Справа № 140/4116/24
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року ЛуцькСправа № 140/4116/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років з урахуванням 5%, внаслідок отриманої травми, пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату з 01.10.2023 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням 5%, внаслідок отриманої травми, пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Його вислуга складає більше 25 років.

Наказом від 27.02.2002 №84-о, позивач був звільнений згідно Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України за за п.64 «б» (через хворобу) в запас Збройних Сил України (свідоцтво про хворобу ВЛК УМВС у Волинській області №86 від 08.02.2002).

Основний розмір пенсії позивачу був встановлений у розмірі 62% (а в подальшому 65%) грошового забезпечення за вислугу 25 років, без врахування його звільнення через стан здоров`я.

Позивач 17.01.2024 звернувся до відповідача з заявою у якій просив провести перерахунок його пенсії у розмірі 70% від грошового забезпечення, оскільки згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (діючої на час призначення пенсії) встановлено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Листом ГУПФУ у Волинській області від 23.02.2024 відповідач відмовив у збільшенні розміру пенсії на 5 відсотків, оскільки позивач був звільнений у запас, а не у відставку.

Позивач звертає увагу суду, що Законом передбачено звільнення за станом здоров`я, тому позиція пенсійного органу щодо незастосування вказаної норми до позивача є хибним тлумаченням норм чинного законодавства.

З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник відповідача надав до суду відзив, у якому проти позову заперечив та просив суд відмовити у його задоволенні. Зазначив, що відповідно до наказу Державної податкової адміністрації у Волинській області від 27.02.2002 №84-о позивач звільнений з податкової міліції в запас за пунктом 64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114.

Позивачу пенсія призначена з 28.02.2002 в розмірі 62% відповідних сум грошового забезпечення (за 20 років вислуги - 50%, за 4 роки понад 20 років - 12% (4 х 3%).

ГУ ПФУ у Волинській області проведено перерахунок пенсії позивачу з розрахунку 65% (за 20 років вислуги - 50%, за 5 років понад 20 років - 15%), що відповідає вимогам чинного законодавства.

Враховуючи, що позивач звільнений у запас (через хворобу), а не у відставку за віком або за станом здоров`я, відсутні підстави застосувати додаткові 5% для збільшення розміру пенсії позивачу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що пенсія позивачу призначена 28.02.2002 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за вислугу років в розмірі 62 % грошового забезпечення (за 20 років вислуги - 50%, за 4 роки понад 20 років - 12% (4 х 3%). В подальшому, ГУ ПФУ у Волинській області проведено перерахунок пенсії позивачу з розрахунку 65% (за 20 років вислуги - 50%, за 5 років понад 20 років - 15%) (а.с.12).

Відповідно до витягу з наказу голови Державної податкової адміністрації у Волинській області №84-о від 27.02.2002, ОСОБА_1 був звільнений відповідно до Закону України «Про державну податкову службу в Україні» з податкової служби міліції в запас Збройних Сил України за п. 64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (свідоцтво про хворобу ВЛК УМВС у Волинській області №86 від 08.02.2002) з 27.02.2002 (а.с. 8).

Позивач 17.01.2024 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії зазначивши, що пенсія йому призначена у розмірі 65 % грошового забезпечення, без урахування його звільнення через хворобу, у зв`язку із чим просив провести перерахунок та виплату пенсії за вислугою років з додатковим урахуванням 5 відсотків від грошового забезпечення (а.с.13).

Листом ГУПФУ у Волинській області №2835-1342/П-02/8-0300/24 від 23.02.2024 відповідач відмовив у збільшенні розміру пенсії на 5 відсотків, оскільки позивач був звільнений з органів податкової служби у запас, а не у відставку (а.с.14).

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Преамбулою Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (далі Закон №2262-XII) визначено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону №2262-ХІІ (тут і надалі у редакції, що діяла на момент призначення пенсії) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з п. "а" ст. 12 зазначеного Закону право на пенсію за вислугу років мають: особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше.

Як передбачено пунктом "а" частини першої статті 13 Закону №2262-XII пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Отже, пунктом "а" частини першої статті 13 Закону №2262-XII (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) право на призначення пенсії за вислугу 20 років у розмірі 55 процентів було надано виключно особам, звільненим саме у відставку за віком або за станом здоров`я. Визначальним критерієм для встановлення розміру пенсії (50% чи 55% відповідних сум грошового забезпечення ) є підстава звільнення особи з військової служби. Зокрема, пенсія в розмірі 55% встановлюється звільненим військовослужбовцям виключно у двох випадках: звільнення у відставку за віком або звільнення у відставку за станом здоров`я.

При цьому, суд зазначає, що така підстава звільнення повинна бути зазначена у наказі про звільнення.

З матеріалів справи слідує, що позивач був звільнений на підставі підпункту "б" пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 (далі Положення №114).

Так, згідно із підпунктом "б" пункту 64 Положення №114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

При цьому, суд звертає увагу, що аналіз пунктів 62 - 65 Положення №114 дає підстави дійти висновку про те, що звільнення зі служби проводиться в запас (з постановкою на військовий облік) або у відставку (із зняттям з військового обліку).

Отже, оскільки позивача було звільнено з органів внутрішніх справ не у відставку (із зняттям з військового обліку), а саме в запас (з постановкою на військовий облік) відповідно до підпункту "б" пункту 64 Положення №114, тому пенсія за вислугу років йому правомірно була призначена у розмірі, виходячи із 50 відсотків грошового забезпечення за вислугу 20 років та 3 процентів за кожний рік вислуги понад 20 років (всього 62 відсотки від відповідних сум грошового забезпечення).

Таким чином, з наведених вище мотивів суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача, виходячи із розміру 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, а також про правомірність дій відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії позивача з 65 до 70 відсотків грошового забезпечення та відмови у проведенні такого перерахунку у зазначеному розмірі, викладеної у листі №2835- 1342/П-02/8-0300/24 від 23.02.2024, а відтак і про відсутність правових підстав для задоволення фактично взаємопов`язаних позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача за вислугою років у розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення у відповідності до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" починаючи з 01.10.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи та зазначені вище норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що відповідач, керуючись нормами чинного на той час законодавства, правильно визначив позивачу пенсію саме в розмірі 62 % грошового утримання (а в подальшому 65 %), а позивач не довів наявності правових підстав для перерахунку його пенсії в розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення з 01.10.2023, з огляду на що позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, буд. 22-В, ).

Суддя Т.М. Димарчук