Справа № 420/10669/24
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
27 червня 2024 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження заяву відповідача про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
1. Визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахуваня та невиплати позивачу ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.06.2016 року по 19 лютого 2017 року.
2. Визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахуваня та невиплати позивачу ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 20 лютого 2017 року по 28 лютого 2018 року.
3. Визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахуваня та невиплати позивачу ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.12.2020 року включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078.
4. Зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.06.2016 по 19.02.2017 року, з врахуванням базового місяця для нарахування індексації січень 2008 року.
5. Зобов`язати відповідача військову частинуА0989 нарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 20.02.2017 по 28.02.2018 року, з врахуванням базового місяця для нарахування індексації січень 2008 року.
6. Зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2020 року, з врахуванням базового місяця для нарахування індексації січень 2008 року.
Ухвалою від 09.04.2024 року відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Учасникам справи встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи.
11.04.2024 року представник відповідача подав до суду заяву про залишення даного позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду з даним позовом.
Вирішуючи зазначену заяву відповідача, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Частина 2 статті 233 Кодексу законів про працю України "Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів" у редакції до 19.07.2022 року передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Разом з тим, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин від 01.07.2022 року №2352-IX внесено зміни до ст.233 КЗпП України та викладено її в такій редакції: Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин від 01.07.2022 року №2352-IX набрав чинності 19.07.2022 року.
Отже, редакція ст.233 КЗпП України, яка раніше не обмежувала строком звернення до суду з питань оплати праці, втратила чинність з 19.07.2022 року.
Водночас, суд наголошує, що відповідно до пункту першого глави XIX Прикінцеві положення КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Таким чином, строки, визначені статтею 233 КЗпП України (в редакції Закону від 01.07.2022 року №2352-IX), підлягають застосуванню з 01.07.2023 року.
З огляду на правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, Верховний Суд дійшов висновку про поширення дії статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01 липня 2022 року №2352-IX тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.
Отже, до спірних правовідносин щодо строку звернення до суду підлягає застосуванню ч.2 ст.233 КЗпП України в редакції, чинній до 19.07.2022 року, відповідно до якої в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви відповідача про залишення позову без розгляду, а тому в її задоволенні слід відмовити.
Стосовно зазначення відповідачем, що позивачем не сплачено судовий збір за звернення до суду з даним позовом, суд зазначає, що індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Тому позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 166, 248, 256, 293 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.В. Андрухів