Справа № 459/1217/24
Суддя: Новосад М. Д.
Дата ухвалення: 2024-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/1217/24
Провадження № 2-а/459/26/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Новосада М.Д.

з участю секретаря Козак І.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

01.05.2024 позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 №204 від 15.04.2024, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн..

В обґрунтування позову вказав, що оскаржена постанова мотивована тим, що він порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив адміністративне правопорушення в особливий період передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. 14.04.2024 працівниками Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області його було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де він незаконно утримувався в більше доби, про що ним неодноразово повідомлялось у поліцію на лінію 102. При цьому він попередньо не отримував жодної повістки від ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних та проходження ВЛК. В оскарженій постанові наявне посилання на те, що під час перевірки облікових даних виявлено, що він переданий ІНФОРМАЦІЯ_3 в розшук. Вважає, що у такому разі розгляд справи про адміністративне правопорушення повинен був здійснюватися саме ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, вважає, що під час розгляду було порушено його право мати достатньо часу для підготовки до розгляду справи , надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу адвоката. Фактично відповідач без будь якого попереднього повідомлення про розгляд справи, не роз`яснивши жодних його прав і не забезпечивши реалізацію наданих йому прав, притягнув його до адміністративної відповідальності без достатніх для цього підстав за нез`явлення до військових частин або на збірні пункти ІНФОРМАЦІЯ_4 у строки зазначені в отриманих ним документах, зокрема повістках. Однак в оскарженій постанові зазначено про складення акту про відмову від отримання повістки для уточнення військово-облікових даних та проходження ВЛК, проте, у період з 14.04.2024 року по 15.04.2024 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було уточнено його військово-облікові дані. Тому вважає, що зі спірної постанови неможливо зробити висновок в чому саме полягало порушення ним вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП він не визнає. Вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки, відсутні докази обставин вчинення адміністративного правопорушення. Викладені у постанові обставини не відповідають фактичним обставинам, а протиправної, винної дії чи бездіяльності, вказаної в оскаржуваній постанові, ним не вчинено.

06.05.2024 судом відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 18.06.2024 з повідомленням сторін.

28.05.2024 позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав.

05.06.2024 представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 подав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позову відмовити. Вказала, що під час складання оскаржуваної постанови не було порушено права позивача. Зазначив, що 14.04.2024позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для уточнення військово-облікових даних. В ході перевірки згідно бази Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних «Оберіг» було встановлено, що позивач порушив правила військово обліку та переданий ІНФОРМАЦІЯ_3 в розшук для притягнення до адміністративної відповідальності на підставі акту про відмову в отриманні повістки для уточнення військово-облікових даних від 13.02.2023. В подальшому позивачу було запропоновано отримати повістку на проходження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 . Позивач відмовився від отримання повістки, мотивуючи тим, що бажає проходити ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що було складено акт і цього ж дня йому була вручена повістка.

21.06.2024 в судовому засіданні представник відповідача просила в позові відмовити в позові з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення представника відповідача, розглянувши заяву позивача, вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, чи прийнято оскаржуване рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1ст. 9 КАС України).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Так, за визначенням статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачу вручалась повістка від 13.02.2023 про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 14.02.2024 для уточнення військово-облікових даних, від отримання якої він відмовився, про що було складено акт від 13.02.2024 (а.с.34).

У зв`язку із неприбуттям до ІНФОРМАЦІЯ_3 позивача було оголошено у розшук.

14.04.2024 позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних.

В ході перевірки згідно бази Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних «Оберіг» було встановлено, що позивач порушив правила військово обліку та переданий ІНФОРМАЦІЯ_3 в розшук для притягнення до адміністративної відповідальності на підставі акту про відмову в отриманні повістки для уточнення військово-облікових даних від 13.02.2023.

В подальшому позивачу було запропоновано отримати повістку на проходження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позивач відмовився від отримання повістки, мотивуючи тим, що бажає проходити ВЛК у ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що було складено акт від 14.04.2024 і цього ж дня було складено протокол №74 від 14.04.2024 про адміністративне правопорушення за ст.201-1 ч.2 КУпАП.

На підставі вище вказаного протоколу була винесена оскаржувана постанова №204 від 15.04.2024, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн. (а.с.8).

В даному випадку, своїми діями позивач порушив ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно положень якої під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Позивачем не оспорюється факт отримання ним повістки у ІНФОРМАЦІЯ_3 про виклик на 14.02.2024 для уточнення облікових даних.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який продовжено Указом ще на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022продовжено ще на 30 діб, Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022продовжено ще на 90 діб, Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 продовжено ще на 90 діб. У подальшому дія воєнного стану неодноразово продовжувалася та діє на сьогоднішній день.

Згідно Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 постановлено про проведення загальної мобілізації.

Ч.1 ст.210-1КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ч. 2 ст. 210-1 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог ст. ст.1,3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Правила військового обліку визначені у Додатку №2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487. Зокрема, п.2, ч.1 Додатку №2 вказаних вище Правил закріплено, що призовники і військовозобов`язані повинні, зокрема, прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 № 673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори» поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори у строк, установлений територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, які підтверджені відповідними документами (довідками), визнаються:

смерть близького родича (батьків, дружини, дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича дружини (чоловіка), яка сталася пізніше ніж за сім діб до дати початку зборів;

хвороба або необхідність догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які проживають разом із військовозобов`язаним, у разі неможливості догляду за хворим іншим близьким родичем;

здійснення стосовно військовозобов`язаного кримінального провадження, а також застосування до нього адміністративного стягнення або кримінального покарання, яке робить неможливим його прибуття;

потрапляння під вплив надзвичайної ситуації, яка виникла під час призову на збори і стала перешкодою своєчасному прибуттю;

складання державних іспитів у вищих навчальних закладах.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно з ч. 1ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах є обов`язком військовозобов`язаних осіб.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачу було відомо, що він зобов`язаний

був з`явитись на 14.02.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_7 для уточнення облікових даних. Жодник поважних причин неявки до ІНФОРМАЦІЯ_7 позивач не наводить.

Позивач оскаржує порядок вручення повістки та розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 №204 від 15.04.2024, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн..

З огляду на вищевказане та зважаючи на встановлені обставини справи, суд вважає, що в діянні позивача містилися ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, а тому суб`єктом владних повноважень правомірно складено щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за вказаною статтею КУпАП.

Щодо тверджень позивача, що протокол складено з порушенням вимог ст. 254 КУпАП, суд зазначає наступне.

Суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП. Тобто, з огляду на положення КУпАП протокол є актом, який повинен містити інформацію про конкретне діяння, яке ставлять у вину особі, виходячи з правової природи поняття адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Слід зазначити, що спірний протокол про адміністративне правопорушення містить всі необхідні відомості, що передбачені ст. 256 КУпАП, зокрема: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судом встановлено, що зазначений протокол складено уповноваженою особою відповідно до вимог закону.

Матеріали справи свідчать, що під час складання протоколу від 14.04.2024 про адміністративне правопорушення позивачу було роз`яснено його права та обов`язки, а також повідомлено про дату, час та місце розгляду справи 14.04.2024. При цьому, позивач не подавав заяви чи клопотання, зокрема, про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим її розгляд здійснювався відповідачем правомірно.

Таким чином, адміністративне стягнення застосовано відповідачем у відповідності до вимог закону, у межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, а судом таких обставин не встановлено. При цьому, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у даній справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в позовній заяві аргументи позивача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відтак, позов до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ), про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 26.06.2024.

Суддя: М. Д. Новосад