Справа № 480/2128/24
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 червня 2024 року Справа № 480/2128/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2128/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 з 05.02.2024 пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру».
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача. Крім того даною ухвалою було витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи позивача.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду задоволено клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про залучення співвідповідача та залучено до участі у справі № 480/2128/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якості співвідповідача.
Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області було надано суду через систему "Електронний суд" витребувані докази (а.с. 83-131). Проте відзиву на позовну заяву, суду надано не було.
В подальшому ухвалою Сумського окружного адміністративного суду було витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві додаткові пояснення щодо того, які саме періоди роботи позивача було враховано до його вислуги років та до стажу роботи на посадах прокурорів та детальний розрахунок стажу.
На виконання вимог суду. представником Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надано суду додаткові пояснення, в яких, зокрема, зазначено, що згідно наданим документам для призначення пенсії було враховано до стажу роботи за вислугу років половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання в юридичному вузі: з 01.09.1998 по 21.06.2002 (01 рік 10 місяців 25 днів - курсант Національного університету внутрішніх справ); періоди роботи на інших посадах за вислугу прокурорам: з 22.06.2002 по 23.04.2004 (на посаді слідчий слідчого відділення Білопільського РВУМВС України в Сумській області); з 23.04.2004 по 18.02.2005 (на посаді старший слідчий слідчого відділення Білопільського РВУМВС України в Сумській області); з 18.02.2005 по 03.10.2005 (на посаді слідчий слідчого відділення Лебединського МРВ УМВС України в Сумській області); з 10.10.2005 по 09.01.2024 (на посаді помічника Глухівського Міжрайонного прокурора Прокуратури Сумської області). Стаж роботи на посадах прокурорів враховано повністю та складає 18 років 03 місяці 00 днів, за вислугу років - 23 роки 05 місяців 09 днів (а.с. 134).
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , позивач з 14.08.1998 по 03.10.2005 року проходив службу в органах внутрішніх справ (а.с. 25, 99) та з 10.10.2005 року по цей час працює в органах прокуратури (а.с. 24-32, 98-102).
При цьому відповідно до наказу від 10.08.1998 року № 186 о/с Університета внутрішніх справ, позивача було прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом 1-го курсу факультету №1 (юридичного) Університету внутрішніх справ з 14.08.1998 року, присвоївши спеціальне звання "рядовий міліції" (а.с. 35, 90 (зворотній бік).
Згідно наказу Національного університету внутрішніх справ від 20.06.2022 № 151 о/с, позивачу було присвоєно спеціальне звання середнього начальницького складу органів внутрішніх справи - лейтенанта міліції (а.с. 90).
Наказом Національного університету внутрішніх справ від 20.06.2022 № 152 о/с, лейтенанта міліції ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів та відкомандировано для подальшого проходження служби у розпорядження УМВС України, з 22.06.2002 року (а.с. 36, 89 (зворотній бік).
Дані факти також підтверджуються витягом з послужного списку про проходження служби в органах внутрішніх справ України від 14.11.2023 року № 12/Г-230, послужним списком та довідкою Сумської обласної прокуратури від 08.01.2024 № 07-41 вих-24 (а.с. 22, 33, 42-48, 121 (зворотній бік), 125-126).
Позивач звернулася до пенсійного органу із заявою від 05.02.2024 року про призначення пенсії за вислугою років, відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (а.с. 18, 122).
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.
Рішенням від 12.02.2024 № 86 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Киві було відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у зв`язку з відсутністю стажу за вислугу років (25 років) (а.с. 19-20).

При цьому в даному рішенні зазначено, що згідно наданих документів про стаж (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка, диплом) стаж роботи на посадах прокурорів враховано повністю та складає 18 років 03 місяці 00 днів, за вислугу років - 23 роки 05 місяців 09 днів (а.с. 19-20).

Водночас, відповідно до пояснень представника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Киві, наданих на вимогу суду, для призначення пенсії до стажу роботи позивача за вислугу років було враховано половину строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання в юридичному вузі з 01.09.1998 по 21.06.2002 (01 рік 10 місяців 25 днів - курсант Національного університету внутрішніх справ) (а.с. 134).

Отже судом встановлено, що при винесенні оскаржуваного рішення та обрахунку стажу позивача за вислугу років, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було враховано лише половину строку навчання у Національному університеті внутрішніх справ.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше. зокрема, з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

За приписами ч. 6 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Частиною 8 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається не залежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки, позивач проходив навчання у навчальному закладі системи МВС в період з 14.08.1998 по 22.06.2002, то до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми законодавства, які діяли на зазначений період часу, а саме Закон України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-ХІІ.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 18 Закону України «Про міліцію» особи, прийняті на службу до міліції, в тому числі слухачі й курсанти шкіл міліції, які перебувають на військовому обліку, на час служби знімаються з нього і перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ України.

Навчання у школах Міністерства внутрішніх справ України після здобуття середньої освіти прирівнюється до проходження військової служби.

Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ) до військової служби відноситься, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби вважається, зокрема, день призначення на посаду курсанта закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Частиною 4 ст. 25 Закону №2232-XII передбачено, що громадяни України, які в установленому порядку зараховані до закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти для здобуття певних освітніх рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.

Відповідно до п.1 постанови КМУ "Про створення Університету внутрішніх справ" від 22 листопада 1994 року №787 прийнято пропозицію Міністерства внутрішніх справ, погоджену з Міністерством освіти, Міністерством економіки, Міністерством фінансів і Харківською обласною Радою народних депутатів, про створення Університету внутрішніх справ на базі Харківського інституту внутрішніх справ, що ліквідується.

Створення зазначеного університету здійснити в межах асигнувань на підготовку кадрів, що передбачаються Міністерству внутрішніх справ.

Пунктом 1 постанови КМУ "Про створення єдиної системи військової освіти" від 15 грудня 1997 року №1410 (в редакції чинної на момент навчання позивача у навчальному закладі) затверджено перелік вищих навчальних закладів, що входять до єдиної системи військової освіти, в абзаці 4 п.3 якого (переліку) до вищих навчальних закладів МВС (що входять до системи військової освіти) зазначено Університет внутрішніх справ.

Отже час навчання позивача в Університеті внутрішніх справ (в подальшому перейменований у Національний університет внутрішніх справ), який відноситься до вищих навчальних закладів, що входять до єдиної системи військової освіти, відповідно до приписів ч. 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», слід вважати військовою службою.

Згідно з п. "а" ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, зараховується військова служба незалежно від місця її проходження.

При цьому будь-яких обмежень щодо зарахування часу проходження військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, передбачену законодавством для прокурорів і слідчих, зазначена норма закону не містить.

Таким чином, враховуючи викладене, суд доходить висновку, що період навчання позивача у Національному університеті внутрішніх справ з 14.08.1998 по 22.06.2002 має бути повністю зарахований до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру», як прирівняний до військової служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте в порушення зазначеної норми законодавства, відповідачем, не доведено правомірність прийнятого ним рішення.

А відтак, враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Киві від 12.02.2024 № 86 про відмову позивачу в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли повний та ефективний захист прав, свобод та інтересів неможливий у заявлений позивачем спосіб. Такий вихід за межі позовних вимог має бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява (постанова Верховного Суду від 24 вересня 2019 року у справі №819/1420/15).

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII період навчання курсантом у Національному університеті внутрішніх справ з 14.08.1998 по 22.06.2002 включно, як військову службу.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 з 05.02.2024 пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», суд зазначає наступне.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Крім того у даному спорі суд не обраховує вислугу років позивача, який дає право на пенсію відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру», що виключає можливість зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію за вислугу років, відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», оскільки в межах розгляду даної адміністративної справи судом не досліджувалось питання наявності у позивача вислуги років, у тому числі на посадах прокурорів, а обов`язковою передумовою призначення пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» є наявність визначеної законом як вислуги років, так і стажу на посадах прокурорів.

Таким чином з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні та враховуючи те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві при прийнятті оскаржуваного рішення не проводився розрахунок вислуги років, що дає право на пенсію відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» з урахуванням періоду, врахованого судом у даному рішенні, суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву позивача від 05.02.2024 року про призначення пенсії за вислугою років, відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням висновку суду.

А відтак позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 з 05.02.2024 пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру», задоволенню не підлягають.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, суму судового збору в розмірі 605,60 грн., сплаченого згідно квитанції від 14.03.2024 (а.с. 11).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Киві від 12.02.2024 № 86 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16,м. Київ,04053, ) зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), що дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» період навчання курсантом у Національному університеті внутрішніх справ з 14.08.1998 по 22.06.2002 включно, як військову службу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16,м. Київ,04053, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 05.02.2024 року про призначення пенсії за вислугою років, відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», з урахуванням висновку суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16,м. Київ,04053, ) суму судового збору в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек