Справа № 340/8364/23
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 червня 2024 року м. Дніпросправа № 340/8364/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Національного авіаційного університету в особі відокремленого структурного підрозділу Льотна академія Національного авіаційного університету на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 березня 2024 року (суддя Пасічник Ю.П.) в адміністративній справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області, Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області до Льотної академії Національного авіаційного університету про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Кропивницька окружна прокуратура Кіровоградської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області звернулась до суду із адміністративним позовом Льотної академії Національного авіаційного університету, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Льотної академії Національного авіаційного університету в частині невжиття заходів до приведення захисної споруди цивільного захисту № 40313, площею 1044,1 м2, що призначена для укриття 1200 осіб, яке розташоване по вул. Степана Чобану, 10а в м. Кропивницькому Кіровоградської області, у належний технічний стан та готовності використання за призначенням;

зобов`язати Льотну академію Національного авіаційного університету вжити заходів до усунення порушень вимог діючого законодавства щодо утримання захисної споруди цивільного захисту № 40313 відповідно до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 579 від 09.07.2018 «Про затвердження вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту».

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.11.2023 №340/8364/23, яке в апеляційному порядку не оскаржувалось, задоволено позовні вимоги Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області, в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області до Льотної академії Національного авіаційного університету, яким: - визнано протиправною бездіяльність Льотної академії Національного авіаційного університету в частині невжиття заходів до приведення захисної споруди цивільного захисту № 40313, площею 1044,1 м2, що призначена для укриття 1200 осіб, яке розташоване по вул. Степана Чобану, 10а в м. Кропивницькому Кіровоградської області, у належний технічний стан та готовності використання за призначенням; - зобов`язано Льотну академію Національного авіаційного університету вжити заходів до усунення порушень вимог діючого законодавства щодо утримання захисної споруди цивільного захисту № 40313 відповідно до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 579 від 09.07.2018 «Про затвердження вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту».

23.02.2024 до Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла заява відповідача про відстрочення виконання рішення суду у справі №340/8364/23 терміном на один рік до 20.02.2025.

Заява обґрунтована тим, що станом на дату звернення до суду з даною заявою, Льотна академія Національного авіаційного університету відповідно до наказу МОН України від 13.10.2023 №1249 перебуває в стадії припинення (реорганізації). З метою сприяння процесу реорганізації вживаються всі необхідні дії щодо погашення кредиторської заборгованості, проведення інвентаризації майна, здійснення необхідних реєстраційних заходів, тощо. На теперішній час Льотна академія Національного авіаційного університету перебуває в скрутному матеріальному становищі, зумовленою низкою важливих факторів зазначених у заяві про відстрочення виконання рішення суду.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 березня 2024 року в задоволенні заяви Льотної академії Національного авіаційного університету про відстрочення виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року у справі № 340/8364/23 відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу, та прийняти нове рішення, яким заяву Національного авіаційного університету в особі відокремленого структурного підрозділу Льотна академія Національного авіаційного університету про відстрочення виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.11.2023 задовольнити та відстрочити виконання рішення терміном на один рік.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що підставою для звернення із заявою про відстрочення виконання судового рішення стало те, що у навчального закладу відсутні кошти на рахунках, наявна велика заборгованість перед працівниками з виплати заробітної плати, яка сягає до15000000 грн, що значно ускладнює можливість оперативно, в найкоротші строки виконати рішення суду. Крім того, навчальний заклад перебуває у стані реорганізації. Також наголошують, що усунення недоліків, визначених судом, а також забезпечення належного функціонування та експлуатації захисної споруди цивільного захисту, в цілому, проводиться шляхом витрат коштів зі спеціального фонду, оскільки балансоутримувачем вищевказаного сховища є Льотна академія НАУ. Після повномасштабного вторгнення наповнення спеціального фонду академії різко знизилося у зв`язку із закриттям неба над Україною. Курсанти і студенти перейшли на дистанційне навчання; іноземні авіаційні спеціалісти, які зазвичай проходять курси підвищення кваліфікації на тренажерах академії наразі відсутні; ангар академії, де ремонтувались літаки та проходили начальну підготовку майбутні пілоти, був зруйнований в результаті прильоту ворожої ракети 28.07.2022. Все це не дає змогу повноцінно наповнювати спецфонд Льотної академії НАУ. На підтвердження вищевказаних доводів було надано суду першої інстанції Наказ МОН України від 13.10.2023 № 1249, баланс підприємства станом на 01.01.2024, звіт про фінансові результати за 2023 рік.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до частин 2, 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 378 КАС України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно ч. 5 ст. 378 КАС України відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи.

Наведена норма статті 378 КАС України не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового акта, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи. Підставою для застосування правил цієї норми є виняткові обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вказані обставини повинні мати, як правило, об`єктивний характер, але обов`язковою умовою є ускладнення виконання рішення суду або фактичне унеможливлення його виконання.

До обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для відстрочки/розстрочки його виконання, належать скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вказане, на думку колегії суддів, свідчить про те, що відстрочення або розстрочення виконання судового рішення стосується саме тих судових рішень, за якими відповідач повинен вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушених прав позивача у справі або тих судових рішень, які стосуються стягнення з відповідача заборгованості.

