Справа № 420/37064/23
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/37064/23

Перша інстанція: суддя Потоцька Н.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Ради адвокатів Рівненської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року у справі № 420/37064/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ради адвокатів Рівненської області , Голови Ради адвокатів Рівненської області Удовиченка Сергія Володимировича про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання надати витяг з рішення конференції адвокатів, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом , у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність голови Ради адвокатів Рівненської області Удовиченка Сергія Володимировича по ненаданню відповіді на запит на інформацію ОСОБА_1 від 20 листопада 2023 року;

- зобов`язати Раду адвокатів Рівненської області надати ОСОБА_1 витяг із рішення конференції адвокатів про обрання ОСОБА_3 представником адвокатів регіону до складу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що 20.11.2023 позивач звернувся до Ради адвокатів Рівненської області із запитом на інформацію, спрямованим на офіційну електронну адресу Ради, у якому просив надати на зазначену адресу електронної пошти витяг із рішення конференції адвокатів про обрання ОСОБА_3 представником адвокатів регіону до складу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. 28.11.2023 через неотримання відповіді на запит, позивач звернувся до Ради із нагадуванням про неотримання запитуваної інформації. Станом на 24.12.2023, будь-яка інформація про розгляд запиту на інформацію від відповідачів не надходила. 28.12.2023 року позивач, вважаючи таку бездіяльність протиправною, звернувся до суду.

Рада адвокатів Рівненської області проти задоволення позову заперечував, надала до суду першої інстанції відзив на позовну заяву у якому зазначила, що в законодавстві України поняття "офіційна електронна адреса" визначене у підп. 5.8 п. 5 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішення Вищої ради правосуддя №1845/0/15-21 від 17 серпня 2021 року, відповідно до якого офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС.

Як вбачається із листів позивача, долучених до позовної заяви, вони були скеровані на адреси електронної пошти відповідачів: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , в той час як офіційна електронна адреса Ради адвокатів Рівненської області: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позивачем не скеровувалися електронні листи на офіційну електронну адресу відповідача. Позивачем не надано доказів, що відповідачами отримано його електронні листи. Відповідач міг і не отримати електронні листи позивача.

Підставами неотримання електронних листів можуть бути, з-поміж іншого, заповнена поштова скринька отримувача, заблокована електронна пошта, фільтр спаму, неправильне прикріплення файлу, тощо.

Крім того, відповідачем наголошено, що в Раді адвокатів Рівненської області ОСОБА_3 не обліковується.

Як вбачається зі змісту відомостей Єдиного реєстру адвокатів України, в ньому відсутня інформація щодо видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю взагалі.

Відтак, щодо вимоги позивача надати витяг із протоколу конференції адвокатів регіону про обрання ОСОБА_3 представником адвокатів регіону у складі Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, зазначаєно, що таку інформацію не вбачається за можливе надати з огляду на те, що згідно даних Ради адвокатів Рівненської області ОСОБА_3 не обирався представником адвокатів регіону у складі Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 29 лютого 2024 року позов задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність Ради адвокатів Рівненської області по ненаданню відповіді на запит на інформацію ОСОБА_1 від 20 листопада 2023 року.

Зобов`язав Раду адвокатів Рівненської області надати ОСОБА_1 відповідь на запит на інформацію ОСОБА_1 від 20 листопада 2023 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовив.

Стягнув на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три гривні) грн. 60 коп. за рахунок асигнувань Ради адвокатів Рівненської області.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Рада адвокатів Рівненської області подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував, що Рада адвокатів Рівненської області не входить до жодної категорії із визначених в ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а, відтак, не є суб`єктом владних повноважень, а отже, не розглядає запити на надання інформації, оскільки дія зазначеного Закону на її діяльність не поширюється;

- суд першої інстанції не з`ясував та не встановив чи отримав відповідач запит позивача від 20.11.2023.

- інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст відзиву до позову.

Позивач поти задоволення апеляційної скарги заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на апеляційну скаргу та клопотання у якому просив:

- витребування від Ради адвокатів Рівненської області засвідчену копію рішення конференції адвокатів регіону про повторне обрання пана Удовиченка С.В. головою Ради адвокатів Рівненської області після припинення повноважень у вересні 2022

- закрити апеляційне провадження у справі через підписання і подання апеляційної скарги особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що 20.11.2023 о 04:05 ОСОБА_1 з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_3 на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 (Рада адвокатів Рівненської області) направлено запит на інформацію наступного змісту: "Прошу надати на зазначену адресу електронної пошти витяг з рішення конференції адвокатів про обрання ОСОБА_3 представником адвокатів регіону до складу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.".

