Справа № 380/11280/24
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача у видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, яке було затверджене постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ;

- зобов`язати відповідача видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, яке було затверджене постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ.

Посилається на те, що 28.03.2024 року її неповнолітній син звернувся до відповідача із заявою, в якій просив оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної ради від 26.06.1992 року. Така заява мотивована тим, що через свої релігійні переконання позивач відмовляється від надання згоди на обробку своїх персональних даних. Втім, листом Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 16.04.2024 року відмовлено позивачу у видачі такого паспорта, вказавши на те, що ОСОБА_2 документований 03.05.2023 року органом 4656 паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , який дійсний до 16.05.2027 року, тобто зазначений паспортний документ оформлено із внесенням відцифрованих відбитків пальців рук, обличчя та підпису до безконтактного електронного носія та йому присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі 514. Позивач, діючи в інтересах свого неповнолітнього сина, з вказаною відмовою не погодилася та зазначила, що примушування до прийняття паспорта-картки є насильством над її переконаннями і світоглядом, що заборонено ст.3 Закону України «Про свободу совісті і релігійні організації». Крім того, законодавством передбачено можливість видачі паспорта як у формі картки, так і у формі паспорта книжечки. Наведене і зумовило позивача звернутись до суду за судовим захистом.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що дії відповідача щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року ОСОБА_2 ґрунтуються на правильному застосуванні норм законодавства, що регулює спірні правовідносини, та відповідають критеріям, визначеним ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначив, що 16.05.2023 року Головним управлінням Державної міграційної служби України у Львівській області позивачеві оформлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , сформувавши водночас унікальний номер запису в Реєстрі 514, який не змінюється при наступних операціях ЄДДР. Тобто позивач уже надавав згоду на обробку своїх персональних даних та згоду на зняття відцифрованих відбитків пальців своїх рук, відцифрованого образу обличчя та відцифрованого підпису. Вказане, на думку відповідача, свідчить про те, що отримання паспорта громадянина України у вигляді ID-картки жодним чином не порушує права позивача та в будь-якому разі не є втручанням у його приватне і сімейне життя. Враховуючи викладене, вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, відтак у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Ухвалою судді від 29.05.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

28.03.2024 року ОСОБА_2 , законним представником якого є його мати - позивач у справі ( ОСОБА_1 ), звернулися до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області із заявою, в якій просили оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ. Мотивом складення і подання цієї заяви були «релігійні переконання» та посилання на постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 року за результатами розгляду зразкової справи №806/3265/17.

До заяви позивачем додано: дві фотокартки розміром 35х45 мм ОСОБА_2 ; довідку з місця проживання; свідоцтво про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 ; копію паспорта громадянина України матері позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 станом на день подання цієї заяви виповнилося 14 років.

Листом відповідача від 16.04.2024 року повідомлено позивачеві, що оформлення та видача паспорта громадянина України зразка 1994 року у формі книжечки територіальними органами Державної міграційної служби припинено в 2016 році. Також вказано, що відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. Крім того, зазначено, що видача документу, що посвідчує особу (незалежно від його вигляду - книжечка чи картка, що містить безконтактний електронний носій) неможлива без обробки персональних даних особи. Заява про видачу паспорта підтверджує волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки. Під час перевірки відомостей, викладених у заяві, також встановлено, що ОСОБА_2 документований 03.05.2023 року органом 4656 паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , який дійсний до 16.05.2027 року. Вказаний паспортний документ оформлено із внесенням відцифрованих відбитків пальців рук, обличчя та підпису до безконтактного електронного носія та йому присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі 514. З огляду на викладене, правові підстави для оформлення паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки у даному випадку відсутні.

Вважаючи у зв`язку із цим свої конституційні права та інтереси порушеними та такими, що потребують захисту, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

За приписами ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно з п.1 ст.5 Закону України «Про громадянство України», документом, що підтверджує громадянство України, є паспорт громадянина України.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про громадянство України» Постановою Верховної ради України від 26.06.1992 року №2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України (далі - Положення), пунктом 2 якого визначено, що паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Згідно з п.п.1, 3, 5, 8, 9-11 цього ж Положення №2503-ХІІ, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи, визначено Законом України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 року №5492-VI (далі - Закон №5492-VI).

Відповідно до підпункту «а» п.1 ч.1 ст.13 Закону №5492-VI, документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на, крім іншого, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, до яких відноситься паспорт громадянина України.

Згідно з положеннями ст.14 Закону №5492-VI, документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону №5492-VI, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302 затверджено, серед іншого, Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі - Порядок №302).

Згідно з п.п.2, 3 цього Порядку, паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт.

За змістом п.7 Порядку №302, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються: 1) особі, яка досягла 14-річного віку, - на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто; 2) особі, яка досягла 14-річного віку та яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною, - на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (далі - законні представники); 3) особі, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або яка перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу, - через уповноважену особу адміністрації відповідної установи, місця попереднього ув`язнення або закладу (далі - уповноважена особа);

Відповідно до п.71 Порядку №302, у разі коли за даними ДПС встановлено, що особа раніше була зареєстрована в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та дані про особу, які надійшли від ДМС для проведення реєстрації, збігаються з даними про особу, наявними в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, ДПС надсилає ДМС дані про РНОКПП.

З наведених вище правових норм слідує, що оформлення та видача паспорта громадянина України можливі лише у випадках, передбачених чинним законодавством.

Як видно з матеріалів справи, вимога позивача про видачу її неповнолітньому сину паспорта громадянина України у формі книжечки у відповідності до Положення №2503-ХІІ мотивована релігійними переконаннями та посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 року за результатами розгляду зразкової справи №806/3265/17.

Проте суд не враховує вказані доводи, адже така обставина, як релігійні переконання, не передбачена п.7 Порядку №302.

Крім цього, позивачем не зазначено до якої саме релігійної громади належать вона та її неповнолітній син, а також парафіянами якої церкви вони є.

Верховний Суд у постанові від 25.04.2024 року під час розгляду адміністративної справи №300/5054/23 вказав, що реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим.

В контексті наведеного, суд зазначає, що подана позивачем заява за своєю суттю і формою не є підставою для оформлення паспорта громадянина України, процедура якого визначена Положенням №2503-XII. Зокрема, у вказаній заяві позивач не навела та не довела жодну з обставин, яка дає правові підстави для видачі неповнолітньому ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ

Більше того, суд враховує, що 16.05.2023 року ОСОБА_2 вже було присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі у зв`язку із оформленням паспорта громадянина України для виїзду за кордон, відповідно до заяви-анкети №24509337 від 13.05.2023 року, поданої ОСОБА_1 до Личаківського відділу РАЦС Львівського міського управління юстиції.

Таким чином, як підтверджено матеріалами справи, позивач, звертаючись у минулому із заявою про оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон (біометричного закордонного паспорта) її неповнолітньому сину ОСОБА_2 , вже надавала згоду на обробку персональних даних із використанням засобів Єдиного державного демографічного реєстру і унікальний номер запису в Реєстрі вже було сформовано та взято відбитки пальців.

Щодо релевантності висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 19.09.2018 року у справі №806/3265/17 (зразкова справа), на неврахування яких покликається позивач, суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 року у справі №233/2021/19 конкретизувала, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (п. 39).

Суд зауважує, що висновки, викладені у постановах Верховного Суду, перебувають у нерозривному зв`язку із обсягом встановлених у кожній конкретній справі обставин окремо. Тому адміністративні суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, здійснені на підставі відмінних фактичних обставин справи (п.47 постанови Верховного Суду від 29.06.2022 року у справі №640/18748/19).

Тому, безпідставними є посилання позивача у позовній заяві на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 року у зразковій адміністративній справі №806/3265/17, оскільки такі стосуються інших правовідносин, а саме при їх прийнятті суд захистив право позивача на виготовлення паспорта у традиційній формі книжечки зразка 1994 року (внутрішній паспорт громадянина України) виключно з огляду на його релігійні переконання (у зв`язку з ненаданням згоди на обробку персональних даних) для особи, яка ніколи не зверталася за оформленням біометричних документів.

Разом з тим, у даній адміністративній справі спірні правовідносини є відмінними, оскільки, як зазначено вище, позивачем уже було надано згоду на обробку її персональних даних при оформленні 13.05.2023 року Личаківським відділом РАЦС Львівського міського управління юстиції заяви-анкети №24509337.

Суд також враховує, що Верховний Суд у справі №160/1/21 (постанова від 21.12.2022 року) погодився із висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для видачі особі паспорта громадянина України зразка 1994 року (книжечки), зокрема, у зв`язку із встановленням факту самостійного звернення такої особи у минулому із заявою-анкетою щодо внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та отримання паспорта громадянина України у формі ID-картки.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що докази, подані позивачем, переконують у безпідставності позовних вимог. Натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність своїх дій та рішень, чим спростував твердження позивача про порушення її прав, свобод та інтересів.

А тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання видати паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, яке було затверджене постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ - слід відмовити.

Відповідно до п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 134, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.