Справа № 160/15717/24
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

24 червня 2024 року Справа 160/15717/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Луніна О.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

17.06.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби та грошової компенсації за невикористану щорічну чергову оплачувану відпустку за фактично відпрацьований час у 2020 році, з урахуванням індексації грошового забезпечення;

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 передбаченої Законодавством (Порядком № 260) доплати за службу у нічний час за весь період її служби в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України;

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 доплати передбаченої Постановою КМУ № 375 за червень, серпень, листопад 2020 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби та грошову компенсацію за невикористану щорічну чергову оплачувану відпустку за фактично відпрацьований час у 2020 році, з урахуванням індексації грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум.

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу у нічний час за весь період її служби в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату передбачену Постановою КМУ № 375 за червень, серпень, листопад 2020 року.

Відповідно до пунктів 3, 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України; чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Як свідчать матеріали справи позивача наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «по особовому складу» №346 о/с від 28.12.2020 року було звільнено зі служби.

Однак, як зазначає позивач, станом на день виключення її зі списків особового складу позивача, ані станом на дату подачі цієї позовною заяви позивача до відповідача, відповідачем не проведено виплату всіх належних сум, а саме виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби та грошової компенсації за невикористану щорічну чергову оплачувану відпустку за фактично відпрацьований час у 2020 році, з урахуванням індексації грошового забезпечення; виплати доплати за службу у нічний час за весь період її служби; виплати доплати передбаченої Постановою КМУ № 375 за червень, серпень, листопад 2020 року.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписами ч. 2 ст. 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За умовами ч.ч. 3 та 5 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Трудові відносини, які складаються під час проходження військової служби мають специфічну правову природу, а тому потребують детального регулювання спеціальним законодавством, яке визначатиме, зокрема, норми оплати праці, соціальні гарантії, тощо. Водночас, чинними нормативно-правовими актами не встановлено порядку здійснення розрахунку зі звільненою особою, зокрема, не встановлено дати проведення остаточного розрахунку та відповідальності роботодавців за невчасне здійснення виплат всіх сум, які підлягають сплаті, що ставить таких осіб у вкрай невигідне становище, оскільки фактично позбавляє їх гарантій на фінансове забезпечення соціально-побутових потреб та створює умови для неналежного виконання роботодавцем своїх обов`язків.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно зі ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Закріплені у статтях 116, 117 КЗпП України норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними, відповідно до законодавства, всіх виплат в день звільнення та, водночас, стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку із працівником.

Частиною 1 статті 233 КЗпП України (в редакції на час звернення до суду з позовом) встановлено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Заявлений позивачем спір стосується виплати позивачу всіх сум, що належать працівникові при звільненні.

З матеріалів, доданих до позовної заяви встановлено, що відповідно до наказу т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «по особовому складу» №346 о/с від 28.12.2020 року, позивача було звільнено 31.12.2020 року.

В позовній заяві позивач зазначає, що 29.02.2024 року вона звернулася із заявою до відповідача з проханням нарахувати та виплатити їй одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби та грошову компенсацію за невикористану щорічну чергову оплачувану відпустку за фактично відпрацьований час у 2020 році, з урахуванням індексації грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум та нарахувати та виплатити позивачу недоотриману доплату за службу в нічний час, за весь час служби та 01.04.2024 отримала відповідь відповідача від 20.03.2024 № 391/Д-1304/103/05-2024, якою позивачу було відмовлено у задоволенні всіх пунктів заяви.

Суд зазначає, що надання до суду копії витягу з наказу про звільнення №346 о/с від 28.12.2020 року є свідченням того, що позивач на час винесення такого наказу була обізнана із розміром всіх видів грошового забезпечення, які їй були виплачені при звільнені.

Посилання позивача на отримання листа відповідача від 20.03.2024 №391/Д-1304/103/05-2024 у відповідь на запит позивача не змінює момент, з якого вона повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почала вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання відповідних виплат і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Зважаючи на те, що про нараховані та виплачені їй при звільненні суми позивач дізналася 31.12.2020 року, а з адміністративним позовом звернулася 17.06.2024 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції канцелярії суду, суд дійшов висновку що позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду, встановлений ч. 2 ст. 233 КЗпП.

Статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, наявні підстави для залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням причин поважності його пропуску та підтверджуючих доказів, або пояснень та доказів на підтвердження того, що строк не пропущено, по кожному періоду зазначеному у позові.

Відповідно до п.4 ч.5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Позивач в позовній заяві просить зокрема визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо нарахування і виплати позивачу передбаченої Законодавством (Порядком № 260) доплати за службу у нічний час за весь період її служби в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України.

Таким чином, позивачем не конкретизовано за який саме час (не визначено період) проходження служби позивач просить визнати дії протиправними.

Отже позивачу необхідно привести у відповідність зміст позовних вимог в цій частині відповідно до документів наданих разом із позовною заявою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 161, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десять) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду:

- обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням причин пропуску строку, а також доказів на підтвердження такої інформації, в примірниках відповідно до кількості учасників справи.

- уточненої позовної заяви, оформленої відповідно до вимог ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій викласти позовні вимоги, враховуючи обраний спосіб судового захисту порушених прав та інтересів із зазначенням обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Повернення позовної заяви не позбавляє права позивача повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Луніна