28.11.2023 о 15:10 ОСОБА_1 з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_3 на електронні адреси: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено лист наступного змісту:

" …20.11.2023 року я звернувся із запитом на інформацію, в якому просив надати на зазначену адресу електронної пошти витяг з рішення конференції адвокатів про обрання ОСОБА_3 представником адвокатів регіону до складу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Дозвольте насмілитися нагадати Вам про вичерпання строку розгляду запиту на інформацію та плекати надію на його якнайшвидший розгляд та задоволення…".

Станом на час подання позовної заяви (28.12.2023) відповідь не надана.

Судом першої інстанції також встановлено, що на сайті Національно асоціації адвокатів України (Рада адвокатів Рівненської області) в розділі "Контакти" міститься інформація про електронну адресу Ради адвокатів Рівненської області: ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5).

На цьому ж сайті в розділі "Самоврядування" міститься інформація про представника у складі Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури Рівненської області - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_6).

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" цей Закон визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації", публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації", інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації", обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

За змістом ч. 1 ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у разі якщо інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України "Про доступ до публічної інформації", рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, що 20.11.2023 о 04:05 ОСОБА_1 з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_3 на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 (Рада адвокатів Рівненської області) направлено запит на інформацію наступного змісту: "Прошу надати на зазначену адресу електронної пошти витяг з рішення конференції адвокатів про обрання ОСОБА_3 представником адвокатів регіону до складу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.".

Матеріалами справи підтверджено що відповідь на запит Радою адвокатів Рівненської області не надано.

У відзиві на позовну заяву як і у апеляційній скарзі Рада адвокатів Рівненської області зазначила, що як вбачається із листів позивача, долучених до позовної заяви, вони були скеровані на адреси електронної пошти відповідачів: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , в той час як офіційна електронна адреса Ради адвокатів Рівненської області: ІНФОРМАЦІЯ_4. Позивачем не скеровувалися електронні листи на офіційну електронну адресу відповідача. В законодавстві України поняття "офіційна електронна адреса" визначене у підп. 5.8 п. 5 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішення Вищої ради правосуддя № № 1845/0/15-21 від 17 серпня 2021 року, відповідно до якого офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС.

Відхиляючи такі доводи відповідача суд першої інстанції ґрунтовно зазначив, що офіційна електронна адреса, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС слугує виключним джерелом зв`язку в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі та використовуватиметься судами для передачі учасникам судового процесу документів в електронній формі.

Відповідно до частин першої, четвертої, п`ятої та сьомої статті 18 КАС у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - "ЄСІТС").

Відповідно до пункту 2 параграфа 2 розділу 4 Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" підсистеми (модулі) ЄСІТС починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя відповідного оголошення.

У газеті "Голос України" від 04.09.2021 №168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох підсистеми (модулів) ЄСІТС - "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистеми відеоконференцзв`язку.

Отже, зазначені в оголошенні Вищої ради правосуддя підсистеми (модулі) ЄСІТС починають офіційно функціонувати з 05.10.2021.

Згідно з підпунктом 5.6 пункту 5 Положення користувач ЄСІТС (користувач) - це особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі "Електронний кабінет" (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшла автентифікацію та якій надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до її повноважень.

Офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України (підпункт 5.8 пункту 5 Положення).

Таким чином, у розумінні Положення офіційною електронною адресою є адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.

Подібна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28.06.2022 у справі №761/21436/20.

Відтак, правильним є висновок суду першої інстанції, що направлення позивачем запиту на інформацію на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 (Рада адвокатів Рівненської області) є правомірним, так як на сайті Національно асоціації адвокатів України (Рада адвокатів Рівненської області) в розділі "Контакти" міститься інформація про електронну адресу Ради адвокатів Рівненської області: ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5).

Доводи апеляційної скарги відтворюють зміст відзиву до позову та не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували такі висновки суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд як і суд першої інстанції зазначає, що Рада адвокатів Рівненської області повинна була надати відповідь на запит.

Відхиляючи доводи відповідача на те, що позивачем не надано доказів, що відповідачами отримано його електронні листи, суд першої інстанції ґрунтовно зазначив, що, оскільки критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на суб`єкта владних повноважень шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Не наведено жодних важливих аргументів з цього приводу і в апеляційній скарзі.

Колегія суддів констатує, що з обсягу встановлених судом першої інстанції обставин випливає, що відповідач не довів факт неотримання від позивача запиту на інформацію і, як наслідок, ним допущена бездіяльність щодо ненадання відповіді на запит на інформацію ОСОБА_1 від 20 листопада 2023 року.

