Справа № 120/9922/23
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/9922/23

Головуючий у 1-й інстанції: Мультян Марина Бондівна

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

26 червня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років, як медичному працівнику у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення» із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2020, 2021 та 2022 року ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, як медичному працівнику у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення» із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2020, 2021 та 2022 року з 04.05.2023.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08.09.2023 позов задоволено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що у випадку, коли особі було призначено пенсію згідно Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за віком, у подальшому, при розрахунку пенсії за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення", такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за вислугу років передбачена іншим законом.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що позивачку не могло і не було переведено з пенсії за віком на пенсію за вислугу років, їй не здійснювався будь-який перерахунок. Вказано, що позивач вже є одержувачем пенсії за віком, повторний її розрахунок законодавством не передбачений.

Крім того скаржником зазначено, що лист пенсійного органу від 26.05.2023 не є рішенням, а носить інформаційний характер.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 31.10.2023 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 03.04.2024 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до 15.04.2024 надати суду належним чином завірену копію заяви ОСОБА_1 від 04.05.2023 щодо призначення пенсії та рішення пенсійного органу, які стосуються призначення позивачу пенсії, яку вона отримувала на час звернення до пенсійного органу із заявою та із позовом до суду.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

З 11.08.2014 позивач перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

04.05.2023 позивача переведено на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

При цьому, листом від 26.05.2023 №9656-7969/Л-02/8-0200/23 відповідач повідомив про те, що при переведенні з пенсії за віком на пенсію за вислугу років застосовано показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії за віком.

Разом із тим, не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058IV (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 цього ж Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 3 статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Пунктом 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (надалі Порядок № 22-1) визначено, що заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Згідно пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Відтак, наведеними вище приписами передбачено, що за результатами поданих до пенсійного органу заяву приймається одне з наступних рішень:

- про призначення пенсії або про відмову в її призначенні;

- про перерахунок пенсії або про відмову в перерахунку пенсії;

- про переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії або про відмову в такому переведенні.

При цьому у разі негативного результату розгляду поданої заяви рішення пенсійного органу має бути обґрунтованим, тобто із зазначенням конкретних причин відмови.

Згідно матеріалів справи, позивач 04.05.2023 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за вислугу років, як медичному працівнику у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення» із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2020, 2021 та 2022 року.

Вказану заяву відповідач розглянув як звернення, а за результатами розгляду такого звернення надав роз`яснення щодо пенсійного забезпечення.

Рішення про відмову чи про призначення пенсії позивачу Головним управлінням не приймалося.

При цьому ухвалою суду від 03.04.2024 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до 15.04.2024 надати суду належним чином завірену копію заяви ОСОБА_1 від 04.05.2023 щодо призначення пенсії та рішення пенсійного органу, які стосуються призначення позивачу пенсії, яку вона отримувала на час звернення до пенсійного органу із заявою та із позовом до суду.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області не виконано вимог ухвали та не надано суду витребуваних документів.

Відтак, колегія суддів вважає, що пенсійним органом належним чином не розглянуто заяву позивача, оскільки будь - яке рішення за результатами її розгляду, а саме щодо призначення або не призначення пенсії позивачу матеріали справи не містять.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не прийняття рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 04.05.2023 та зобов`язання повторно розглянути заяву із урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього судового рішення.

Позов в частині визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання відповідача призначити пенсію за вислугу років із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2020 - 2022 за відсутності рішення пенсійного органу задоволенню не підлягає.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки, за результатом судового розгляду даної справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову, позивачу підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судовий збір в сумі 536,80грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не прийняття рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 04 травня 2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 травня 2023 року із урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього судового рішення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області понесені судові витрати в сумі 536,80 грн.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.