Справа № 240/26771/23
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/26771/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Панкеєва Вікторія Анатоліївна

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

26 червня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови здійснення донарахування та виплати йому, як особі з інвалідністю внаслідок війни III групи, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік в розмірі 7-ми мінімальних пенсій за віком згідно вимог статі 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік в розмірі 7-ми мінімальних пенсій за віком згідно вимог статі 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з урахуванням раніше виплачених сум такої допомоги, що становить 10147,00 гривень.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи, відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 10147,00 гривень.

В задоволенні решти вимог, а саме щодо стягнення з відповідача недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік в розмірі 7-ми мінімальних пенсій за віком, що становить 10147,00 грн - відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що для визначення розміру разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 році належить застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №540 "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (далі Постанова №540), а Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII (далі Закон № 3551-XII), який має вищу юридичну дію, та дійшов висновку, що позивач має право на одержання разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що перебіг строку звернення до суду з даним позовом слід обраховувати з 30.09.2022. Кінцевий строк подання позовної заяви вважається 31.03.2023. При цьому позивач звертався до суду першої інстанції із клопотанням про поновлення строку та вказував про те, що на даний час від проходить військову службу та виконує військовий обов`язок щодо захисту Батьківщини, що й стало підставою причиною пропущення процесуального строку.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 04.01.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обгрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Позивач є особою з інвалідністю 3 групи внаслідок війни і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Позивачеві виплачено одноразову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік в розмірі 3391,00 грн.

Не погоджуючись із розміром виплаченої йому допомоги, позивач звернувся до відповідача із заявою щодо нарахування та виплати йому недотриманих коштів одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік як інваліду війни 3 групи у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Відповідач листом надав відповідь про відмову у нарахуванні допомоги у бажаному заявником розмірі. Така відповідь мотивована тим, що одноразова грошова допомога до 5 травня виплачується позивачу в розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України №504, а саме - 3391 грн.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не проведення виплати одноразової грошової допомоги у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, позивач звернувся до суду з даним позовом.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі вказаної норми апеляційний суд не надає правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позову за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-XII (далі - Закон №3551-XII).

Пільги особам з інвалідністю внаслідок війни встановлені статтею 13 вказаного Закону №3551-XII. Відповідно до вимог статті 13 Закону №3551-XII (в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 року № 367-XIV) - щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

У відповідності до статті 17-1 Закону №3551-XII щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Згідно пункту "б" підпункту 1 пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI частини 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" викладено у в такій редакції: "Щорічно до 5 травня для осіб з інвалідністю 3 групи внаслідок війни виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".

У подальшому рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008 визнано неконституційними зокрема положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Таким чином, на момент нарахування і виплати у 2022 році позивачеві одноразової грошової допомоги та на дату його звернення із заявою до відповідача про перерахунок допомоги, діяла стаття 13 Закону №3551-XII у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 року, яка передбачала розмір допомоги до 5 травня для осіб з інвалідністю 3 групи внаслідок війни - 7 мінімальних пенсій за віком.

Поряд із цим, законодавцем правовідносини щодо нарахування, виплати та розмірів одноразової грошової допомоги до 5 травня були з 01.01.2015 також врегульовані пунктом 26 розділу VI Бюджетного кодексу України, яким було встановлено, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Тобто, Кабінету Міністрів України були делеговані повноваження встановлювати зокрема розмір разової грошової допомоги до 5 травня.

На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні щодо окремого бюджетного року постанови, а саме: №147 від 31.03.2015, №141 від 02.03.2016, № 233 від 05.04.2017, №170 від 14.03.2018, №237 від 20.03.2019, №112 від 19.02.2020 та №325 від 08.04.2021, якими визначався, зокрема, розмір та порядок виплати разової грошової допомоги до 05 травня інвалідам війни 3 групи.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 № 540 затверджено порядок використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, додатком якого визначено розміри виплати у 2022 році разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань". Зокрема, згідно вказаного додатку разова грошова допомога до 5 травня у 2022 році виплачується в таких розмірах: особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 4421 гривня; II групи - 3906 гривень; III групи - 3391 гривня.

Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 у справі 1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України, окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У вказаному рішенні Конституційний Суд України прийшов до висновку, що встановлення пунктом 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України іншого, ніж у статтях 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII, законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Бюджетного кодексу України та Закону №3551-XII, що суперечить принципу верховенства права, встановленому статтею 8 Конституції України.

Відповідно до статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, з 27.02.2020 приписи пункту 26 розділу VI Бюджетного кодексу України у частині дії статті 13 Закону №3551-XII та приписи статті 13 Закону №3551-XII (у редакції пункту 20 Розділу ІІ Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік") об`єктивно не можуть запроваджувати правил призначення та виплати допомоги до 5 травня, зокрема, для осіб з інвалідністю 3 групи внаслідок війни.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з 27.02.2020 у позивача виникло право на соціальне забезпечення у редакції Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 №367-ХІV, яка передбачала розмір допомоги до 5 травня для осіб з інвалідністю внаслідок війни 3 групи у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Згідно статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Відповідно до статті 28 частини 1 вказаного Закону мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" №1928-IX від 02.12.2021 року встановлено у 2022 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2022 року - 1934 гривні.

Таким чином, розмір щорічної разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни 3 групи у 2022 році становить 13538, 00 грн. (1934 грн. х 7).

Щодо доводів відповідача про пропуск строку звернення до суду, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них, визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Згідно із ч. 4 ст. 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі на підставі Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" необхідно обраховувати з 30 вересня відповідного поточного року, оскільки це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 607/7919/17, від 07.02.2022 у справі № 420/13948/20, від 16.02.2022 у справі № 560/4128/20, від 30.09.2022 у справі № 140/17038/21.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Проте, із даним позовом позивач звернувся до суду лише 08.09.2023 через відділення поштового зв`язку. До позову було долучено клопотання про поновлення строку звернення до суду, яке судом першої інстанції задоволено, причини пропуску строку визнано поважними та поновлено строк звернення до суду (ухвала від 18.09.2023).

Колегія суддів враховує доводи позивача про те, що весь строк подачі позову до суду, що було пропущено позивачем, припав на період дії воєнного стану на території України, під час якого діють відповідні обмеження та перешкоди, які встановлені під час вказаного особливого правового режиму.

При цьому позивач на даний час є діючим військовослужбовцем, з 24.02.2022 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , на підтвердження чого до зазначеної заяви додано відповідні документи (військовий квиток).

Таким чином, поданим позивачем доказами підтверджено, що він з лютого 2022 року фактично постійно перебуває у зоні прямих бойових зіткнень зі збройними силами рф і відповідно мав об`єктивні перешкоди щодо аналізу можливих фактів порушення його права та своєчасного звернення до суду за їх захистом, у тому числі через свого представника шляхом надання йому відповідного права представлення інтересів.

Відтак колегія суддів дійшла висновку, що позивачем було пропущено строк звернення до суду виключно з поважних причин, що вказує на безпідставність апелянта про заявність підстав для залишення адміністративного позову без розгляду.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.