Також колегія суддів зазначає, що в частині відмови у задоволенні позову рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось, а тому відповідно до частини 1 статті 308 КАС України апеляційний суд не дає правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. В апеляційній скарзі апелянт, як на підставу для задоволення поданої скарги, посилається лише на висновки оскаржуваного рішення. Водночас, як вже зазначалось вище такі висновки спростовуються матеріалами справи та судом усім наведеним висновкам надано оцінку.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не з`ясував та не встановив чи отримав відповідач запит позивача від 20.11.2023, оскільки висновки суду першої інстанції з цього приводу містяться у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Крім того, апеляційний суд зазначає що, якщо Рада адвокатів Рівненської області зазначила на своєму офіційному сайті електронну адресу , то слід припустити, що остання бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися для комунікації із нею. Це, в свою чергу, покладає на суб`єкт обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Близькі за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 січня 2023 року по справі № 465/6147/18.

Відхиляючи доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не з`ясовано та не взято до уваги, що Рада адвокатів Рівненської області не є суб`єктом владних повноважень в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», колегія суддів зазначає про таке.

Приписами пункту 7 частини 1 статті 19 КАС України визначена предметна юрисдикція публічно - правових спорів фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації, як така, що поширюється на адміністративні суди.

Публічною, відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 2939-VI є відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відтак, аналізуючи вищенаведений припис, суд зауважує, що володільцем публічної інформації може бути, як суб`єкт владних повноважень, так і інші розпорядники публічної інформації, визначені Законом № 2939-VI.

Деталізація видів розпорядників публічної інформації міститься у статті 13 Закону № 2939-VI.

Так, окрім суб`єктів владних повноважень, до розпорядників інформації Закон № 2939-VI, відносить:

юридичних осіб, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

осіб, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

суб`єктів господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них;

суб`єктів господарювання, які володіють інформацією про стан довкілля; про якість харчових продуктів і предметів побуту; про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян; а також іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Позивач зауважував, що відповідач належить до розпорядників інформації, в силу ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI, як особа , яка виконує делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI ( далі Закон № 5076-VI ) у період між з`їздами адвокатів України функції адвокатського самоврядування виконує Рада адвокатів України, повноваження і порядок роботи якої визначаються Законом та затверджується з`їздом адвокатів України.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є колегіальним органом, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури. Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури підконтрольна і підзвітна з`їзду адвокатів України та Раді адвокатів України ( частина 1 статті 52 Закону № 5076-VI) .

До складу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури входять тридцять членів, стаж адвокатської діяльності яких становить не менше п`яти років: по одному представнику від кожного регіону, які обираються конференцією адвокатів регіону, голова і два заступники голови, які обираються шляхом голосування з`їздом адвокатів України. Секретар Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури обирається членами комісії шляхом голосування зі складу членів Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури ( частина 2 Закону № 5076-VI)

Окрім того, нормами пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України розкрито зміст поняття «суб`єкт владних повноважень», а саме - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Водночас, суд звертає увагу, що статтею 13 Закону № 2939-VI розпорядником публічної інформації визначено не тільки суб`єктів владних повноважень та осіб, які виконують їх делеговані повноваження, а й суб`єктів господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Суд підкреслює, що Закон № 5076-VI наділяє відповідача виключною компетенцією щодо формування складу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури шляхом обрання до її складу одного члена конференцією адвокатів регіону.

Таким чином, саме наявність виключної компетенції (правами) щодо формування складу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури свідчить про те, що відповідач може вважатися розпорядником публічної інформації, що була запитана позивачем, в розумінні Закону № 2939-VI.

Близькі за змістом правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року по справі № 640/30099/20.

Колегія суддів також відхиляє доводи позивача про подачу апеляційної скарги особою без повноважень, оскільки повноваження апелянта підтверджуються Витягом з Єдиного державного Реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та не є предметом доказування у цій справі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що клопотання позивача про витребування від Ради адвокатів Рівненської області засвідченої копії рішення конференції адвокатів регіону про повторне обрання пана Удовиченка С.В. головою Ради адвокатів Рівненської області після припинення повноважень у вересні 2022 року та закриття апеляційного провадження задоволенню не підлягають.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування від Ради адвокатів Рівненської області засвідченої копії рішення конференції адвокатів регіону про повторне обрання пана Удовиченка С.В. головою Ради адвокатів Рівненської області після припинення повноважень у вересні 2022 року та закриття апеляційного провадження - відмовити.

Апеляційну скаргу Ради адвокатів Рівненської області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року у справі № 420/37064/23 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк