Справа № 940/656/24
Суддя: Мандзюк С. В.
Дата ухвалення: 2024-06-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

28.06.2024 Справа № 940/656/24
Провадження по справі № 2-а/940/6/24
У Х В А Л А

28 червня 2024 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Мандзюк С.В., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Тетіївського районного суду Київської області клопотання представника Департаменту патрульної поліції Гітченка О.П. про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін,

встановив:

У провадженні Тетіївського районного суду Київської області перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 19.06.2024 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду з адміністративним позовом та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

27 червня 2024 року від представника Департаменту патрульної поліції Гітченка О.П. до суду надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Згідно із частиною першою статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2019 року у справі № 9901/279/19, згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany» («Аксен проти Німеччини»), заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino v. Portugal» («Варела Ассаліно проти Португалії»), заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд зазначає, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які можуть бути висловлені нею у відзиві на позов чи запереченнях на відповідь на відзив (за умови його подання), не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з повідомленням її учасників.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 44 КАС України учасники справи мають право: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Тобто, у разі необхідності, учасники справи мають право викласти свої пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб у письмовому вигляді, які будуть враховані судом при прийнятті рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ч. 6 ст. 262 КАС України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Вивчивши матеріали справи, зважаючи на характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, яка є справою незначної складності та не вимагає проведення судового засідання з повідомлення сторін для повного та всебічного встановлення обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача щодо розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, оскільки відповідачем не наведено доводів щодо необхідності саме розгляду справи у судовому засіданні, міркування ефективності та процесуальної економії в умовах дії воєнного стану в Україні переважають в даному випадку з огляду на те, що питання права та обставини справи не становлять особливої складності.

З огляду на зазначене, у задоволенні клопотання представника відповідача необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 12, 44, 262 КАС України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання представника Департаменту патрульної поліції Гітченка Олексія Павловича про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В.Мандзюк