Справа № 539/859/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 р.Справа № 539/859/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Токар А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Фудзмарт" на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26.03.2024, головуючий суддя І інстанції: Мирошникова О.Ш., м. Лубни, повний текст складено 26.03.24 у справі № 539/859/24

за позовом Приватного підприємства "Фудзмарт"

до Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Фудзмарт» (далі також ПП "Фузмарт", позивач) звернулося до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області (далі також відповідач), в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову № 04-10/23 від 12.10.2023 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Лубенської міської ради про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 березня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги наводить обставини справи, зазначає про їх неврахування судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України).

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 31.08.2023 працівник поліції склав протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 948896 про те, що 31.08.2023 близько 14:12 ОСОБА_1 знаходилася на своєму робочому місці у магазині «Маркетопт» ПП «Фудзмарт» по проспекту Володимирському, 98 в місті Лубни, здійснила продаж алкогольних напоїв неповнолітній особі, чим порушила статтю 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», чим вчинила правопорушення за частиною другою статті 156 КУпАП.

12.10.2023 адміністративна комісія виконавчого комітеті Лубенської міської ради Лубенського району винесла постанову № 04-10/23 про застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 13600 гривен до ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення за частиною другою статті 156 КУпАП.

26.10.2023 ОСОБА_1 добровільно сплатила вказаний штраф, що підтверджується платіжною інструкцією.

З матеріалами адміністративної справи відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною другої статті 156 КУпАП позивач ознайомився 01.03.2024, після того як засобами поштового зв`язку отримав рішення про застосування щодо позивача штрафних санкцій.

Рішенням Головного управління ДПС у Полтавській області від 19.02.2024, № до ПП «Фудзмарт» за порушення вимог статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 6 800 гривень.

Розпорядженням № 25-рл від 23.02.2024 Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області анульовано ліцензію ПП «Фудзмарт» на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

Позивач зазначає, що постанова адміністративної комісії прийнята з порушенням процедури розгляду адміністративного протоколу, без залучення ПП «Фудзмарт», що вплинуло на права та обов`язки цього підприємства, як ліцензіата на роздрібну торгівлю алкогольних напоїв, з огляду на що звернувся до суду із позовом про її скасування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності порушення оскаржуваною постановою прав та інтересів позивача, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 8 частини першої статті 4 КАС України визначено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратор за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта и окремих його положень.

За приписами частини першої та другої статті 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), адміністратором за випуском облігацій.

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обмеження щодо продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів встановлені статтею 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до п. 1 ч. 1 цієї статті забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: 1) особами, які не досягли 18 років.

За приписами статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною другої статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що порушення працівником підприємства торгівлі правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, а саме: продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв особі, яка не досягла 18-річного віку - тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини першої статті 218 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями частиною другою статті 156 цього Кодексу.

За приписами частини першої статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі статтею 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що в контексті завдань адміністративного судочинства, визначених у статті 2 КАС України, звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача.

Тому позивач повинен довести, а суд установити, що позивачу належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких він звернувся до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі, є предметом судового захисту.

Суд захищає право особи у випадку наявності відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Аналізуючи матеріали справи, колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова від 12.10.2023 винесена відповідачем щодо громадянки ОСОБА_1 , яка на час складення протоколу про адміністративне правопорушення 31.08.2023 займала посаду касира торговельного залу ПП «Фудзмарт» у місті Лубни, проспект Володимирський, 98.

ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за продаж пива та слабоалкогольних напоїв особі, яка не досягла 18-річного віку, що заборонено статтею 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Зазначена постанова набрала законної сили 22.10.2023, не оскаржувалася особою, якій надано право оскаржувати цю постанову за статтею 287 КУпАП. Особа, яка була притягнута до адміністративної відповідальності, сплатила штраф 26.10.2023.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскаржувана постанова є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії про притягнення до адміністративної відповідальності фізичної особи. Тому ця постанова впливає на відповідні права та обов`язки особи, щодо якої вона винесена.

Суд відхиляє доводи представника позивача, що розгляд комісією адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 без залучення ПП «Фудзмарт» вплинуло на права та обов`язки цього підприємства, як ліцензіата.

Так, при винесенні оскаржуваної постанови відповідач не вирішував питань щодо прав та обов`язків позивача, в порядку статті 280 КУпАП відповідач з`ясовував обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Позивачу анулювано ліцензію не відповідачем, а іншим органом, рішення якого позивач має право оскаржити окремо.

З огляду на зазначене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що оскаржуваною постановою були порушені його права, свободи або законні інтереси.

Відсутність порушення оскаржуваною постановою прав та інтересів позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Суд, зважаючи на викладене та приписи КАС України щодо можливості залучення належної сторони лише судом першої інстанції, не надає оцінки законності оскаржуваної постанови, оскільки така оцінка може бути надана судом в іншій справі за позовом належного позивача та застосуванням належного способу захисту.

Отже, за встановлених обставин правильним висновком є відмова у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав уважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

З урахуванням приписів ст. 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Фудзмарт" залишити без задоволення.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26.03.2024 у справі № 539/859/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк В.Б. Русанова