Справа № 747/380/23
Суддя: Черпак Юрій Кононович
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 747/380/23
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

24 червня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Черпака Ю.К. та суддів Маринчак Н.Є., Штульман І.В., перевіривши апеляційну скаргу Чернігівської обласної прокуратури на рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 09 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Срібнянського районного суду Чернігівської області від 09 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

05 червня 2024 Чернігівською обласною прокуратурою первинно подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2024 року апеляційну скаргу Чернігівської обласної прокуратури на рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 09 листопада 2023 року повернуто особі, яка її подала, з мотивів відсутності підстав для звернення до суду з апеляційною скаргою, у порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Повторно подаючи апеляційну скаргу 16 червня 2024 року за допомогою підсистеми "Електронний суд", Чернігівська обласна прокуратура просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Зазначаючи підстави звернення до апеляційного суду, прокуратура послалась на аналогічні мотиви, які були вказані у первинній апеляційній скарзі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01 квітня 2008 року № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року № 1401-VIII, який набрав чинності 30 вересня 2016 року, до Конституції України внесені зміни, а саме: доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Питання представництва прокурором інтересів держави у суді врегульовано статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII), який набрав чинності 15 липня 2015 року.

Частиною першою цієї норми закону визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини третьої статті 23 Закону № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

За постановою Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справа № 912/2385/18 бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Верховний Суд України у постанові від 13 червня 2017 року у справі № п/800/490/15 (провадження № 21-1393а17) зазначив, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Однак суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону № 1697-VII, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Апеляційним судом встановлено, що після ухвалення рішення Срібнянським районним судом Чернігівської області від 09 листопада 2023 року, Тернопільською митницею було реалізоване право на його апеляційне оскарження шляхом подання апеляційної скарги.

Втім, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2023 року апеляційну скаргу Тернопільської митниці повернуто особі, яка її подала з підстав не усунення встановлених апеляційним судом недоліків, а саме: ненадання доказів сплати судового збору.

Вдруге з апеляційною скаргою Тернопільська митниця звернулась до Шостого апеляційного адміністративного суду 17 січня 2024 року за допомогою підсистеми "Електронний суд", та з огляду на пропуск строку на апеляційне оскарження рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 09 листопада 2023 року ухвалою апеляційного суду від 08 лютого 2024 року апелянту було відмовлено у відкриті апеляційного провадження.

Фактично відповідачем вчинялись дії щодо оскарження рішення суду першої інстанції, однак з огляду на несплату судового збору (вперше) та пропуск строку на звернення з апеляційною скаргою (вдруге) Тернопільській митниці було відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Вказані обставини свідчать, що підставою звернення прокуратури до суду апеляційної інстанції фактично стала незгода з висновками суду першої інстанції за наслідками розгляду справи, а не нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави, що свідчить про те, що Чернігівська обласна прокуратура перекладає на себе компетенцію відповідних уповноважених органів за відсутності на це визначених законодавчих підстав.

Слід зауважити, що звертаючись повторно з апеляційною скаргою на рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 09 листопада 2023 року, Чернігівська обласна прокуратура зазначила, що Тернопільською митницею, як органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, не зважаючи на очевидність порушення інтересів держави та наявності необхідних повноважень, не вжито всі належні заходи для їх захисту.

Вказані посилання є необґрунтованими, оскільки встановлені обставини в цій справі свідчать про те, що Тернопільська митниця, як орган уповноважений державою на захист її інтересів у спірних правовідносинах, двічі вчиняла дії щодо апеляційного оскарження рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 09 листопада 2023 року у справі № 747/380/23.

Окрім того, повторне звернення до апеляційного суду із скаргою аналогічного змісту та мотивацією свідчить про зловживання апелянтом процесуальними правами, в той час як останній у разі незгоди з прийнятою апеляційним судом ухвалою від 10 червня 2024 року мав можливість скористуватись правом на її касаційне оскарження.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Враховуючи встановлені обставини, підлягає застосуванню правила пункту 7 частини четвертої статті 169 КАС України, згідно з якою позовна заява повертається позивачеві, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Керуючись статтями 169, 296, 298, 321, 325, 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Чернігівської обласної прокуратури на рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 09 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил - повернути апелянту разом із доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Черпак Ю.К.

Судді Маринчак Н.Є.

Штульман І.В.