Справа № 500/8137/23
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/8137/23

19 червня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки та транспорті № 027306 від 04.07.2023 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 34000 грн. за ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» згідно акту проведення перевірки від 12.05.2023 року №321837.

Позивач вважає, що зазначена постанова є незаконною та необґрунтованою, такою що не відповідає дійсності з наступних підстав.

Ухвалою суду від 22.03.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 04.04.2024. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Згідно із частиною восьмою статті 53 Закону № 2344-ІІІ, водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Згідно із абзацом першим частини першої статті першої Закону України «Про інформацію», документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Роздруківка на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водіїв, у розумінні частини восьмої статті 53 Закону № 2344-ІІІ підпадає під ознаки документу, що передбачені відповідними положеннями Закону України «Про інформацію», оскільки призначена для фіксації інформації про режим праці та відпочинку водія.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає про те, що у спірних правовідносинах він не є автомобільним перевізником в розумінні Закону №2344-ІІІ, оскільки на момент проведення перевірки відповідно до CRM перевізником зазначено ФОП

ОСОБА_2 було надано для огляду в якості доказу здійснень міжнародних перевезень вантажів, дослідити належним чином зазначену накладну у посадової особи Укртрансбезпеки не було можливості, оскільки водій відмовився від надання будь-яких пояснень чи документів та подальшого спілкування.

Так, в ході проведення рейдової перевірки водієм (позивачем) не було надано документів про наявність яких зазначено у позовній заяві, так само як і не було надано жодних пояснень з даного приводу, що підтверджується матеріалами відеофіксації (диск з записом надіслано на адресу позивача разом з відзивом на позов та на адресу суду поштою).

Відповідно до Витягу з ЄДР юридичних осіб, ФОП та громадських формувань, основним видом діяльності позивача є КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, отже доводи про те, що він виступав водієм ФОП Саньоцького під час проведення перевірки не відповідають обставинам справи.

На підставі викладеного представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 22.04.2024 року ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 23.05.2024 року о 10:45 год.

Ухвалою суду від 23.05.2024 року відкладено розгляд справи на 19.06.2024 року о 11:00 год.

Учасники справи 19.06.2024 року подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, а тому враховуючи положення статей 194, 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд справи проведено у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок від 04.05.2023 та направлення на рейдову перевірку №004380 від 05.05.2023 проведено рейдову перевірку (перевірку на дорозі) на а.д. М-30, 252 км, Хмельницька область.

15.08.2023 при проведенні рейдової перевірки (перевірки на дорозі), перевірено транспортний засіб марки IVECO н.з. НОМЕР_1 .

Водієм під час перевірки не надано посадовим особам Укртрансбезпеки свідоцтво реєстрації т/з, посвідчення водія, роздруківки даних роботи цифрового тахографа за 12.05.2023 та 28 попередніх днів.

Пунктом 21 Порядку №1567 передбачено, що у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Зважаючи на виявлене порушення було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №321837 від 12.05.2023 року.

В акті зафіксовано порушення вимог абз.6 ч.1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», виконання резидентами міжнародних перевезень вантажів за відсутності на час проведення перевірки документів, що передбачені ст. 53 ЗУ «Про автомобільний транспорт», саме: роздруківки даних роботи цифрового тахографа за 12.05.2023 та 28 попередніх днів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Також в акті зазначено, що водій відмовився давати пояснення щодо причин порушення - зазначене не відповідає дійсності так як даний акт складений не в присутності водія, що підтверджують дані боді камери, а також не вірно зазначений номер про реєстрацію ТЗ СТТ 306938 замість вірного СТТ 307042.

23.06.2023 Позивач отримав лист від Відповідача з повідомленням про розгляд справи про порушення вимог законодавства "Про автомобільний транспорт", про те так як 27.06.2023 представник Позивача в цей день мала інші засідання надіслала клопотання про відкладення розгляду справи на інший день.

Після того жодних повідомленнь від Відповідача на адресу Позивача не надходило.

04.12.2023 з Тернопільського Відділу ДВС на електронну адресу Позивача надійшло повідомлення про накладення арешту на кошти боржника та повідомлення від ДСУ з Безпеки на транспорті відділу Державного нагляду (контролю) у Тернопільській області про необхідність сплати штрафу.

06.12.2023 після отримання повідомлення з банку про зняття 34000 грн на користь Державної служби України на транспорті звернувся в Тернопільський відділ ДВС та отримав наступні документи:

- Копія Акту №321837 від 12.05.2023 року;

- Копія Постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №027306 від 04.07.2023 року;

- Постанова про арешт коштів боржника ВП №73404667 від 24.11.2023 року.

Не погодившись із оскаржуваною постановою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 05 квітня 2001 року № 2344-III Про автомобільний транспорт (надалі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до приписів статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, перелік необхідних документів не є вичерпним, оскільки у статті 48 Закону № 2344-ІІІ визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи необхідні для внутрішніх перевезень вантажів.

Згідно з приписами абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пунктів 6.1 - 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340, автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Пунктом 1.3. Положення №340 визначено, що вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

Згідно з п. 7.1 Положення №340 органи, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху проводять перевірку встановленого режиму праці та відпочинку водіїв відповідно до законодавства України.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (надалі - Інструкція №385), яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.

Відповідно до п. 1.3 Інструкції №385, ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до п. 2.5. Інструкції № 385 тахографи підлягають провірці, яку здійснюють повірочні лабораторії відповідно до вимог Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність. Окрім цього, згідно з п. 2.6. Інструкції № 385 тахографи перевіряються та адаптуються до транспортного засобу пунктами сервісу тахографів періодично кожні два поки, а також в разі установлення або заміни тахографа, ремонту тахографа, зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу, якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, що може вплинути на роботу тахографа.

За результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу пункт сервісу тахографів оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу (п. 2.7. Інструкції № 385). В разі позитивних результатів перевірки та адаптації тахографа пункт сервісу тахографів маркує транспортний засіб та опломбовує тахограф і його складові чітким відбитком тавра.

Відповідно до п. 3.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв).

Пунктом 3.5 Інструкції № 385 встановлено, що перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії.

Відповідно до п. 3.6. Інструкції № 385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

Як видно з матеріалів справи, згідно акту № 321837 від 12.05.2023 року про проведення перевірки додержання вимог законодавства "Про автомобільний транспорт" під час здійснення перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, складеного державною службою України з безпеки на транспорті Відділом Державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області, зазначено наступне порушення, а саме 12 травня 2023 року о 13:30 годині на А/Д М-30 252 км Хмельницька область, керуючи транспортним засобом IVECO номерний знак НОМЕР_2 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , водій здійснював міжнародні вантажні перевезення згідно CMR (зафіксовано на нагрудну бодікамеру 111360050). Під час перевірки виявлено ТЗ обладнаний цифровим тахографом, водій не надав роздруківку з даними цифрового тахографа за 12.05.2023 року та 28 попередніх днів, також водій не додав свідоцтво про реєстрацію ТЗ та посвідчення водія відповідної категорії. Порушено вимоги ст. 53 ЗУ "Про автомобільний транспорт" та ПК №422 від 20.05.2013 року, водій не допустив до перевірки тахографа.

Зазначене в акті не відповідає дійсності відповідно до наступного:

- в акті зазначено, що водій відмовився давати пояснення щодо причин порушення - зазначене не відповідає дійсності так як даний акт складений не в присутності водія, що підтверджують дані боді камери, а також не вірно зазначений номер про реєстрацію ТЗ СТТ 306938 замість вірного СТТ 307042;

- в акті зазначено, що водій не надав роздруківку з даними цифрового тахографа за 12.05.2023 року та 28 попередніх днів - зазначене не відповідає дійсності так як на боді камерах зафіксовано, що Позивача зупинили з підстав перевірки документів та на вимогу інспектора щодо надання перевірки справності тахографа. Позивачем було надано доступ до лівої дверки ТЗ, де знаходиться наклейка з даними про контроль справності тахографа, після того Позивачем було надано пояснення, що після виїзду з м.Тернополя о 07 год 12хв 12.05.2023 виявлено несправність тахографа в ТЗ та зазначено про це на відповідному листку о 07 год 48 хв. де також зазначено маршрут, та дані з тахографа за 12.05.2023.

Зазначений лист тахографа за 12.05.2023 про дату поломки тахографа та здійснення рукописного напису про проведення завантаження та бланк підтвердження діяльності з 29.03.2023 по 12.05.2023 з інформацією про виконання іншої роботи не пов`язаної з керуванням транспортного засобу було надано інспектору, після чого інспектором жодних зауважень не було здійснено та не було складено жодних документів про порушення ні на водія, ні на власника ТЗ, ні на перевізника зазначеного в CMR.

Крім того, на вимогу інспектора Позивачем було надано наступні документи:

-свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 ,

-CMR №26559 від 12.05.2023 (де перевізником зазначено ФОП ОСОБА_3 ),

-Картка водія оформлена на Позивача,

-Закордонний паспорт оформлений на Позивача НОМЕР_5 від 27.10.2017

-Договір оренди ТЗ IVECO номер НОМЕР_1 між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 .

Після того як позивач надав усі документи та пояснення інспектори, ще перевіряли документи близько однієї години після чого Позивач попрямував по маршруту без жодної інформації та підозри, що інспекторами Відповідача в цей самий день без його участі складено акт №321837 про проведення перевірки додержання вимог законодавства "Про автомобільний транспорт" під час здійснення перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом та після ремонту тахографа ввечері 13.05.2023 року перетнув кордон, про що свідчать відомості з закордонного паспорту.

Суд вважає, що вищезазначене підтверджує незаконність дій Відповідача, так як ним не було складено жодного документу стосовно водія ТЗ, щодо ніби то не надання витребуваних документів інспектором та не було складено жодного акту.

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону України Про автомобільний транспорт, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Відповідальності за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів підлягають саме перевізники, а не власники транспортних засобів за умови, що вони не використовують транспортний засіб, а лише володіють майновими правами на нього, у відповідності до ст. 1 Правил дорожнього руху України.

Отже, Позивач не погоджується із зазначеною постановою начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки та транспорті № 027306 від 04.07.2023 року, так як вона є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Оскільки, позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 1050.00 грн. згідно квитанції від 20.12.2023 року та у розмірі 23,60 грн згідно платіжної інструкції №613 від 26.12.2023 року.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки та транспорті № 027306 від 04.07.2023 року, складену на ФОП ОСОБА_1 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 34000 грн. за порушення абз.6 ч.1 ст. 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт".

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки та транспорті сплачений судовий збір в розмірі 1050 грн (одна тисяча п`ятдесят) 00 копійок, відповідно до квитанції від 20 грудня 2023 року та у розмірі 23 (двадцять три) 60 копійок, відповідно до квитанції від 26 грудня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 21 червня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 );

відповідач:

- Відділ державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження/місце проживання: вул. Тролейбусна, 12,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46027 код ЄДРПОУ/РНОКПП 39816845).

Головуючий суддя Подлісна І.М.