Справа № 420/11687/24
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії від 20.03.2024 р. №79;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 період роботи з 21.03.1988 р. по 07.06.1990 р. в риболовецькому колгоспі ім.. М.П. Шмідта Одеського рибколгспсоюза; з 01.09.1990 р. по 13.02.1991 р. в Одеському філіалі «Інтердизайн»; з 01.10.1994 р. по 01.01.1999 р. в ТОВ «Насан», з 16.02.2004 р. по 04.05.2007 р. в ПП «СОЛДІ» та призначити пенсію за віком з дня виникнення права, починаючи з 12.03.2024 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив зарахувати до її страхового стажу період роботи з 21.03.1988 р. по 07.06.1990 р. в риболовецькому колгоспі ім.. М.П. Шмідта Одеського рибколгспсоюза; з 01.09.1990 р. по 13.02.1991 р. в Одеському філіалі «Інтердизайн»; з 01.10.1994 р. по 01.01.1999 р. в ТОВ «Насан», з 16.02.2004 р. по 04.05.2007 р. в ПП «СОЛДІ» та призначити пенсію за віком з дня виникнення права, починаючи з 12.03.2024 р. Проте, відповідач відмовив позивачу у задоволенні її заяви, що стало підставою для її звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 22.04.2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем, ГУ ПФУ в Кіровоградській області було подано відзив на позовну заяву, яким відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, вказуючи на відсутність правових підстав для задоволення позову.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

13.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до органів ПФУ із заявою щодо призначення пенсії за віком.

Рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 79 від 20.03.2024 року відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком. Дата звернення до ПФУ - 13.03.2024 р. Страховий стаж складає 19 років 10 місяців 7 днів. До страхового стажу не зараховано періоди роботи:

- з 21.03.1988 по 07.06.1990, оскільки запис про звільнення не завірено підписом відповідальної особи;

- з 01.09.1990 по 13.02.1991, оскільки печатка, якою завірені записи потребує переклад на українську мову;

- з 01.10.1994 по 01.01.1999, оскільки є виправлення в даті наказу на прийняття.

Не погодившись із відмовою, позивачка звернулась до суду.

Надаючи оцінку позиціям сторін у цій справі, суд зазначає наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Щодо соціальних виплат стаття 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте, якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату як право на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам (параграф 31).

Частиною першою статті 4 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Закон №1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Відповідно до вимог ст. 62 Закону України"Про пенсійне забезпечення"від 05 листопада 1991 року №1788-XII (Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За змістом трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 щодо спірних періодів роботи позивача містяться наступні записи:

№ 15: 21.03.1988 р. прийнятий на роботу в кооператив «Море»;

№18: 07.06.1990 р. звільнений з роботи за власним бажанням;

№ 19: 01.09.1990 р. прийнятий на роботу в Одеський філіал «Інтердизайн»;

№20: 13.02.1991 р. - звільнений з роботи за власним бажанням ст..38 КЗоТ УССР;

№25: 01.10.1994 р. прийнятий експертом комерційного відділу ТОВ «Насан»;

№26: 01.01.1999 р. призначений на посаду старшого експерта з транспорту ТОВ «Насан»;

№28: 16.02.2004 р. прийнятий експертом комерційного відділу ПП «Солді»;

№29: 04.05.2007 звільнений за власним бажанням ст..38 КЗоТ.

Такий запис відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях №162 від 20.06.1974.

Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Крім того, відповідно до постанови КМУ від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка зазнала наслідків, а отже, й не може впливати на її особисті права (постанова Верховного Суду від 06.02.2018 № 677/277/17).

Враховуючи наведене суд задовольняє позов у частині скасування спірного рішення про відмову у призначенні пенсії.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати до загального стажу періодів роботи та призначити пенсію за віком, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У справі, яка розглядається суд встановив, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Кіровоградській області, рішенням якого позивачу відмовлено в призначенні пенсії.

Тож, дії зобов`язального характеру щодо зарахування до страхового стажу періодів роботи та вирішення питання про призначення пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про перерахунок пенсії, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ в Кіровоградській області, у зв`язку із чим позов підлягає частковому задоволенню.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 07.05.2024 у справі №460/38580/22 та 24.05.2024 №460/17257/23 .

Суд констатує, що страховий стаж позивача не є обчисленим із урахуванням спірного стажу, а суд не може перебирати на себе функцію відповідачів та проводити його обчислення.

Оскільки до компетенції суду не належить здійснення призначення пенсії та первісного визначення права особи на призначення пенсії, а здійснюється лише контроль легальності рішень, дій або бездіяльності відповідача щодо вказаних питань, суд зобов`язує ГУ ПФУ в Кіровоградській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатив 1211,20 грн. судового збору, які мають бути стягнуті з відповідача на його користь.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 255, 257- 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 20.03.2024 р. №79 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 період роботи з 21.03.1988 р. по 07.06.1990 р. в риболовецькому колгоспі ім. М.П. Шмідта Одеського рибколгспсоюза; з 01.09.1990 р. по 13.02.1991 р. в Одеському філіалі «Інтердизайн»; з 01.10.1994 р. по 01.01.1999 р. в ТОВ «Насан», з 16.02.2004 р. по 04.05.2007 р. в ПП «СОЛДІ» та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 03.11.2023 р., з урахуванням наданої судом у цьому рішенні правової оцінки.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до ст.255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач-1 Головне управління Пенсійного фонду України Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська обл., 65012, ).

Відповідач-2 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, буд. 7А, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., 25009, ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 27.06.2024 року.

Суддя Н.В. Бжассо