Верховний Суд у постанові від 11 жовтня 2019 року у справі № 810/4643/18 зазначив, що питання щодо відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення суд вирішує із врахуванням конкретних обставин адміністративної справи, зокрема, суб`єктного складу сторін у справі, зобов`язаної сторони (боржника) за рішенням суду, складного майнового стану чи складної життєвої ситуації зобов`язаної сторони (боржника), впливу виконання рішення на спроможність зобов`язаної сторони (боржника) виконати інший публічний обов`язок чи зобов`язання перед особами, які потребують соціального захисту. У випадку розстрочення (відстрочення) виконання свого рішення суд, який здійснює контроль за його виконанням, повинен забезпечити баланс публічного і приватного інтересів.

Із системного аналізу наведених положень слідує, що відстрочення, розстрочення виконання рішення суду здійснюється у виняткових випадках і є правом, а не обов`язком суду, а відповідне рішення приймається судом на основі закону та власних переконань.

Необхідною умовою для надання відстрочення виконання рішення суду є наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору та інші обставини справи.

У свою чергу, підставою для відстрочення виконання рішення можуть бути лише конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, тому всі ці обставини повинні бути доведені заявником.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що реальне виконання судового рішення віднесено законодавцем до одного з основних завдань адміністративного судочинства, і саме на цій підставі відстрочення або розстрочення виконання судового рішення поставлено у залежність від обставин, що ускладнюють виконання судового рішення.

З аналізу наведених норм КАС України слідує, що законом не встановлено вичерпного переліку обставин, за наявності яких суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою сторони відстрочити або розстрочити виконання судового рішення.

Поряд з цим, обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Аналогічна правова позиція викладена у висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 03 червня 2021 року по справі № 9901/598/19.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в даному випадку предметом спору у даній справі було не забезпечення у готовність захисної споруди цивільного захисту № 40313, площею 1044,1 м2, що призначена для укриття 1200 осіб, яке розташоване по АДРЕСА_1 .

Пунктом 1 частини першої статті 32 КЦЗ України встановлено, що до захисних споруд цивільного захисту належать сховище герметична споруда для захисту людей, в якій протягом певного часу створюються умови, що виключають вплив на них небезпечних факторів, які виникають внаслідок надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів.

Утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється їх власниками, користувачами, юридичними особами, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів (частина восьма статті 32 КЦЗ України).

Згідно з абзацом першим пункту 9 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 138 (далі Порядок № 138), утримання фонду захисних споруд у готовність до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами.

Балансоутримувач захисної споруди власник захисної споруди або юридична особа, яка утримує її на балансі (абзац другий пункту 3 Порядку № 138).

Відповідно до абзацу першого пункту 10 Порядку № 138 балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 138 Вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються МВС.

Відповідно до пункту 3 розділу І Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 № 579, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.07.2018 за № 879/32331 (далі Вимоги № 579), фонд захисних споруд складається із захисних споруд (сховищ та протирадіаційних укриттів), зокрема швидкоспоруджуваних, споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів (далі споруди фонду захисних споруд) і є основним засобом колективного захисту населення.

Пунктами 1 і 2 розділу ІІ Вимог № 579 встановлено, що споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни. Під час експлуатації захисних споруд не допускається виконання заходів, що знижують їх захисні властивості, надійність та безпеку.

Відповідно до абзаців першого і другого пункту 7 розділу ІІ Вимог № 579 споруди фонду захисних споруд, їх комунікації, інженерні мережі, інженерне та спеціальне обладнання, системи життєзабезпечення (далі обладнання споруд фонду захисних споруд) мають утримуватися в належному технічному стані. Утримання та експлуатація обладнання споруд фонду захисних споруд здійснюються згідно з вимогами і рекомендаціями, визначеними технічною документацією на них, а також відповідними нормами і правилами.

Отже, власник сховища або юридична особа, яка утримує його на балансі, зобов`язаний забезпечити утримання захисної споруди у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до Вимоги № 579.

Отже, належний стан захисних споруд цивільного захисту, є невід`ємною складовою стану забезпечення життя та здоров`я населення, особливо в умовах воєнного стану з урахуванням щоденних загроз обстрілів населених пунктів засобами авіаційного, ракетного та артилерійського ураження, тому у разі відстрочення виконання рішення суду, відповідач фактично звільняється від обов`язку, протягом року, утримувати захисні споруди цивільного захисту у стані, який забезпечує належну безпеку життя та здоров`я населення, що в умовах воєнного стану є недопустимим.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про неможливість застосування в даному випадку інституту відстрочення виконання судового рішення, оскільки це фактично свідчить про відтермінування судом обов`язку утримувати захисні споруди цивільного захисту у стані, а тому подана відповідачем заява про відстрочення виконання судового рішення не може бути задоволена.

Також скаржником не надано належних пояснень того, яким чином відстрочення судом виконання судового рішення сприятиме його виконанню після закінчення терміну відстрочення, а також яких заходів вживає скаржник для виконання вказаного рішення суду в якомога коротші строки.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національного авіаційного університету в особі відокремленого структурного підрозділу Льотна академія Національного авіаційного університету залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко