/23/MGBA від Документ сформований в системі «Електронний суд» 23.11.2023 6 12.09.2023 не є фактурою VAT. - пунктом 6.1 Контракту встановлено, що платежі за товари мають здійснюватися за дорученням Покупця на користь Продавця. Таке доручення чи інші угоди з третіми особами до митного оформлення не подавалося. - у рахунку-фактурі № 00115/FE/23/MGBA від 12.09.2023 міститься посилання на замовлення №34454/2023. Такий документ до митного оформлення не подавався. - CMR від 12.09.2023 № 456050 містить посилання на документ № FE 00115/FE/23/116BA. Такий документ до митного оформлення не подавався. - у графі 44 МД вказано під кодом 3008 "Документ, що підтверджує вартість страхування" документ б/н від 19.11.2022 (діє до 18.11.2023). Такий документ до митного оформлення не подавався. - платіжний документ №45404287 від 07.09.2023 (у графі 44 помилково вказаний б/н) засвідчує переказ коштів на користь продавця нібито за партію товарів, оформлену за МД 23UA69U3 від 07.07.2023. Проте, відповідно до поданих до вказаної МД фактур №00081/FE/23/MGBA та 00082/FE/23/MGBA терміном сплати є 13.07.2023 та 14.07.2023, тобто задовго до самого факту сплати; - платіжний документ "ПД за 1 за попередню поставку" від 27.06.2023 засвідчує переказ коштів на користь продавця нібито за партію товарів, оформлену за МД 23UA02U2 від 12.04.2023. Проте, відповідно до поданої до вказаної МД фактури №FE 18/23/MGBA терміном сплати є 09.03.2023, тобто задовго до самого факту сплати; - у експортній декларації від 12.09.2023 №23PL402010E1420519 статистична вартість товару складає 102015 польських злотих. У перерахунку за курсом НБП для митних вартостей на вересень 2023 року (4,1438 польських злотих за 1 євро) це складає 24618,71 дол. США, що відповідає заявленій фактурній вартості. За заявлених умов поставки EXW- Tomice, це не кореспондує з положеннями статті 4 Регламенту Комісії ЄС від 09.02.2010 №113/2010, в якій зазначено, що статистична вартість повинна ґрунтуватися на вартості товарів та коригуватись так, щоб містити виключно та повністю транспортні та страхові витрати, що були понесені задля доставки товарів з місця їх відправлення до кордону держави-члена, у якій товари перебувають на момент поміщення під митну процедуру; - платіжне доручення в іноземній валюті від 27.06.2023 №1 не стосується задекларованої партії товару.

Таким чином, митницею виявлено розбіжності та відсутність належних документів, що підтверджують всі складові митної вартості. Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана: Відповідно до ч. 2 статті 53 Митного кодексу України Вам необхідно надати наступні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару №: - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: договір про надання транспортно-експедиційних послуг, рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційих послуг, акти виконаних робіт, калькуляцію транспортних витрат, - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до ч. 3 статті 53 Митного кодексу України, надати (за наявності) такі додаткові документи: - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларантом додатково надано: -експертний висновок Львівської ТПП від 14.09.2023 №19-09/950. Пунктом 52 Національного стандарту «загальні засади оцінки майна і майнових прав» (затверджено постановою КМУ від 10.09.2023 № 1440) визначено, що оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки. З висновком не надійшов запит Львівської ТПП на адресу BizeA, тому митниці не відомий його зміст. Однак, з незрозумілих міркувань, на запит Львівської ТПП Магдалена Міхалак надіслала оферту, адресовану ТзОВ Козак Буд. Інші джерела в тексті розділу 8 не наведені. Звідки експерт взяв числові значення, внесені до таблиці 2, невідомо. У примітках до таблиці 2 експерт чомусь наводить курс НБУ станом на 04.04.2023. Однак, вказаний ним курс (39,5686 грн за долар США) не відповідає встановленому НБУ (36,56863) якщо співставити дані у стовпцях "Вартість пол. Злотих за упаковку з ПДВ», « вага упакування, кг» та «Вартість, дол. США за кг без ПДВ» стає зрозумілим, що розрахунки експертки є хибними.

Таким чином, митницею встановлено розбіжності в поданих документах, відсутність належних документів, що підтверджують складові митної вартості. У додатково наданих декларантом документах не усунуто та не роз`яснено виявлені розбіжності. Це є, відповідно до ч. 6 ст. 54 МКУ, підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю. Для визначення митної вартості товарів неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари. Використано метод 2б. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД від 08.09.2023 №23UA86U7, де митна вартість такого товару становить 1,8822 дол. США за кг. Коригування не здійснювалося.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач з спірними рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови не погоджується, вважає їх протиправними та такими, що суперечить поданим декларантом документам та нормам чинного законодавства, а тому звернувся до суду з даним позовом про їх скасування.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України (далі - МК України) від 13.03.2012 року № 4495-VI, який набув чинності з 01.06.2012 року та Генеральною угодою про тарифи та торгівлю 1994 року (ГАТТ 1994).

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 р. (ГААТ).

Згідно з ч. 2 ст. VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами 4 та 5 ст. 58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 1 та ч. 2 ст. 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч. 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу ч. ч. 1, 2 ст. 53 МК України слідує, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Вказана норма кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим п. 3.16 та п. 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналася згідно із Законом України від 15.02.2011 №3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Так, як вже зазначалося вище та слідує з карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209150/2023/000074, на підтвердження достовірності митної вартості, що зазначена в митній декларації №UA88U9 від 03.07.2023 позивачем надано такі документи: рахунок-фактура (інвойс) 00081/FE/23/MGBA від 29.06.2023; рахунок-фактура (інвойс) 00082/FE/23/MGBA від 29.06.2023; автотранспортна накладна № 456013 від 30.06.2023; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AS0584753 від 30.06.2023; банківський платіжний документ від 27.06.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №24 від 28.06.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 28.06.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №04 від 01.10.2018, №06 від 21.01.2021, №07 від 01.11.2022; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються №2011/10/011 від 01.10.2011; договір про надання послуг митного брокера №114 від 01.09.2022; договір (контракт) про перевезення від 28.06.2023; акт звірки від 03.07.2023; видаткові накладні №12 від 19.04.2023, №13 від 20.04.2023; заявка від 28.06.2023; митна декларація №22UA00U2 від 19.12.2022; митна декларація №UA209150/2022/015813 від 07.10.2022; податкові накладні №1 від 19.04.2023, №2 від 20.04.2023; прибуткову накладну №9 від 12.04.2023; митну декларацію країни відправлення №23PL402010E0996216 від 30.06.2023; митну декларацію за якою відмовлено у випуску товарів №23UA88U9 від 03.07.2023.

Та картки №UA209150/2023/000102, на підтвердження достовірності митної вартості, що зазначена в митній декларації №UA99U3 від 21.09.2023 позивачем надано такі документи: рахунок-проформа №ІЩТД2023748 від 28.06.2023; рахунок-фактура (інвойс) №NL20230776 від 28.07.2023; автотранспортна накладна від 21.09.2023; сертифікат про походження товару від 29.07.2023; декларація про походження товару № NL20230776 від 28.07.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №116 від 01.09.2023, банківський платіжний документ, що стосується товару №78 від 01.09.2023, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №20.09-2 від 20.09.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 21.09.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №R01/2022 від 20.12.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 20.09.2023, договір про надання послуг митного брокера №262 від 21.09.2022; договір (контракт) про перевезення №19/19-1 від 19.09.2023; заявка на перевезення №1909-2 від 20.09.2023; митна декларація країни відправлення №23LTLC0100EK297144 від 20.09.2023; митна декларація за якою відмовлено у випуску товарів №23UA38U4 від 21.09.2023.

З огляду на викладене, можна зробити висновок, що декларантом до митного оформлення надано усі обов`язкові документи на підтвердження митної вартості товару, що дають змогу визначити вартість товару за ціною договору.

Втім, як встановлено з оскаржуваних рішень, у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки, як стверджує відповідач, заявлена митна вартість товару не підтверджена документально. Відтак, відповідач виставив декларанту вимогу про подання додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару.

У контексті зазначеного варто зауважити, що ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, витребування документів, передбачених положенням ч. 3 ст. 53 МК України можливе у випадку наявності розбіжностей, ознак підробки або відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 травня 2020 року у справі №809/946/17.

Так, відповідач, в обґрунтування розбіжностей, у поданих позивачем для митного оформлення документах, зазначає, що - відповідно до п.6.2 контракту від 01.10.2011 № 2011/10/011 Покупець зобов`язаний в 30-денний термін оплатити вартість поставленого товару або погодження Покупця здійснити передоплату грошових коштів за поставляємий товар. Тобто, контрактом не зазначено чітких умов оплати за товар. Поряд з цим у рахунку-фактурі №00081/FE/23/MGBA від 29.06.2023 вказані умови оплати за товар: перерахунок в 14-денний термін до 14.07.2023. Тобто, договором не встановлено, що умови оплати можуть визначатися у односторонньому порядку продавцем у рахунку-фактурі; - платіжне доручення в іноземній валюті від 27.06.2023 № 1 не стосується задекларованої партії товару; - у поданому додатку до контракту №7 від 01.11.2022 визначено, що ціна товару по контракту буде становити 1,10-1,20 дол. США/кг. Однак, не вказано конкретні умови для ціни 1,10 чи 1,20 дол. США/кг; - у поданому прайс-листі від 01.01.2023 №б/н вказана цінова пропозиція 1,10- 1,20 дол.США/кг. Які умови визначають ціну 1,10 чи 1,20 дол.США/кг не зазначено; Відповідно до п.6.2 контракту від 01.10.2011 № 2011/10/011 Покупець зобов`язаний в 30-денний термін оплатити вартість поставленого товару або погодження Покупця здійснити передоплату грошових коштів за поставляємий товар. Тобто, контрактом не зазначено чітких умов оплати за товар. Поряд з цим у рахунку-фактурі № 00115/FE/23/MGBA від 12.09.2023 вказані умови оплати за товар: перерахунок в 14-денний термін до 26.09.2023. Тобто, Контрактом не встановлено, що умови оплати можуть визначатися у односторонньому порядку продавцем у рахунку-фактурі; - пунктом 6.1 Контракту встановлено, що платежі за товари мають здійснюватися за дорученням Покупця на користь Продавця. Таке доручення чи інші угоди з третіми особами до митного оформлення не подавалося.

З даного приводу суд зазначає, що вказане не впливає на ціну товару.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 29.07.2020 у справі № 420/1709/19 у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови, на яких повинна здійснитися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої не стосуються. У зв`язку з цим розбіжності щодо умов оплати товару у документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумнів в достовірності задекларованої митної вартості.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Поряд з цим, з матеріалів справи судом встановлено, що станом на дату митного оформлення товару, оплата за нього ще не була здійснена, відтак відповідні банківські платіжні документи були відсутні.

Натомість позивачем долучено банківський платіжний документ від 27.06.2023 №1 , як підтвердження оплати попередньої партії товару, як ввозилася на територію України за митною декларацією 22UA00U3 від 19.12.2022.

Окрім цього, щодо посилань відповідача на те, що у прайс-листі вказана цінова пропозиція 1,10-1,20 дол. США/кг. Які умови визначають ціну 1,10 чи 1,20 дол. США/кг не зазначено, суд звертає увагу на постанову від 23 жовтня 2020 року у справі №810/690/17 де Верховний Суд вказує, що прайс-лист: по-перше, не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, по-друге, прайс-лис - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів. Тобто прайс- лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару.

Відповідна правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 02.06.2022 у справі № 460/2674/20.

Щодо мотивів, на які відповідач зіслався у п. 33 рішення про коригування митної вартості товарів, а саме з приводу того, що п. 2.1 контракту визначено, що продавець виставляє фактури VAT. Однак, подана до митного оформлення faktura eksportowa № 00115/FE/23/MGBA від 12.09.2023 не є фактурою VAT.

Суд встановив, що п. 2.1 контракту від 01.10.2011 № 2011/10/011 сформульований наступним чином: ціни на скобу від 1,08 $/кг-1,12 $/кг можуть бути визначені в USD,PLN, EURO і будуть вказані у товаротранспортній накладній на момент відвантаження..

Однак, жодним чином у контракті не вказано про вид фактур, які позивач повинен подавати при митному оформленні товару та й відповідач не зазначив, яким чином подання документу faktura eksportowa № 00115/FE/23/MGBA від 12.09.2023 не дає можливості здійснити митне оформлене імпортованого товару за ціною договору.

Вказані твердження відповідача суд відхиляє, як надумані.

Щодо мотивів, на які відповідач зіслався у п. 33 рішення про коригування митної вартості товарів, а саме з приводу того, що у рахунку-фактурі № 00115/FE/23/MGBA від 12.09.2023 міститься посилання на замовлення № 34454/2023. CMR від 12.09.2023 № 456050 містить посилання на документ № FE 00115/FE/23/116BA. Такий документ до митного оформлення не подавався.

При цьому, згідно з ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Суд зазначає, що замовлення до контракту не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару. Замовлення не має вплив на числові визначення митної вартості.

Відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать про відсутність у відповідача підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товарів, а саме коригування митної вартості є необґрунтованим.

Щодо тверджень відповідача про те, що у експортній декларації від 12.09.2023 №23PL402010E1420519 статистична вартість товару складає 102015 польських злотих. У перерахунку за курсом НБП для митних вартостей на вересень 2023 року (4,1438 польських злотих за 1 євро) це складає 24618,71 дол. США, що відповідає заявленій фактурній вартості. За заявлених умов поставки EXW- Tomice, це не кореспондує з положеннями статті 4 Регламенту Комісії ЄС від 09.02.2010 №113/2010, в якій зазначено, що статистична вартість повинна ґрунтуватися на вартості товарів та коригуватись так, щоб містити виключно та повністю транспортні та страхові витрати, що були понесені задля доставки товарів з місця їх відправлення до кордону держави-члена, у якій товари перебувають на момент поміщення під митну процедуру, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 4 Регламенту Комісії ЄС від 09.02.2010 №113/2010 статистична вартість повинна ґрунтуватись на вартості товарів та коригуватись так, щоб містити виключно та повністю транспортні та страхові витрати, що були понесені задля доставки товарів з місця їх відправлення до кордону держави, у якій товари перебувають на момент поміщення під митну процедуру.

Суд зауважує, що митна декларація країни відправлення в розумінні ч. 2 ст. 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до ч. 6 ст. 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням.

Також копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Однак у цій справі відповідач не довів наявність умов, які зумовлюють необхідність подання декларантом додаткових документів. Митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.

Суд зазначає, що експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. На підставі цього документа відправник вантажу отримує відшкодування податку на додану вартість.

Суд зазначає, що будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації не може викликати сумнівів, оскільки якщо така і мала місце, то це обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням ціни позивачем згідно з документами, виданими йому продавцем.

При цьому у митній декларації країни відправлення вказується статистична вартість товарів (із врахуванням витрат на митне оформлення в країні експорту), а не фактурна вартість експортованих товарів, що не може свідчити про розбіжність в цифрових значеннях між митною декларацією країни відправлення і рахунком-фактурою та бути підставою для коригування вартості ввезеного товару.

Вказана обставина відповідачем жодними доказами не спростована.

Що стосується умов поставки імпортованого товару, то такі зазначені у зовнішньоекономічному контракті, специфікаціях, у інвойсі та інших документах, які були надані позивачем відповідачу для здійснення митного оформлення товару.

Таким чином, позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК України, які чітко ідентифікували товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору, яка співпадає з інвойсом та експортною декларацією країни відправлення.

Водночас митниця не довела наявність розбіжностей у документах, поданих позивачем, ознак підробки в них або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

Аналіз вказаних підстав в сукупності з поданими декларантом документами, підтверджує те, що у митного органу не було підстав для витребування додаткових документів у декларанта для підтвердження заявленої митної вартості.

Слід також зауважити, що згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); т) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Саме перший метод - за ціною договору обрав позивач під час декларування товару, однак відповідачем застосовано метод 2б.

Так, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України. За правилами ч.ч. 3, 8 згаданої статті кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм МК України. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст. 64 МК України.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст.ст. 59 і 60 МК України. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 57 МК України).

Статтею 64 МК України, якою регламентовано застосування резервного методу, визначено - у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Приписами ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України чітко визначено перелік відомостей, які повинно містити прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, зокрема:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Також як випливає з Правил заповнення рішень про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Обов`язковість чіткого визначення вказаної вище інформації, як обов`язкових реквізитів будь-якого рішення про коригування заявленої митної вартості товарів підтримується і наявною судовою практикою, зокрема відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 821/1617/17, від 17.11.2022 у справі №807/221/18, від 20.06.2023 у справі №1.380.2019.006247.

Водночас, судом встановлено, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів, відсутнє належне обґрунтування неможливості застосування методу 2а, а застосування методу 2б та визначення митної вартості імпортованого товару, обґрунтовано митницею виключно зазначенням номеру та дати іншої митної декларації, а також ціни за кілограм товару, а саме: МД від 22.05.2023 №UA209170/2023/039392, де митна вартість такого товару становить 1,91 дол. США за кг та МД від 08.09.2023 №UA86U7, де митна вартість такого товару становить 1,8822 дол. США за кг.

Суд констатує, що митний орган не навів жодних пояснень чи розрахунків щодо здійснених коригувань, а також детальної інформації про товари, які було використано в якості джерела інформації, про числові значення митної вартості таких товарів, умови поставки, країну походження, фактурну вартість, діапазон декларованих цін за ідентичні чи подібні товари тощо, не надав суду копії митної декларації, на яку посилається у спірному рішенні та відповідно не довів подібність (аналогічність) товарів, вказаних у ній, відсутність коригувань митної вартості.

Суд враховує, що відповідач має доступ до цінової бази усіх ввезених на митну територію України товарів та може відібрати за критерієм код УКТЗЕД всі митні оформлення за першим методом за певний період та проілюструвати діапазон оформленої митної вартості (від мінімальної до максимальної) ідентичних чи подібних товарів, вказавши обсяг поставок, країну походження тощо. Тому зазначення лише номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування їх вибору із сотень інших митних оформлень, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов його поставки тощо не підтверджує обґрунтованість визначеної відповідачем митної вартості товару та свідчить про свавільність оскаржуваного рішення.

Необхідно також звернути увагу на те, що зазначення в рішеннях про коригування митної вартості лише номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів прямо суперечать вищезазначеним положенням законодавства, що є самостійною підставою для його скасування. Вказана позиція підтверджується уставленою судовою практикою Верховного суду, викладеною в постановах від 21.12.2018 у справі №815/1670/17, від 10.06.2020 у справі №1.380.2019.004752, від 19.09.2022 у справі №1.380.2019.004890.

Враховуючи наведені мотиви, суд дійшов висновку, що оскаржені рішення про коригування митної вартості товару є необґрунтованими, а відповідач не довів правомірності таких в частині застосування саме другорядного методу для визначення митної вартості імпортованого товару.

Адміністративні суди у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних суд висновує, що спірні рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/000154/2 від 07.07.2023 та №UA209000/2023/000257/2 від 21.09.2023 не відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, адже прийняте не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України а також необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а відтак порушують права та законні інтереси позивача, а тому підлягають скасуванню.

Оскільки вищевказані рішення про коригування митної вартості слугували підставою для прийняття карток відмови в прийняті митної декларації №209150/2023/000074 від 03.07.2023 та №209150/2023/000102 від 21.09.2023, то позовні вимоги про їх скасування є похідним та також підлягають задоволенню.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Стосовно сплачених позивачем 1900,00 грн., за отримані послуги з перекладу документів, суд зазначає, що суд у порядку статті 71 КАС України перекладача до участі у справі не допускав (не призначав), а відтак витрати, пов`язані із залученням перекладача, у розумінні статті 137 КАС України, які б підлягали відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, у цій справі відсутні.

Щодо стягнення 12000,00 витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що за змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, як визначено частиною дев`ятою статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системно проаналізувавши наведені вище норми КАС України, суд зазначає, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16, від 18.10.2018 у справі №813/4989/17.

На підтвердження розміру витрат позивачем не надано жодних доказів, за наведених обставин підстави для відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу відсутні.

Щодо судового збору суд зазначає, що згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір відшкодовується позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Козак-Буд" (адреса: вул. Широка, 82/52, м. Львів, Львівська обл., Львівський р-н, 79052; ) до Львівської митниці Державної митної служби України (адреса: вул. Костюшка, 1, м. Львів, Львівська обл., Львівський р-н, 79007; ) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості № UA209000/2023/000154/2 від 07.07.2023року.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці Державної митної служби України №UA209150/2023/000074.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості № UA209000/2023/000257/2 від 21.09.2023року.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці Державної митної служби України №UA209150/2023/000102.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (місцезнаходження: вул.Костюшка, 1, м.Львів, 79000; код ЄДРПОУ ВП: 43971343) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Козак-Буд (місцезнаходження: вул. Широка, 82/52, м. Львів, 79052; ) судовий збір у сумі 11094 (одинадцять тисяч дев`яносто чотири) грн. 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяГрень Наталія Михайлівна