Справа № 754/5483/24
Суддя: Таран Н. Г.
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/99/24
Справа №754/5483/24
РІШЕННЯ

Іменем України

27 червня 2024 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Таран Н.Г. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України у м. Києві про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2024 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції України у м. Києві про скасування постанови про адміністративне правопорушення та просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 07.04.2024 серія ЕГА № 1390718 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 07 квітня 2024 року стосовно нього працівником поліції було незаконно винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП. В обґрунтування позову посилається на те, що постановою інспектора Деснянського управління поліції ГУНП в м. Києві від 07.04.2024 її притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. за те, що позивачка нібито 07.04.2024 викликала поліцію без жодних на те причин чим вчинила неправдивий виклик спецслужб. Правопорушення не визнає та вказує, що завідомо неправдивого виклику поліції не здійснювала, оскільки дійсно 07.04.2024 біля під`їзду її будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 по відношенню до неї вчинялося домашнє насильство психологічного та фізичного характеру з боку її колишнього чоловіка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме ображав її, погрожував, силомиць намагався вилучити їх спільну малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка неодноразово вже перебувала в притулку для осіб, що постраждали від домашнього насильства. Також, доводить до відома суду, що ОСОБА_2 , попередньо, вже притягувався до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва у справі № 754/7663/21. Тому постанова серія ЕГА № 1390718 від 07.04.2024 є необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи та порушення норм процесуального права.

Ухвалою суду від 13.05.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

03.06.2024 на адресу суду надійшло клопотання відповідача про виключення Департамент патрульної поліції, як неналежного відповідача, в якій вказують, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача винесена підрозділом протидії домашньому насильству Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві. Вважає, що Департамент патрульної поліції є неналежним відповідачем.

Суд, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Згідно частини 8 статті 262 КАС України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, відео запис, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог (частина друга статті 11 Кодексу).

Статтею 50 КАС України встановлено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

У відповідності до частин першої, третьої статті 52 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулися не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного відповідача належним відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Зі змісту наведених положень процесуального законодавства вбачається, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Тобто у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні.

Звертаючись до суду з позовом та визначаючи Департамент патрульної поліції як відповідача у справі, не надала належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх вимог саме до Департаменту патрульної поліції.

Натомість, як встановлено в ході судового розгляду та підтверджено матеріалами справи, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності інспектором Деснянського управління поліції ГУНП в м. Києві.

Таким чином, фактично спірні правовідносини виникли не за участю Департаменту патрульної поліції, а з Деснянським управлінням поліції ГУНП в м. Києві у зв`язку із виявленим порушенням передбаченого ст. 183 КУпАП.

В обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їх зміст та юридичну природу, суд вважає, що Департамент патрульної поліції не є належним відповідачем за даним позовом, а отже позовні вимоги не можуть бути задоволеними.

Частиною 1 статті 242 КАС України (в редакції, чинній на момент ухвалення даної постанови) передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

Оскільки саме позивач має визначити коло осіб, які приймають участь у справі, враховуючи, що після отримання від визначеного нею відповідача надійшло клопотання про виключення ДПП із складу відповідачів та позивачем не заявлено жодних клопотань про заміну неналежного відповідача на належного або залучення співвідповідача у даній справі, що є самостійною підставою для залишення позовних вимог без задоволення - позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись положеннями ст. 243 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України у м. Києві про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Таран Н.Г.