Справа № 200/2242/23
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року справа №200/2242/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року (головуючий суддя І інстанції Кониченко О.М.), складене у повному обсязі 28 вересня 2023 року, у справі № 200/2242/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України Київської області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 26 від 26 серпня 2022 року про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 серпня 2022 року про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, з урахуванням додаткових документів наданих разом з заявою, а саме довідки № 1/1518 від 03.08.2023 року про заробітну плату чоловіка та довідки № 1/1519, 1/1520 та 1/1521 від 03.08.2023 року про підтвердження пільгового стажу роботи чоловіка.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині неврахування при прийнятті рішення № 26 від 26 серпня 2022 року про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника наданих ОСОБА_1 довідок, виданих Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1/1519, 1/1520 та 1/1521 від 03.08.2022 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 серпня 2022 року про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника в частині урахування додаткових документів наданих разом з заявою, а саме довідок, виданих Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1/1519, 1/1520 та 1/1521 від 03.08.2022 року про підтвердження пільгового стажу роботи померлого годувальника ОСОБА_2 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві - подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1/1519, 1/1520 та 1/1521 від 03.08.2022 року про підтвердження пільгового стажу роботи померлого годувальника ОСОБА_2 до заяви про перехід на пенсію про втраті годувальника не надавались.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 04.06.2021 року, виданого Добропільським міським відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачем до суду надано копію оскаржуваного рішення № 26 від 26.08.2022 року (дата та час розрахунку 24.08.2022 року 15.39 год) про перерахунок пенсії, згідно якого при обчисленні розміру пенсії було використано середній заробіток 17722,20 грн, коефіцієнт стажу без урахування кратності - 0,59250, коефіцієнт стажу з урахуванням кратності (711/100*12)*1) - 0,59250, розмір пенсії за віком (ст. 27) (17722,20*0,59250), доплата за понаднормовий стаж (ст. 28 ч. 1 абз. 2) (за 34 роки) 657,56, загальний розмір пенсії 11157,96 грн, доплата до пенсії по Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» - 3019,80 грн, сума пенсії по Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (80 % від 177222,20) 14177,76 грн, відсоток для обчислення пенсії 50%, розмір пенсії 7088,88 грн; страховий стаж 59 років 3 місяці 6 днів, страховий стаж до 01.01.2004 року 26 років 1 місяць 8 днів.

Аналогічні показники коефіцієнту стажу без урахування кратності та коефіцієнту стажу з урахуванням кратності, використані відповідачем 1 в рішенні № 51 при проведенні перерахунку 25.05.2021 року на підставі абз. 3 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно довідки ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 03.08.2022 року № 1/1518, заробіток ОСОБА_2 для обчислення пенсії склав: у грудні 1990 року - 0,00857; у січні 1991 року - 0,00798, у лютому 1991 року - 0,00724, у березні 1991 року - 0,00531, у квітні 1991 року - 0,01007, у травні 1991 року - 0,01093, у червні 1991 року - 0,01263, у липні 1991 року - 0,01172, у серпні 1991 року - 0,01138, у вересні 1991 року - 0,00690, у жовтні 1991 року - 0,00681, у листопаді 1991 року - 0,02239, у грудні 1991 року - 0,07964; у січні 1992 року - 0,07264, у лютому 1992 року - 0,09738, у березні 1992 року - 0,15997, у квітні 1992 року - 0,14049, у травні 1992 року - 0,14785, у червні 1992 року - 0,19059, у липні 1992 року - 0,26569, у серпні 1992 року - 0,14407, у вересні 1992 року - 0,23227, у жовтні 1992 року - 0,49662, у листопаді 1992 року - 1,03728, у грудні 1992 року - 0,97354; у січні 1993 року - 0,87323, у лютому 1993 року - 1,96404, у березні 1993 року - 1,22285, у квітні 1993 року - 1,24199, у травні 1993 року - 1,35280, у червні 1993 року - 1,32240, у липні 1993 року - 2,17312, у серпні 1993 року - 2,46969, у вересні 1993 року - 4,97796, у жовтні 1993 року - 10,15578, у листопаді 1993 року - 12,38634, у грудні 1993 року - 21,44389; у січні 1994 року - 33,79558, у лютому 1994 року - 30,52861, у березні 1994 року - 39,41525, у квітні 1994 року - 28,27414, у травні 1994 року - 18,38596, у червні 1994 року - 41,16561, у липні 1994 року - 41,59068, у серпні 1994 року - 61,49040, у вересні 1994 року - 32,82952, у жовтні 1994 року - 57,50900, у листопаді 1994 року - 62,85100, у грудні 1994 року - 131,81000; у січні 1995 року - 86,12100, у лютому 1995 року - 141,88000, у березні 1995 року - 180,06000, у квітні 1995 року - 196,32000, у травні 1995 року - 127,86000, у червні 1995 року - 221,57000, у липні 1995 року - 62,72000, у серпні 1995 року - 173,14000, у вересні 1995 року - 106,88000, у жовтні 1995 року - 242,75000, у листопаді 1995 року - 166,58000.

Згідно довідки ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 03.08.2022 року № 1/1519 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_2 працював повний робочий день на підземних роботах з важкими та шкідливими умовами праці на виробництві по видобутку вугілля: з 05.08.1982 року по 13.12.1982 року учнем прохідника підземного (Список №1, Постанова РМ СРСР № 1173 від 22.08.1956 року), з 14.12.1982 року по 04.12.1995 року прохідником підземним (Список №1, Постанова КМУ № 162 від 11.03.1994 року). ОСОБА_2 відпусткою без збереження заробітної плати не користувався, участі у страйках не брав, прогулів немає.

Згідно довідки ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 03.08.2022 року № 1/1521, ОСОБА_2 з 05.08.1982 року по 13.12.1982 року працюючи учнем прохідника підземного отримував заробітну платню за тарифною ставкою гірника підземного.

Згідно довідки ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 03.08.2022 року № 1/1520, згідно наказу по шахті «імені РСЧА» № 818 від 12.12.1994 року професія «прохідник підземний», за якою працював ОСОБА_2 , атестована за Списком № 1.

Згідно наданого відповідачем 1 розрахунку заробітної плати від 12.07.2023 року, при обчисленні розміру пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_2 враховано заробітну плату з листопада 1991 року по листопад 1995 року, врахована заробітна плата відповідає зазначеній у довідці ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» від 03.08.2022 року № 1/1518, за виключенням заробітної плати за жовтень 1995 року та листопад 1995 року, згідно розрахунку за жовтень 1995 року та листопад 1995 року органами ПФУ враховано 255.68000 грн та 169.45000 грн відповідно замість 242,75000 грн та 166,58000 грн.

Згідно довідці Форма-РС право, наданої відповідачем 1, період роботи з 05.08.1982 року по 18.08.1982 року (14 календарних днів) не враховано, з 19.08.1982 року по 14.12.1982 року враховано до пільгового стажу за Списком №1 (Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, пр.1, п.а-в).

Суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема,: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки; організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики.

Статтею 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положенням ч. 1 ст. 9 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Стаття 4 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058 визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням, порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника встановлені статтею 36 Закону № 1058-IV.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 36 Закону № 1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; […].

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст. 38 Закону № 1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону № 1058-IV, раніше призначені пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії у разі втрати годувальника із зазначених причин перераховуються за нормами цього Закону з урахуванням положень частини третьої статті 30 та частини восьмої статті 36 цього Закону, за умови наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії, на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, які відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до п. 2.3. Порядку № 22-1 (тут та надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також надаються такі документи: […] 10) […] До заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону; […].

До заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Виходячи з системного аналізу викладеного, суд дійшов висновку, що при переведенні пенсіонера з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника останнім можуть бути подані додаткові документи на підтвердження страхового стажу набутого померлим годувальником до 1 липня 2000 року, зокрема довідки про заробітну плату.

З наданого відповідачем 1 розрахунку суд встановив, що до страхового стажу померлого годувальника враховано 60 календарних місяців до 30 липня 2000 року, у тому числі страховий стаж та заробітна плата, зазначені в довідці ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1/1518 від 03.08.2022 року.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічна норма міститься в Законі України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI, а саме статтею 8 цього Закону встановлено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

З системного аналізу викладених положень законодавства суд дійшов висновку, що наявність достатнього пільгового стажу є вирішальною для встановлення підстав для призначення пенсії на пільгових умовах, тобто до досягнення пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV (60 років), а також для вирішення питання про наявність підстав для застосування приписів ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV та Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI при визначенні мінімального розміру пенсії шахтарям (15 років робіт за Списком № 1).

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

З оскаржуваного рішення відповідача 3 суд встановив, що розмір пенсії позивача обчислений з урахуванням надбавки, встановленої відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI, що свідчить про те, що ОСОБА_2 мав пільговий стаж за Списком № 1, що перевищує 15 років.

З наданої відповідачем 1 довідки Форма-РС право, суд встановив, що періоди роботи з 19.08.1982 року по 14.12.1982 року та з 15.12.1982 року по 04.12.1995 року, на підтвердження пільгового характеру яких позивачем надано довідки ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1/1519, 1/1520 та 1/1521 від 03.08.2022 року, враховано до пільгового стажу ОСОБА_2 за Списком №1 (Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, пр.1, п.а-в).

Водночас, період роботи з 05.08.1982 року по 18.08.1982 року (14 календарних днів) не враховано з підстав, які з матеріалів адміністративної справи, у тому числі оскаржуваного рішення відповідача 3 встановити не можливо, оскільки сторони відповідних доказів суду не надали.

Поряд з цим, встановлені судом обставини справи щодо зарахування періодів роботи з 19.08.1982 року по 14.12.1982 року та з 15.12.1982 року по 04.12.1995 року свідчать, що органом ПФУ частково враховані обставини, що підтверджуються довідками ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1/1519, 1/1520 та 1/1521 від 03.08.2022 року.

Щодо наявності підстав для врахування довідок ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1/1519, 1/1520 та 1/1521 від 03.08.2022 року суд дійшов висновку, що збільшення кількості повних років пільгового стажу має наслідком збільшення страхового стажу, відповідно ч. 3 ст. 24 Закону № 1058-IV, поряд з цим, відповідачем 3 не враховано частину пільгового стажу померлого годувальника, який підтверджується зазначеними довідками.

Водночас, рішення відповідача 3 про призначення позивачу пенсії по втраті годувальника має форму таблиці, та не містить аналізу наданих позивачем додаткових довідок ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1/1519, 1/1520 та 1/1521 від 03.08.2022 року, висновків щодо їх врахування або відхилення.

Виходячи зі встановлених обставин справи суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що повне та ефективне відновлення прав позивача має бути забезпечене при частковому задоволенні адміністративного позову шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині неврахування при прийнятті рішення № 26 від 26 серпня 2022 року про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника наданих ОСОБА_1 довідок, виданих Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1/1519, 1/1520 та 1/1521 від 03.08.2022 року, та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 серпня 2022 року про переведення з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника в частині урахування додаткових документів наданих разом з заявою, а саме довідок, виданих Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» № 1/1519, 1/1520 та 1/1521 від 03.08.2022 року про підтвердження пільгового стажу роботи померлого годувальника ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції та ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року у справі № 200/2242/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Повне судове рішення складено 27 червня 2024 року.

Судді А.В. Гайдар

А.А.Блохін

Е.Г. Казначеєв