Справа № 420/21946/23
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/21946/23

Перша інстанція: суддя Пекний А.С.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаШляхтицького О.І.,

суддів: Домусчі С.Д., Семенюка Г. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 у справі № 420/21946/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо видачі направлення солдату ОСОБА_1 на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення ступеня придатності до військової служби після проходження лікування;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати солдату ОСОБА_1 направлення на проходження ним медичного огляду військово-лікарською комісією.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач був призваний на військову службу по мобілізації на підставі Указу Президента України Про загальну мобілізацію № 65/2022 від 24.02.2022. Під час проходження служби, у зв`язку із незадовільним станом здоров`я, позивача неодноразово було госпіталізовано до різних медичний закладів. Оскільки стан здоров`я постійно погіршувався, позивач неодноразово звертався із рапортами до командира військової частини з метою отримання направлення на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення ступеня придатності до військової служби після проходження лікування, однак рапорти по суті розглянуті не були, вмотивованої відповіді не було надано. Згідно положень ст. 110 Розділу V Закону України Про Дисциплінарний Статут Збройних Сил України № 551-XIV від 24.03.1999 (в редакції від 21.03.2022) усі військовослужбовці мають право надсилати заяви чи скарги або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів, які проводять досудове слідство, та інших державних органів у разі: прийняття незаконних рішень, дій (бездіяльності) стосовно них командирами (начальниками) або іншими військовослужбовцями, порушення їх прав, законних інтересів та свобод. Керуючись зазначеними вище правовими нормами, позивач 10.05.2023 звернувся до Головного управління військової служби правопорядку ЗСУ зі скаргою на бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 з проханням вжити всіх необхідних заходів для відновлення порушених прав. У відповідь ІНФОРМАЦІЯ_1 своїм листом від 20.05.2023 повідомило про те, що відповідно до статті 7 Закону України Про звернення громадян скаргу позивача було направлено за належністю до ІНФОРМАЦІЯ_2 для розгляду та вирішення по суті. Відповідь до теперішнього часу не отримано.

Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо невидачі направлення на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення ступеня придатності до військової служби після проходження лікування протиправною та такою, що порушує його права, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 18.03.2024 у справі № 420/21946/23 адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 про видачу направлення на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення ступеня придатності до військової служби після проходження лікування.

Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про видачу направлення на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення ступеня придатності до військової служби після проходження лікування та прийняти за результатами його розгляду в установленому порядку рішення, з врахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник Військової частини НОМЕР_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

1) суд першої інстанції не врахував, що неможливо видати солдату ОСОБА_1 направлення на проходження ним медичного огляду військово-лікарською комісією виходячи з такого:

- позивачу призупинено військову службу з 06.04.2023;

- неможливо здійснити медичний огляд позивача медиками військової частини НОМЕР_1 , перед направленням останнього на медичний огляд, оскільки позивач знаходиться в самовільному залишенні військової частини без поважних причин.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, ОСОБА_1 проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 .

17.02.2023 позивач звернувся до відповідача з рапортом, у якому просив забезпечити надання законної можливості проходження належного медичного обстеження і лікування з подальшим проходженням військово-лікарською комісією з метою встановлення придатності/непридатності до військової служби, для чого видати у встановленому порядку направлення на медичне обстеження і лікування до спеціалізованої лікарні НВМКЦ ГВКГ та на медичний огляд військово-лікарською комісією за результатами лікування.

Результати розгляду вказаного рапорту до відома позивача доведені не були.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не розгляду рапорту протиправною позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у межах строку, визначеного пунктом 3.11.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, уповноважені представники відповідача не розглянули по суті рапорт позивача про його направлення на військово-лікарську комісію та не прийняли жодного рішення за результатами його розгляду, що, в свою чергу, вказує на протиправну бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, судом встановлена протиправна бездіяльність відповідача щодо не розгляду рапорту позивача про видачу направлення на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення ступеня придатності до військової служби після проходження лікування.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції виснував, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII) щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до ч. 12 ст. 2 Закону №2232-XII, громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується Міністерством оборони України та центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі, визначено Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Турбота про збереження та зміцнення здоров`я військовослужбовців - обов`язок командирів (начальників). На них покладається забезпечення вимог безпеки при проведенні навчань, інших заходів бойової підготовки, під час експлуатації озброєння і військової техніки, проведення робіт та виконання інших обов`язків військової служби (ч. 1 ст. 11 Закону № 2011-ХІІ).

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України 14.08.2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 №1109/15800 (далі - Положення №402).

Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться військово-лікарською комісією з метою визначення придатності:

до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти);

військовослужбовців до військової служби;

військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю;

військовослужбовців до служби в високомобільних десантних військах, плаваючому складі, морській піхоті;

кандидатів на навчання у ВВНЗ, учнів військових ліцеїв;

кандидатів до військової служби за контрактом;

кандидатів до участі у міжнародних миротворчих операціях (далі - ММО) та у складі миротворчого персоналу;

військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, працівників Збройних Сил України для роботи з ДІВ, КРП, джерелами ЕМП, ЛВ та мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами;

військовослужбовців та працівників Збройних Сил України до служби (роботи) у спеціальних спорудах, працівників допоміжного флоту ВМС Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 6.1 глави 6 розділу ІІ Положення № 402 направлення на медичний огляд проводиться:

а) військовослужбовців строкової служби: командирами військових частин, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комісарами, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, а осіб, які перебувають на обстеженні та лікуванні у цивільному лікувально-профілактичному закладі психіатричного профілю, крім того, - головними лікарями цих закладів;

б) військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

В свою чергу згідно п. 6.4. Положення №402 у разі виявлення під час обстеження або лікування у військовому лікувальному закладі у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють у мирний час непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час (пункти "а", "б" статей Розкладу хвороб, без індивідуальної оцінки), у воєнний час - непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника військового лікувального закладу на підставі подання начальника лікувального відділення, у якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом начальника військового лікувального закладу.

Медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії). Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби (пункт 6.10 глави 6 розділу II Положення №402).

Медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби військовослужбовців, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво, захворювання) під час захисту держави, у ММО, у країнах, де ведуться бойові дії, здійснюється ВЛК тільки після закінчення лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (пункт 6.17 глави 6 розділу II Положення №402).

Отже, спеціальними законодавчими нормами, що регламентують порядок здійснення медичного огляду військовослужбовців, передбачено, що направлення на такий здійснюється прямим начальником від командира військової частини, в якій такий військовослужбовець проходить військову службу.

Разом з тим, відповідно до статті 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, на стаціонарне лікування поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються за висновком лікаря військової частини, а для подання невідкладної допомоги за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. До лікувальних закладів хворі доставляються у супроводі фельдшера (санітарного інструктора).

У разі направлення на лікування поза розташуванням частини військовослужбовці повинні бути одягнені відповідно до пори року і мати при собі направлення, підписане командиром військової частини, медичну книжку, документ, який посвідчує особу, необхідні особисті речі, атестат на продовольство, довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) і медичну характеристику, а в разі вибуття на лікування за межі гарнізону - додатково атестат на речове і грошове забезпечення, проїзні документи до місця розташування лікувального закладу і назад.

Матеріалами справи підтверджується, що у військовій частині НОМЕР_1 було проведено службове розслідування, за результатами якого підтвердився факт самовільного залишення військової частини ОСОБА_1 .

При цьому, за результатами службового розслідування особою, що проводила службове розслідування запропоновано, в тому числі:

- за самовільне залишення місця служби без поважних причин з 03 січня 2023 року по теперішні час, неналежне виконання вимог наказів та інших керівних документів, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, що негативно впливають на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу, що призвело до порушення вимог статті 6, абзаців 1, 2, 3, 5 статті 11, статті 127, абзаців 4, 7, 8, 10, 15, 16 статті 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу 3 статті 3, абзаців 2, 5, 6 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на солдата ОСОБА_2 , старшого стрільця 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону, накласти дисциплінарне стягнення ДОГАНА, не виплачувати в повному обсязі премію та додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 та пункту 9.4 окремого доручення Міністра оборони України «Про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди» від 23.06.2022 № 912/з/29 за січень 2023 року, зняти з грошового забезпечення з 03 січня 2023 року;

- помічнику командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби, врахувати вимоги пункту 5 розділу 16 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, здійснити перерахунок грошового забезпечення, в тому числі, солдату ОСОБА_3 , за січень 2023 року.

Як наслідок, вищезазначене знайшло своє відображення в наказі командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 21.01.2023 № 196.

Відповідно до пункту 19 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 21.01.2023 № 196, за самовільне залишення місця служби без поважних причин з 03 січня 2023 року по теперішні час, неналежне виконання вимог наказів та інших керівних документів, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, що негативно впливають на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу, що призвело до порушення вимог статті 6, абзаців 1, 2, 3, 5 статті 11, статті 127, абзаців 4, 7, 8, 10, 15, 16 статті 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу 3 статті 3, абзаців 2, 5, 6 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на солдата ОСОБА_2 , старшого стрільця 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону, визначено накласти дисциплінарне стягнення ДОГАНА, не виплачувати в повному обсязі премію та додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 та пункту 9.4 окремого доручення Міністра оборони України «Про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди» від 23.06.2022 № 912/з/29 за січень 2023 року, зняти з грошового забезпечення з 03 січня 2023 року.

Відповідно до пункту 27 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 21.01.2023 № 196, помічнику командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби, визначено врахувати вимоги пункту 5 розділу 16 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, здійснити перерахунок грошового забезпечення солдату ОСОБА_4 , старшого сержанту ОСОБА_5 , солдату ОСОБА_6 , солдату ОСОБА_7 , солдату ОСОБА_8 , солдату ОСОБА_9 , солдату ОСОБА_10 , солдату ОСОБА_11 , солдату ОСОБА_12 , солдату ОСОБА_13 , солдату ОСОБА_14 , солдату ОСОБА_15 , солдату ОСОБА_16 , солдату ОСОБА_17 , солдату ОСОБА_18 , солдату ОСОБА_19 , головному сержанту ОСОБА_20 , солдату ОСОБА_3 , штаб-сержанту ОСОБА_21 , солдату ОСОБА_22 , молодшому сержанту ОСОБА_23 , солдату ОСОБА_24 , солдату ОСОБА_25 , солдату ОСОБА_26 та солдату ОСОБА_27 за січень 2023 року, відповідно до пунктів 2 26 даного наказу.

Водночас, наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 21.01.2023 № 196 не оскаржувався та є чинним.

Контраргументів позивачем до суду апеляційної інстанції не надано.

Апелянтом додатково зазначив, що подальшому матеріали розслідування було направлено до органів досудового розслідування. Так, із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження: 0000058 від 06.04.2023 вбачається, що відкрито кримінальне провадження за ч. 4 ст. 408 КК України.

Апеляційним судом в ході розгляду справи встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.04.2023 № 75-РС, відповідно до статті 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу солдату ОСОБА_1 , колишньому старшому стрільцю механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону, який перебуває у розпорядженні командира НОМЕР_4 окремої механізованої бригади оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_3 Сухопутних військ Збройних Сил України, призупинено військову службу з 06.04.2023.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.04.2023 № 119, солдат ОСОБА_1 , який самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 з 03.01.2023 та якому призупинено військову службу виключений зі всіх видів забезпечення.

Відповідно до пункту 144-2 Розділу IV «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, військовослужбовці, військову службу яким призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України.

Оскільки доказів порушень вимог Положення № 402 колегією суддів не встановлено, а також враховуючи те, що позивач не є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 та виключений зі списків такої частини, відсутні підстави для зобов`язання відповідача видати ОСОБА_1 направлення на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення ступеня придатності до військової служби.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відтак, колегія суддів констатує, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи те, що при постановлені оскаржуваного рішення судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до її неправильного вирішення, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нової постанови, якою у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 у справі № 420/21946/23 скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк