Справа № 520/24913/23
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 р. Справа № 520/24913/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2024, головуючий суддя І інстанції: Старосєльцева О.В., м. Харків по справі № 520/24913/23

за позовом ОСОБА_1

до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці , Державної служби України з питань праці треті особи Голова Державної служби України з питань праці Дегнера Ігор Анатолійович

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, зобов`язання здійснити нарахування та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, Державної служби України з питань праці, третя особа: Голова Державної служби України з питань праці Дегнера Ігор Анатолійович, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ голови Державної служби України з питань праці Ігоря Дегнера від 27.06.2023 №110-КТ "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2 ";

- поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці з 28.06.2023;

- зобов`язати Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 28.06.2023 по день поновлення на посаді.

В обґрунтування позову зазначив, що дисциплінарне стягнення накладено безпідставно, за відсутності події вчинення дисциплінарного проступку. Наголошував, що дисциплінарною комісією неправильно кваліфіковано дії позивача як перевищення службових повноважень, оскільки погодження позивачем Навчально - тематичних планів ТОВ "ГНМЦ", які не використовувалися і не могли бути використані у діяльності будь-кого, не може кваліфікуватися як "перевищення службових повноважень".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що підставою притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності є твердження відповідача про перевищення службових повноважень (пункт 7 частини другої статті 65 Закону України "Про державну службу"), що полягає у прийнятті рішення, яке виходить за межі службових повноважень та не передбачено нормативно-правовими актами, шляхом погодження навчально-тематичного плану ТОВ "ГНМЦ".

Зауважив, що дії позивача не призвели до настання будь-яких негативних наслідків в результаті вчинення позивачем дій щодо погодження навчально-тематичних планів, оскільки погодження позивачем Навчально-тематичних планів ТОВ "ГНМЦ", які не використовувалися і не могли бути використані у діяльності будь-кого, не може кваліфікуватися як "перевищення службових повноважень".

Зі змісту подання дисциплінарної комісії встановлено, що воно містить посилання на перевищення позивачем службових повноважень, водночас, кваліфікуючи дії позивача як перевищення службових повноважень, комісія не навела належних мотивів, чому відповідний проступок слід кваліфікувати як перевищення службових повноважень, а не як інше дисциплінарне правопорушення.

Також, апелянт звернув увагу на те, що за змістом наказу МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З ПИТАНЬ ПРАЦІ №12 від 20.01.202 "Про затвердження розподілу обов`язків між начальником, першим заступником начальника та заступниками начальника СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З ПИТАНЬ ПРАЦІ" та низкою інших документів, що визначають діяльність відповідача, перший заступник начальника СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З ПИТАНЬ ПРАЦІ має право розгляду та підпису документів. Наведеним охоплюються всі випадки засвідчення будь-яких документів заступником начальника СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З ПИТАНЬ ПРАЦІ Ігорем Миколайовичем БУРЯК.

У противагу зазначеного, відповідач та суд першої інстанції обмежилися лише окремим конкретним випадком, який підпадає під сферу загальних повноважень позивача - погодження навчально-тематичних планів ТОВ "ГНМЦ" та не врахували, що таке погодження відбулося у спосіб проставлення підпису уповноваженої особи СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З ПИТАНЬ ПРАЦІ.

Враховуючи наведене, позивач вважає, що дисциплінарною комісією та судом неправильно кваліфіковано дії позивача як перевищення службових повноважень.

Також зазначив, що необхідним є врахування того, що у характеристиці на позивача ОСОБА_3 вказано про попередню бездоганну поведінку. Обставин, що обтяжують дисциплінарну відповідальність ОСОБА_3 комісією не встановлено.

Крім того, невірним, на думку позивача, застосуванням судом норм статті 74 Закону № 889-VІІІ в частині неврахування тієї обставини, що відповідачем прийнято рішення щодо застосування виняткового виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби, яке не відповідає критеріям обґрунтованості, розумності і пропорційності, за відсутності належної правової мотивації здійснення дисциплінарного провадження, обґрунтування змісту перевищення службових повноважень, порядку його проведення та оцінки тяжкості проступку, а також рівня юридичних гарантій захисту прав позивача, як державного службовця.

Відповідач, Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Зауважив, що судом першої інстанції було з`ясовано компетенцію державного службовця і порівняно її із вчиненими діями. Так, матеріалами справи було встановлено, що відповідно до Положення про Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці, затвердженого наказом Голови Державної служби України з питань праці від 29.10.2020 №140 (далі-Положення), погодження навчально-тематичних планів не належить до повноважень Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, а відтак і до повноважень апелянта, першого заступника начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці. У посадових інструкціях першого заступника начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці за 2021 та 2022 роки, а також у розподілах обов`язків (далі - Розподіли) між начальником, першим заступником начальника та заступниками Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці за 2021-2023 роки повноважень (обов`язків, прав) щодо погодження (підписання, затвердження) навчально-тематичних планів також не передбачено.

Вищевикладене свідчить, що дані дії слід кваліфікувати як вчинення державним службовцем, дисциплінарного проступку - перевищення службових повноважень (пункт 7 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу»), оскільки у позивача відсутні повноваження на вчинення таких дій.

Відповідач також звернув увагу на те, що відсутність вказаних повноважень у Положенні, посадових інструкціях, розподілах, заявником у суді першої інстанції не оспорювалося.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що доводи апелянта щодо неправильної кваліфікації судом дій позивача, як перевищення службових обов`язків не знаходять свого підтвердження.

Також відповідач зауважив, що під час дисциплінарного провадження взято до уваги, що протягом останнього року до позивача вже застосовувалось дисциплінарне стягнення у вигляді догани на підставі наказу Держпраці від 28.04.2023 року №89-кт «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2 ».

Таким чином, враховуючи що позивачем було вчинено дисциплінарний проступок, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу", а саме: перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення, яке полягає у прийнятті рішення, яке виходить за межі службових повноважень та непередбачено нормативно-правовими актами, шляхом погодження навчального - тематичного плану ТОВ «ГНМЦ», Державною службою України з питань праці правомірно застосовано до ОСОБА_1 винятковий вид дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення з посади державної служби.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 працював на посаді першого заступника начальника Міжрегіонального управління, на яку призначений на посаду наказом Держпраці від 05.05.2021 №62-КТ.

06.05.2021 начальником Міжрегіонального управління затверджено посадову інструкцію першого заступника начальника Міжрегіонального управління, з якою ОСОБА_1 ознайомився під підпис 06.05.2021р.

Наказом Міжрегіонального управління від 20.01.2022 №122 затверджено Розподіл обов`язків між начальником, першим заступником та заступниками начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці.

Наказом Міжрегіонального управління від 28.11.2022 №449/СХ (зі змінами наказом від 14.04.2023 №273/СХ) затверджено Розподіл обов`язків між начальником, першим заступником та заступниками начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, який введено в дію з 01.12.2022 року; наказ Міжрегіонального управління від 20.01.2022 №122 втратив чинність.

30.11.2022 начальником Міжрегіонального управління затверджено посадову інструкцію першого заступника начальника Міжрегіонального управління, з якою ОСОБА_1 ознайомився під підпис 30.11.2022р.

На адресу Держпраці надійшов лист Державного спеціалізованого підприємства "Чорнобильська АЕС" №3222/2-23 від 10.04.2023р., в якому зазначено про те, що Державне спеціалізоване підприємство "Чорнобильська АЕС" провело спрощену процедуру закупівлі №ДК 021:2015 код 80570000-0 "Послуги з професійної підготовки у сфері підвищення кваліфікації (Періодичне підвищення кваліфікації експертів технічних з промислової безпеки згідно з НПАОП 0.00-6.08.07)". В тендері приймали участь 2 учасника ТОВ «ГНМЦ» та ДП «ГНМЦ». Жоден з учасників не подав пропозицію, яка б відповідала вимогам тендерної документації. Водночас, ТОВ «ГНМЦ» надало замість програм навчально-тематичний план, погоджений заступником начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці. У зв`язку з цим, Державне спеціалізоване підприємство "Чорнобильська АЕС" звернулось до Держпраці з проханням надати роз`яснення, чи дійсно цей навчально-тематичний план відповідає вимогам, прописаним у наказі Держгірпромнагляду від 20.12.2006 №16 зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства соціальної політики від 29.05.2018 №785, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.02.2007 за №103/13370; а також надати роз`яснення, чи можливо надалі розглядати такі навчально-тематичні плани при проведенні оцінки учасників на наступних тендерах.

Із пояснень ОСОБА_4 , безпосереднього керівника державного службовця ОСОБА_1 , вбачається, що лист ТОВ «ГНМЦ» щодо погодження Навчально-тематичного плану з питань охорони праці та періодичного підвищення кваліфікації експертів технічних з питань охорони праці та промислової безпеки з проведення технічного огляду та/або експертного обстеження об`єктів котлонагляду (котлів, посудин, що працюють під тиском, трубопроводів пари та гарячої води), затвердженого директором ТОВ «ГНМЦ» 26.09.2022р. до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці не надходив. Однак, 07.11.2022р. надійшов лист ТОВ «ГНМЦ» від 26.09.2022 №7/22 (вх. №3669/СХ/1-22 від 07.11.2022) щодо надання роз`яснень про процедуру підвищення кваліфікації експертів технічних з промислової безпеки за відповідними напрямами в частині складання іспиту атестаційної комісії. Але зазначений лист скасовано листом ТОВ «ГНМЦ» від 08.11.2022 №47/22 "Про скасування листа" (вх. №3692/СХ/1-22 від 08.11.2022).

26.09.2022 позивачем, першим заступником начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, погоджено Навчально-тематичний план з питань охорони праці та періодичного підвищення кваліфікації експертів технічних з питань охорони праці та промислової безпеки з проведення технічного огляду та/або експертного обстеження об`єктів котлонагляду (котлів, посудин, що працюють під тиском, трубопроводів пари та гарячої води) (далі навчально-тематичний план), затверджений директором ТОВ «ГНМЦ» Н.М.Баношенко.

За твердженням позивача, навчально-тематичний план погоджено за звернення ТОВ «ГНМЦ».

Погоджений першим заступником начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці Буряком І.М. навчально-тематичний план оприлюднено на онлайн-платформі Електронної система публічних закупівель Prozorro у складі пропозицій від ТОВ «ГНМЦ» за закупівлею: ДК 021:2015 код 80570000-0 "Послуги з професійної підготовки у сфері підвищення кваліфікації (Періодичне підвищення кваліфікації експертів технічних з промислової безпеки згідно з НПАОП 0.00-6.08.07)".

З матеріалів справи вбачається, що за закупівлею: ДК 021:2015 код 80570000-0 "Послуги з професійної підготовки у сфері підвищення кваліфікації (Періодичне підвищення кваліфікації експертів технічних з промислової безпеки згідно з НПАОП 0.00-6.08.07)" - торги не відбулись з причини відхилення всіх пропозицій, а саме: учасник не надав у складі своєї пропозиції копій типових навчальних програм за вказаними напрямами підготовки.

10.04.2023 на адресу Держпраці надійшов лист Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» (далі ДСП «Чорнобильська АЕС») від 04.04.2023 №1074/23 щодо надання роз`яснення відповідності вимогам чинного законодавства навчально-тематичного плану з питань охорони праці та періодичного підвищення кваліфікації експертів технічних з питань охорони праці та промислової безпеки з проведення технічного огляду та/або експертного обстеження об`єктів котлонагляду (котлів, посудин, що працюють під тиском, трубопроводів пари та гарячої води) ТОВ «ГНМЦ», погодженого першим заступником начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці та наданого ТОВ «ГНМЦ» в пакеті тендерної документації для проведення спрощеної процедури закупівлі послуг з професійної підготовки у сфері підвищення кваліфікації (періодичне підвищення кваліфікації експертів технічних з промислової безпеки).

До матеріалів справи надано навчально-тематичний план з питань охорони праці та періодичного підвищення кваліфікації експертів технічних з питань охорони праці та промислової безпеки з проведення технічного огляду та/або експертного обстеження об`єктів котлонагляду (котлів, посудин, що працюють під тиском, трубопроводів пари та гарячої води), затверджений 26.09.2022р. директором ТОВ «ГНМЦ» Н.М. Баношенко, схвалений НМР ТОВ «ГНМЦ» протоколом №1 від 26.09.2022р., погоджений першим заступником начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці І.М. Буряком.

15.05.2023 начальником відділу ринкового нагляду та надання адміністративних послуг Павлунь Володимиром за результатами розгляду листа ДСП «Чорнобильська АЕС» від 04.04.2023 №1074/23 складено службову записку за №767/СП/11-23а з пропозицією вирішити питання щодо порушення дисциплінарного провадження щодо першого заступника начальника Міжрегіонального управління Буряка І.М. - за фактами, викладеними у цій службовій записці.

Наказом Держпраці від 17.05.2023 №99-КТ (зі змінами наказом від 12.06.2023 №106-КТ) порушено дисциплінарне провадження стосовно державного службовця ОСОБА_1 , першого заступника начальника Міжрегіонального управління, та утворено дисциплінарну комісію для здійснення дисциплінарного провадження у складі: ОСОБА_5 , головний спеціаліст з питань запобігання та виявлення корупції; ОСОБА_6 , головний спеціаліст відділу внутрішнього контролю; Петровськой К.С., начальник відділу роботи з персоналом територіальних органів управління персоналу; ОСОБА_7 , начальника відділу з питань безпеки праці у АПК департаменту з питань безпеки праці; Рак Т.М., начальник управління юридичного забезпечення; ОСОБА_8 , начальник відділу з питань зайнятості та реклами про вакансії про роботу департаменту з питань праці; Тищенко А.Ф., начальник управління персоналу.

02.06.2023 Держпраці направлено позивачу лист від 02.06.2023 №86-Д із запрошенням на засідання дисциплінарної комісії, яке відбудеться 07.06.2023 о 12:00 з копією службової записки від 15.05.2023 №767/СП/11-23а.

06.06.2023 на виконання листа від 02.06.2023 №86-Д позивачем надано письмові пояснення, в яких зазначено про те, що навчально-методичний план ТОВ «ГНМЦ» ним не затверджувався; листів стосовно погодження (затвердження) навчально-тематичних планів для проведення підготовки та підвищення кваліфікації експертів технічних від ТОВ «ГНМЦ» не надходило.

На засідання дисциплінарної комісії, яке відбулось 07.06.2023 о 12:00 ОСОБА_1 не з`явився, що ним не заперечується.

07.06.2023 Держпраці направлено позивачу лист від 07.06.2023 №87-Д із повторним запрошенням на засідання дисциплінарної комісії 12.06.2023 о 11:00.

На засідання дисциплінарної комісії 12.06.2023 о 11:00 ОСОБА_1 не з`явився, що ним не заперечується.

12.06.2023 Держпраці направлено позивачу лист від 12.06.2023 №88-Д із повторним (втретє) запрошенням на засідання дисциплінарної комісії, яке відбудеться 19.06.2023 о 16:00.

21.06.2023 дисциплінарною комісією за результатами розгляду дисциплінарної справи державного службовця ОСОБА_1 складено подання від 21.06.2023р., яке разом з матеріалами дисциплінарної справи направлено Голові Держпраці Ігорю Дегнеру листом від 21.06.2023р. №89-Д.

Поданням від 21.06.2023р. дисциплінарною комісією рекомендовано застосувати до ОСОБА_1 , першого заступника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, дисциплінарне стягнення, передбачене п. 4 ч. 1 ст. 66 Закону України "Про державну службу", про що повідомлено позивача листом від 21.06.2023р. №90-Д.

21.06.2023 позивачем направлено лист ТОВ «ГНМЦ» від 21.06.2023 №СХ/2/3592-23 щодо скасування погодження Навчально-тематичного плану з питань охорони праці та періодичного підвищення кваліфікації експертів технічних з питань охорони праці та промислової безпеки з проведення технічного огляду та/або експертного обстеження об`єктів котлонагляду (котлів, посудин, що працюють під тиском, трубопроводів пари та гарячої води).

26.06.2023 у відповідності до листа від 21.06.2023р. №90-Д заявником надано письмові пояснення, в яких зазначено наступне: "Враховуючи, що протягом вересня-листопада 2022 року населені пункти України перебували під масованими авіаційними та ракетними ударами з боку країни-агресора, що призвело до пошкодження об`єктів енергетичної та критичної інфраструктури, ТОВ «ГНМЦ», яке проводить господарську діяльність також на території Донецької області, не мало можливості скористатися сайтом Державної служби України з питань праці, на якому розміщені Типові навчальні програми по підготовці та підвищенню кваліфікації експертів технічних з промислової безпеки ТОВ «ГНМЦ». У зв`язку з цим, ТОВ "ГНМЦ" звернулось з проханням розглянути та погодити тимчасово Навчально-методичний план з питань охорони праці та періодичного підвищення кваліфікації експертів технічних з питань охорони праці та промислової безпеки з проведення технічного огляду та/або експертного обстеження об`єктів котлонагляду (котлів, посудин, що працюють підтиском, трубопроводів пари та гарячої води). Виходячи з такої ситуації я погодив Навчально-методичний план ТОВ "ГНМЦ". Стосовно відомостей, викладених у службовій записці начальника відділу ринкового нагляду та надання адміністративних послуг В. Павлуня від 15.05.2023 №767/СП/11-23а щодо затвердження Навчально-методичного плану з питань охорони праці та періодичного підвищення кваліфікації експертів технічних з питань охорони праці та промислової безпеки з проведення технічного огляду та/або експертного обстеження об`єктів котлонагляду (котлів, посудин, що працюють під тиском, трубопроводів пари та гарячої води), повідомляю, що я його не затверджував. Разом з тим, для виправлення ситуації, мною направлений лист ТОВ "ГНМЦ" від 21.06.2023 № СХ/2/3592-23 щодо скасування погодження Навчально-методичного плану з питань охорони праці та періодичного підвищення кваліфікації експертів технічних з питань охорони праці та промислової безпеки з проведення технічного огляду та/або експертного обстеження об`єктів котлонагну (котлів, посудин, що працюють під тиском, трубопроводів пари та гарячої води)."

Вказані пояснення ОСОБА_1 просив врахувати під час розгляду матеріалів дисциплінарної справи і прийняття рішення про застосування відповідного виду стягнення, а також відсутність настання будь-яких (тяжких) наслідків та відсутність заподіяння будь-якої шкоди, вжиття заходів по усуненню недоліків.

Наказом Держпраці від 27.06.2023 №110-КТ "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2 ", за підписом голови Державної служби України з питань праці Ігоря Дегнера, відповідно до ст.ст. 65, 66, 77 Закону України "Про державну службу", Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, та з урахуванням письмових пояснень заявника, застосовано до ОСОБА_1 , першого заступника начальника Міжрегіонального управління, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу", перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення, яке полягає у прийнятті рішення, яке виходить за межі службових повноважень та непередбачено нормативно-правовими актами, шляхом погодження навчального - тематичного плану ТОВ «ГНМЦ»; та звільнено з посади 27.06.2023 року відповідно до п. 4 ч. 1 ч. 87 Закону України "Про державну службу".

Судом також встановлено, що наказом Держпраці від 28.04.2023 №89-КТ "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2 ", ОСОБА_1 , першому заступнику начальника Східною міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, за вчинення дисциплінарною проступку, передбаченого пунктом 7 частини другої статті 65 Закону України "Про державну службу", перевищення службових повноважень, яке полягає у безпідставному та протиправному прийнятті рішень про відмову у видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки від 07.10.2022 №СХ/2/3048-22, від 17.11.2022 року №СХ/2/33763-22 відповідно за заявами ФОП ОСОБА_9 від 03.10.2022 за вх. №3020/СХ/1-22 та від 14.11.2022 за вх. №3799/СХ/1-22, що є порушенням частини третьої статті 21 Закону України "Про охорону праці", пунктів 3, 9 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1107, наказу Міністерства економіки України від 31.12.2021 №1191-21 "Про затвердження форм висновків експертизи" та відсутністю повноважень щодо їх прийняття - оголошено догану.

Не погодившись з вказаним наказом, заявник оскаржив його у судовому порядку в межах адміністративної справи №520/11258/23.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 по справі №520/11258/23, яке набрало законної сили 12.10.2023р., визнано протиправним та скасовано наказ Голови Державної служби України з питань праці Ігоря Дегнера від 28.04.2023 року №89-КТ "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2 ".

Стверджуючи про протиправність наказу голови Державної служби України з питань праці Ігоря Дегнера від 27.06.2023 №110-КТ "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2 ", позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що дисциплінарна комісія дійшла правильного висновку, що заявник своїми діями, як перший заступник начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, перевищив службові повноваження, чим порушив п. 7 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу".

При цьому, застосоване до позивача дисциплінарне стягнення відповідає характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню його вини, оскільки з подання дисциплінарної комісії вбачається, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є перевищення службових повноважень (п. 7 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу"), що полягає у прийнятті рішення, яке виходить за межі службових повноважень та непередбачено нормативно-правовими актами, шляхом погодження навчально - тематичного плану ТОВ "ГНМЦ". Отже, суб`єкт у спірних правовідносинах забезпечив дотримання ч. 2 ст. 19 Конституції України і ч. 2 ст. 2 КАС України, позаяк обставини події з`ясував повно та вичерпно, діяння службовця кваліфікував правильно, норму закону визначив вірно.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закону України від 10.12.2015 №889-VІІІ "Про державну службу" (далі Закон - №889-VIII).

Так, відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 65 Закону №889-VIII передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Частиною другою статті 65 Закону №889-VIII визначені види дисциплінарних проступків. Дисциплінарним проступком є зокрема, перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Згідно з частиною 3 статті 66 Закону №889-VIII, у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Відповідно до частини 5 статті 66 Закону №889-VIII, звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Частиною першою статті 67 Закону №889-VIII передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 68 Закону №889-VIII дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): міністром стосовно державного секретаря відповідного міністерства; суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців.

Згідно з частиною другою статті 68 Закону №889-VIII дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються), зокрема, на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В": зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Частиною першою статті 69 Закону №889-VIII передбачено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Відповідно до частин десятої, одинадцятої статті 69 Закону №889-VIII результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Відповідно до статті 71 Закону №889-VIII порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії.

Згідно зі статтею 73 Закону №889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити зокрема пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження.

Частинами першої, другої статті 74 Закону №889-VIII передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, та яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Статтею 75 Закону №889-VIII передбачено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Статтею 76 Закону №889-VIII передбачено право державного службовця на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою, шостою статті 77 Закону №889-VIII рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Постановою Кабінету Міністрів України №1039 від 04.12.2019 року затверджено Порядок здійснення дисциплінарного провадження (надалі - Порядок №1039), який визначає процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців.

Відповідно до пункту 4 Порядку №1039 дисциплінарне провадження розпочинається з дати видання наказу (розпорядження) про порушення дисциплінарного провадження та завершується виданням наказу (розпорядження) про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Пунктом 7 Порядку №1039 передбачено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія.

Згідно з пунктами 19, 20 Порядку №1039 формою роботи Комісії, дисциплінарної комісії є засідання.

Пунктом 31 Порядку №1039 передбачено, що комісія, дисциплінарна комісія запрошує державного службовця на своє засідання для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та пропонує надати таке пояснення у письмовому вигляді. Пояснення надається в паперовій або електронній формі особисто чи шляхом надсилання на офіційну електронну адресу відповідного державного органу із накладенням кваліфікованою електронного підпису.

Державний службовець має право бути присутнім на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії для надання пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; знайомитися з матеріалами дисциплінарної справи відповідно до статті 76 Закону, у тому числі в установленому законом порядку запитувати та отримувати відповідні документи, їх копії; надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; заявляти клопотання про необхідність одержання і долучений до матеріалів дисциплінарної справи нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, яким можуть бути відомі обставини справи; користуватися правовою допомогою адвоката або іншого уповноваженого ним представника.

Державний службовець користується іншими правами, встановленими Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 32 Порядку №1039 про дату, час і місце та спосіб проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії державному службовцю повідомляється шляхом вручення інформації чи документів або надсилання їх поштою за адресою місця проживання/перебування чи на його адресу електронної пошти, або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Таке повідомлення здійснюється не менш як за п`ять календарних днів до дня проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії.

У разі прийняття Комісією, дисциплінарною комісією рішення про проведення засідання дистанційно в режимі відеоконференції Комісія, дисциплінарна комісія повідомляє про це державному службовцю відповідно до абзаців першого і другого цього пункту.

Комісія, дисциплінарна комісія може прийняти рішення про перенесення засідання для надання пояснення державним службовцем з урахуванням строків здійснення дисциплінарного провадження.

Рішення про перенесення засідання може бути прийнято в разі, коли державний службовець вперше не прибув на засідання або не підключився до засідання дистанційно у випадках, передбачених абзацами першим і другим пункту 19-1 цього Порядку, повідомивши про поважні причини своєї відсутності, зокрема з підстав виникнення технічних проблем, що унеможливили його участь у засіданні в режимі відеоконференції.

У разі перенесення засідання Комісія, дисциплінарна комісія повідомляє про це державному службовцю відповідно до абзаців першого і другого цього пункту.

У разі коли державний службовець не прибув на засідання або не підключився до засідання дистанційно у випадках, передбачених абзацами першим і другим пункту 19-1 цього Порядку, і не повідомив про поважні причини своєї відсутності, а також не надав письмових пояснень щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, Комісія, дисциплінарна комісія складає акт про відмову від надання пояснень.

Відсутність державного службовця на засіданні Комісії, дисциплінарної комісії не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження.

Відповідно до пункту 33 Порядку №1039 комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Пунктом 34 Порядку №1039 передбачено, що результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії.

Згідно з пунктом 35 Порядку №1039 дисциплінарна комісія вносить суб`єкту призначення (керівникові державної служби) пропозицію (подання) разом з матеріалами дисциплінарної справи не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня її (його) підписання.

Одночасно із внесенням суб`єкту призначення (керівникові державної служби) пропозиції (подання) державному службовцю повідомляється про дату внесення суб`єкту призначення (керівнику державної служби) такої пропозиції (подання) та необхідність надання ним письмового пояснення суб`єкту призначення (керівнику державної служби) відповідно до статті 75 Закону.

Таке повідомлення державною службовця здійснюється шляхом вручення або надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. У разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у встановленому порядку. Інформація або документи надсилаються державному службовцеві за адресою місця проживання/перебування або на його адресу електронної пошти чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Державний службовець надає письмове пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу.

У разі ненадання державним службовцем письмового пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу не пізніше ніж як за два календарних дні до закінчення строку прийняття суб`єктом призначення (керівником державної служби) рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження державний службовець вважається таким, що відмовився від надання письмового пояснення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у спірних правовідносинах, будь-яких претензій до порядку здійснення дисциплінарного провадження позивачем не висловлено. Жодних доказів про наявність особистої зацікавленості зазначених членів дисциплінарної комісії у результатах проведеного провадження до матеріалів справи не подано. Доказів наявності реального конфлікту інтересів або потенційного конфлікту інтересів у стосунках між заявником та членами дисциплінарної комісії матеріали справи не містять. Доказів оскарження позивачем до суду наказу від 17.05.2023р. №99-КТ, яким порушено дисциплінарне провадження стосовно державного службовця ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Водночас, у спірних правовідносинах під час створення дисциплінарної комісії було дотримано критерій чисельності осіб та критерій неупередженості, дисциплінарне провадження було призначено та проведено з дотриманням вимог чинного законодавства. Недоліків в організації дисциплінарного провадження, а також нездоланних та непереборних дефектів у процедурі дисциплінарного провадження судом під час вирішення спору не виявлено. Ознак порушення прав та інтересів позивача у процедурі дисциплінарного провадження матеріали справи не містять.

Стосовно виявленого дисциплінарного проступку - перевищення позивачем службових повноважень, судом встановлено наступне.

У постановах від 30.06.2021 у справі №200/10988/19-8, від 10.11.2021 у справі №540/4057/20, від 22.12.2021 у справі №140/16342/20, від 28.04.2022 у справі №540/2464/19 Верховний Суд сформував правову позицію, відповідно до якої у розумінні пункту 7 частини другої статті 65 Закону України "Про державну службу" "перевищення службових повноважень" означає вчинення державним службовцем таких дій або прийняття рішень, які виходять за межі його службових повноважень. Під час дисциплінарного провадження у таких справах дисциплінарна комісія та суб`єкт призначення повинні чітко визначити обсяг повноважень конкретного державного службовця, керуючись положеннями Закону України "Про державну службу", інших законів України, положеннями про державний орган та/або його структурний підрозділ, а також посадовою інструкцією державного службовця. Таким чином, саме за вчинення державним службовцем дій, які виходять за межі його повноважень, законодавець у згаданій нормі Закону України "Про державну службу" передбачив можливість застосування до такої особи найсуворішого виду дисциплінарного стягнення - звільнення.

Отже, перевищення службових повноважень виражається у тому, що державний службовець вчиняє те чи інше діяння, яке не входить до його компетенції. У той же час, невиконання чи неналежне виконання посадових обов`язків полягає у невчиненні чи неналежному вчиненні особою дій у межах наданих їй законом прав та обов`язків. Для того, щоб визначити, чи мало місце перевищення службових повноважень, необхідно з`ясувати компетенцію державного службовця і порівняти її із вчиненими діями (перевищення службових повноважень не може проявлятися у бездіяльності - його об`єктивну сторону характеризує лише вчинення дії).

У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 №15 "Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень" вказано, що під перевищенням влади або службових повноважень треба розуміти: а) вчинення дій, які є компетенцією вищестоящої службової особи цього відомства чи службової особи іншого відомства; б) вчинення дій, виконання яких дозволяється тільки в особливих випадках, або з особливого дозволу, або з додержанням особливого порядку, - за відсутності цих умов; в) вчинення одноособово дій, які могли бути вчинені лише колегіально; г) вчинення дій, які ніхто не має права виконувати або дозволяти.

Так, зі змісту службової записки, яка слугувала підставою для прийняття наказу від 17.05.2023 №99-КТ про порушення дисциплінарного провадження стосовно державного службовця ОСОБА_2 , вбачається, що начальник відділу нагляду та надання адміністративних послуг В.Павлунь, зокрема, зазначає, що ДСП «Чорнобильська АЕС» проведено процедуру закупівлі послуг з професійної підготовки у сфері підвищення кваліфікації (періодичне підвищення кваліфікації експертів технічних з промислової безпеки); одним з учасників тендеру подано замість програм навчально - тематичний план, погоджений першим заступником начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці ОСОБА_1 . У Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, а також першого заступника начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці ОСОБА_1 відсутні дискреційні повноваження щодо затвердження навчально - тематичних планів, що може свідчити про протиправність дій даної посадової особи.

Суд першої інстанції правомірно вказав на те, що процедуру атестації фахівців, які мають право проводити технічний огляд та/або експертне обстеження машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки визначає Порядок атестації фахівців, які мають право проводити технічний огляд та/або експертне обстеження устаткування підвищеної небезпеки, затверджений наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду 20.12.2006 № 16 (у редакції наказу Міністерства соціальної політики України від 29.05.2018 №785), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 07.02.2007 за № 103/13370 (далі Порядок).

Пунктом 4 Порядку встановлено, що підготовка експертів технічних з промислової безпеки здійснюється за напрямками відповідно до Переліку напрямків діяльності експертів технічних з промислової безпеки державних експертно-технічних центрів, що належить до сфери управління Держпраці, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 18.05.2017 № 824, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.06.2017 за № 723/30591, навчальними закладами за типовими навчальними програмами, розробленими Державною установою «Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці» з урахуванням пропозицій відповідних галузевих об`єднань організацій роботодавців (за їх наявності) та затвердженими Держпраці.

Особи, які пройшли курс підготовки, складають іспит атестаційної комісії.

До складу атестаційної комісії залучається посадова особа апарату Держпраці або її територіального органу. До участі у роботі атестаційної комісії можуть залучатись фахівці профільних наукових закладів, інші спеціалісти у сфері охорони праці та промислової безпеки (пункт 6 Порядку).

Пунктом 7 Порядку встановлено, що питання для іспиту формуються атестаційною комісією з врахуванням навчальних програм.

Відповідно до пункту 13 Порядку для підтвердження своєї кваліфікації експерт технічний з промислової безпеки проходить у навчальних закладах періодичне (але не рідше одного разу на 3 роки) підвищення кваліфікації за типовими навчальними програмами, розробленими Державною установою «Національний науково-дослідний інститут промислової безпеки та охорони праці» з урахуванням пропозицій відповідних галузевих об`єднань організацій роботодавців (за їх наявності) та затвердженими Держпраці.

Вивчення основ охорони праці, а також підготовка та підвищення кваліфікації спеціалістів з охорони праці з урахуванням особливостей виробництва відповідних об`єктів економіки забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти і науки, в усіх навчальних закладах за програмами, погодженими із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Проведення підготовки та підвищення кваліфікації експертів технічних промислової безпеки за навчально-тематичними планами Порядком не передбачено.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що проходження підвищення кваліфікації працівників за встановленою програмою є основою для забезпечення охорони праці та недопущення фактів травматизму, впливає на збереження життя як співробітників суб`єктів господарювання так і самих технічних експертів.

Відповідно до Положення про Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці, затвердженого наказом Голови Державної служби України з питань праці від 29.10.2020 №140 (далі-Положення), погодження навчально-тематичних планів не належить до повноважень Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, а відтак і до повноважень ОСОБА_1 , першого заступника начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці.

У посадових інструкціях першого заступника начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці за 2021 та 2022 роки, а також у розподілах обов`язків між начальником, першим заступником начальника та заступниками Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці за 2021-2023 роки повноважень (обов`язків, прав) щодо погодження (підписання, затвердження) навчально-тематичних планів також не передбачено.

Відсутність вказаних повноважень заявником не оспорюється.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про державну службу» державні службовці повинні дотримуватись принципів, зокрема, законності (обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України) та професіоналізму (компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності).

Дисциплінарна комісія під час дисциплінарного провадження стосовно позивача, на підставі наявних документів (матеріалів) встановила, що погодження позивачем навчально-тематичного плану ТОВ «ГНМЦ», виходить за межі службових повноважень та не передбачено нормативно-правовими актами.

Вище зазначені факти, як вірно зазначив суд першої інстанції, свідчать про протиправність дій, несумлінне та недобросовісне виконання обов`язків державного службовця. При цьому, обставин, що виключають можливість накладення дисциплінарного стягнення, не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що дисциплінарна комісія дійшла правильного висновку, що ОСОБА_1 своїми діями, як перший заступник начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, перевищив службові повноваження, чим порушив п. 7 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу".

При цьому, застосоване до позивача дисциплінарне стягнення відповідає характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню його вини, оскільки з подання дисциплінарної комісії вбачається, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності є перевищення службових повноважень (п. 7 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу"), що полягає у прийнятті рішення, яке виходить за межі службових повноважень та непередбачено нормативно-правовими актами, шляхом погодження навчально - тематичного плану ТОВ "ГНМЦ".

Колегія суддів вважає хибними доводи скаржника про те, що дії позивача не призвели до настання будь-яких негативних наслідків в результаті вчинення позивачем дій щодо погодження навчально-тематичних планів, з посилання на те, що такі плани не використовувалися і не могли бути використані у діяльності будь-кого, а отже не може кваліфікуватися як "перевищення службових повноважень", оскільки невикористання погоджених з "перевищенням службових повноважень" планів у діяльності будь-кого не спростовує сам факт прийняття державним службовцем рішення, яке виходять за межі його службових повноважень, та непередбачено нормативно-правовими актами, шляхом погодження навчально - тематичного плану ТОВ "ГНМЦ".

Суд апеляційної інстанції наголошує, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави. Відтак, державний службовець повинен дотримуватися службової дисципліни, яка полягає в неухильному додержанні Присяги державного службовця, сумлінному виконанні службових обов`язків.

Перевищення службових повноважень виражається у тому, що державний службовець вчиняє те чи інше діяння, яке не входить до його компетенції.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про державну службу» встановлено, що державний службовець зобов`язаний дотримуватися принципів державної служби, сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Судом першої інстанції було з`ясовано компетенцію державного службовця і порівняно її із вчиненими діями.

Так, зокрема, за матеріалами справи було встановлено, що відповідно до Положення про Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці, затвердженого наказом Голови Державної служби України з питань праці від 29.10.2020 №140 (далі-Положення), погодження навчально-тематичних планів не належить до повноважень Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, а відтак і до повноважень апелянта, першого заступника начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці. У посадових інструкціях першого заступника начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці за 2021 та 2022 роки, а також у розподілах обов`язків (далі - Розподіли) між начальником, першим заступником начальника та заступниками Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці за 2021-2023 роки повноважень (обов`язків, прав) щодо погодження (підписання, затвердження) навчально-тематичних планів також не передбачено.

Вищевикладене свідчить про те, що відповідач правомірно кваліфікував такі дії позивача як вчинення державним службовцем, дисциплінарного проступку - перевищення службових повноважень (пункт 7 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу»), оскільки у позивача відсутні повноваження на вчинення таких дій.

При цьому, відсутність вказаних повноважень у Положенні, посадових інструкціях, розподілах, позивач не оспорює.

Враховуючи викладене, доводи апелянта щодо неправильної кваліфікації судом дій позивача, як перевищення службових обов`язків не знайшли свого підтвердження.

Колегія суддів також вважає неспроможними доводи апелянта про те, що він має право розгляду та підпису документів, яким охоплюються всі випадки засвідчення будь-яких документів заступником начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці та, в даному випадку, погодження навчально-тематичного плану відбулось саме у спосіб проставлення підпису уповноваженої особи, оскільки наявність у позивача права розгляду та підпису документів не свідчить про наявність у нього можливості використання такого права поза межами службових повноважень, визначених посадовою інструкцією першого заступника начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці та розподілом обов`язків між начальником, першим заступником та заступниками начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці.

Щодо доводів апеляційної скарги про застосування відповідачем виняткового виду дисциплінарного стягнення, судова колегія зазначає наступне.

Частиною першою статті 65 Закону України «Про державну службу» встановлено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно з частиною 5 статті 66 Закону України «Про державну службу, звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 79 Закону України «Про державну службу», якщо протягом року після накладення дисциплінарного стягнення до державного службовця не буде застосоване нове дисциплінарне стягнення, він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення.

Під час дисциплінарного провадження, дисциплінарною комісією, зокрема, було взято до уваги, що протягом останнього року до позивача вже застосовувалось дисциплінарне стягнення у вигляді догани на підставі наказу Держпраці від 28.04.2023 року №89-КТ «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2 » (на час прийняття спірного наказу № 110-КТ, наказ № 89-КТ був чинний).

Таким чином, враховуючи що позивачем було вчинено дисциплінарний проступок, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу", а саме: перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення, яке полягає у прийнятті рішення, яке виходить за межі службових повноважень та непередбачено нормативно-правовими актами, шляхом погодження навчального - тематичного плану ТОВ «ГНМЦ», Державною службою України з питань праці правомірно застосовано до ОСОБА_1 винятковий вид дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення з посади державної служби.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 26.05.2022р. у справі №300/3980/20, від 22.07.2022р. у справі №580/2689/20, оскільки дії вчинені позивачами у вказаних справах, за відсутності негативних наслідків в результаті вчинення позивачами дисциплінарного проступку, входили до кола їх прямих повноважень. Водночас, у спірних правовідносинах погодження навчально-тематичних планів взагалі не входило до кола повноважень ані Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, ані до повноважень ОСОБА_1 , першого заступника начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці.

Судова колегія зазначає, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

З положень частин 1 і 2 ст.77 КАС України у поєднанні з приписами ч.4 ст.9, абз.2 ч.2 ст.77, частин 3 і 4 ст.242 КАС України слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності за стандартом доказування - "поза будь-яким розумним сумнівом", у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування - "баланс вірогідностей".

Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не підтвердженого документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не означає реального існування такої обставини.

І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку ч.2 ст.77 КАС України, однак суд повторює, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Тому, перевіряючи наведені учасниками спору аргументи приєднаними до справи доказами, суд констатує, що у ході розгляду справи владним суб`єктом подано достатній обсяг доказів відповідності закону оскарженого волевиявлення, а обсяг використаних доказів та обрані мотиви не дозволяють визнати юридично неправильними та фактично необґрунтованими ті підстави, які покладені адміністративним органом в основу оскарженого рішення.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тлумачення змісту наведеної норми процесуального закону викладено у постанові Верховного Суду від 07.11.2019р. по справі № 826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18), де указано, що обов`язковою умовою визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними є доведеність порушення власних прав та охоронюваних законом інтересів приватної особи/заявника.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, колегія суддів вважає правомірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що владний суб`єкт у спірних правовідносинах забезпечив дотримання ч.2 ст.19 Конституції України і ч.2 ст.2 КАС України, позаяк обставини події з`ясував повно та вичерпно, діяння службовця кваліфікував правильно, норму закону визначив вірно.

Отже, у спірних правовідносинах вчинене владним суб`єктом волевиявлення з приводу реалізації адміністративної функції не спричинило безпідставного настання негативних наслідків для позивача, що є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у позові.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 року по справі № 520/24913/23 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 по справі № 520/24913/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва