Справа № 520/35882/23
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

27 червня 2024 року № 520/35882/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) , Військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_5 ) третя особа: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Луганськ (вул. Поштова, буд. 20,м. Слов`янськ,Донецька обл., Краматорський р-н,84122, ) про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, після уточнення позовних вимог, просить суд :

-визнати протиправними та скасувати:

рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_4 , оформлене протоколом житлової комісії військової частини НОМЕР_4 № 77 від 09.10.2020 року, про зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлово побутових умов капітана запасу ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи, а саме: він - 1977 р.н., дружина - ОСОБА_2 , 1986 р.н., донька - ОСОБА_3 , 2014 р.н., донька - ОСОБА_4 , 2019 р.н.;

наказ командира Військової частини № НОМЕР_2 від 16.10.2020 року № 638, яким затверджено протокол житлової комісії військової частини НОМЕР_6 від 09 жовтня 2020 року № 77 про зняття з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов капітана запасу ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи, а саме: він - 1977 р.н., дружина - ОСОБА_2 , 1986 р.н., донька - ОСОБА_3 , 2014 р.н., донька - ОСОБА_4 , 2019 р.н..

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 (адреса: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_7 ), Військову частину НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_8 ) поновити ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи, а саме: він - 1977 р.н., дружина - ОСОБА_2 , 1986 р.н., донька - ОСОБА_3 , 2014 р.н., донька - ОСОБА_4 , 2019 р.н. на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у військовій частині НОМЕР_4 в загальній та першочерговій чергах за тим же номером у списку станом на 09.10.2020 року зі збереженням часу перебування на обліку з 16.02.2000 року, та в пільговій першочерговій черзі з 04.01.2015 року.

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

Капітан ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та підпорядкованих їй підрозділах.

Позивач знаходився на квартирному обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_4 з 16.02.2000 року зі складом сім`ї чотири особи. На обліку осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень як учасник бойових дій з 04.01.2005 року.

За час проходження військової служби отримав від Міністерства оборони України службову однокімнатну квартиру.

Відповідно до наказу командира Повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Повітряних сил Збройних сил України від 28 травня 2020 року № 26 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 2 частини 5 (у зв`язку із закінченням строку контракту) ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 16.10.2020 року № 638 було затверджено протокол житлової комісії військової частини НОМЕР_4 від 09 жовтня 2020 року № 77 щодо наступних питань: знято з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у м. Маріуполь на підставі п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п. 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081 зі змінами та ст. 40 Житлового кодексу України капітана запасу ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи, а саме він, 1977 р.н., дружина ОСОБА_2 , 1986 р.н., донька ОСОБА_3 , 2014 р.н., донька ОСОБА_4 , 2019 р.н.

Позивач не погодився зі вказаними рішеннями, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Відповідно до положення ч.1 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирноексплуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (Далі Порядок ). Відповідно до п.29 вказаного Порядку військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирноексплуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Таким чином положення ч.9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п.29 Порядку безпосередньо пов`язується із тим, з якої саме з підстав, зазначених у ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.

Судом встановлено, що позивач звільнений із військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку дії контракту.

Внаслідок чого останній втратив право залишатися на квартирному обліку військової частини НОМЕР_4 , оскільки підставою для звільнення в запас було закінчення строку дії контракту, а не вік, стан здоров`я або скорочення штатів чи проведення інших організаційний заходів.

В той час, п.30 Порядку передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже, вищевказані норми Порядку не містять вичерпних підстав для зняття військовослужбовця з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки передбачає можливість зняття особи з обліку й в інших передбачених законодавством випадках.

Частинами 1, 2 статті 40 Житлового кодексу Української РСР визначено, що громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті.

Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Таким чином, відповідно до системного правового аналізу наведених вище нормативно-правових актів законодавства України, що регулюють порядок забезпечення військовослужбовців житловими приміщення, іншим випадком для зняття з обліку військовослужбовця є саме той, який міститься в п.9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п.29 Порядку, приписи яких не передбачають підстав для залишення позивача на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, з огляду на його звільнення у запас у зв`язку з закінченням строку дії контракту.

Отже, як встановлено судом, житловою комісією військової частини НОМЕР_4 та військовою частиною НОМЕР_2 з дотриманням вимог наведених вище актів законодавства України було прийнято рішення про зняття з квартирного обліку капітана запасу ОСОБА_1 разом із сім`єю як такого, що втратив відповідне право перебувати на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_4 .

Суд вказує, що аналогічні за змістом висновки щодо застосування зазначених норм права містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі №752/5881/15-ц, які застосовані саме до правовідносин про зняття з обліку особи, звільненої із військової служби, у запас у зв`язку із закінченням строку контракту, підстави для звільнення якої не пов`язані з віком, станом здоров`я чи у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів та неможливістю проходити військову службу, що є наслідком втрати такою особою права на отримання житла при військовій частині незалежно від черги, до якої був зарахований військовослужбовець, тобто аналогічно тим правовідносинам, що виникли в межах розгляду даної справи, які мають тотожний предмет та підстави позову.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд робить висновок, що відповідачі діяли у відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України та п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, а саме на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ), Військової частини НОМЕР_4 код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ), третя особа: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Луганськ (вул. Поштова, буд. 20, м. Слов`янськ, Донецька обл., Краматорський р-н, 84122, ), про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.