Справа № 160/674/19
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 червня 2024 року Справа №160/674/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі №160/674/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Комунальне підприємство «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №160/674/19.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 року у справі №160/674/19 адміністративний позов ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (; проспект Дмитра Яворницького, буд. 75, кімн. 723, м. Дніпро, 49000), Інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради (; проспект Дмитра Яворницького, буд. 75, м. Дніпро, 49000), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Комунальне підприємство «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпровської міської ради (; проспект Праці, буд. 3, м. Дніпро, 49040), Комунальне підприємство «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради (; проспект Дмитра Яворницького, буд. 75, кімн. 723, м. Дніпро, 49005), про визнання протиправним та нечинним рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування шкоди задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 05.07.2018 № 636 «Про усунення наслідків порушень Правил благоустрою території міста» в частині припинення функціонування та демонтажу встановлених тимчасових споруд за адресою вул. Бердянська, 1: тимчасова споруда без назви, вид діяльності торгівля продовольчими та непродовольчими товарами; тимчасова споруда «Секонд Хенд», вид діяльності торгівля товарами колишнього вжитку (пункт 36 додатку); тимчасова споруда без назви, вид діяльності торгівля продовольчими та непродовольчими товарами, належних ОСОБА_1 .

Стягнуто з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 171502 грн на відшкодування шкоди, заподіяної протиправним рішенням.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Дніпровської міської ради судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2689,40 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.04.2021 року у справі №160/674/19 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 р. у справі №160/674/19 без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2021 року у справі №160/674/19 касаційну скаргу Виконавчого комітету Дніпровської міської ради залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року без змін.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 р. у справі №160/674/19 набрало законної сили 14.04.2021 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну порядку виконання рішення суду в адміністративній справі №160/674/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Комунальне підприємство «Управління по ремонту та експлуатації автошляхів» Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Благоустрій міста» Дніпровської міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування шкоди відмовлено у повному обсязі.

18.08.2021 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи у справі №160/674/19.

14.06.2024 року до суду від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю у справі № 160/674/19.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що отримавши виконавчі листи по справі №160/674/19 він звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області з метою їх виконання. Проте, листом за вих. № 04-10-10/18106 від 03.11.2021 року, Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернуло ОСОБА_1 виконавчі листи без виконання, посилаючись на те, що Виконавчий комітет Дніпровської міської ради не має відкритих рахунків у казначействі та в базі даних Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів не зареєстрований.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, розглянувши заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення в адміністративній справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Тобто, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено такий обов`язок. Отже, учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст.8 Конституції України принципу верховенства права.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено ст. 382 КАС України, за приписами частини першої та другої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до частини восьмої цієї ж статті судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому ст.287 цього Кодексу.

Разом з тим, вказаною нормою ст. 382 КАС України передбачено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, суд наділений правом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення лише у випадку, коли існують беззаперечні докази нехтування відповідачем вимогами суду.

Так, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи, запобігає неналежному виконанню обов`язків, пов`язаних зі змістом задоволених позовних вимог. Підставами застосування таких заходів впливу є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що вказують на протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі.

Разом з тим, правовою підставою для зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

У постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №802/357/17-а зазначено, що звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 11.06.2020 у справі №640/13988/19 висловлено позицію, відповідно до якої адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. Встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Отже, необхідно встановити наявність підстав для покладення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) на відповідача як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у цій справі.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів, прийнятих судами здійснюється відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011.

Пунктом 3 Порядку № 845 передбачається, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів.

Органи Казначейства, серед іншого, вживають заходів до виконання виконавчих документів; розглядають письмові звернення (вимоги) щодо виконання виконавчих документів осіб, які беруть участь у справі, державних виконавців, а також прокурорів - учасників виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 5 Порядку №845 під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право: 1) повідомляти органу, який видав виконавчий документ, про наявність обставин, що ускладнюють чи унеможливлюють його виконання, у спосіб і порядку, які визначені таким документом, крім випадків виконання рішень про стягнення коштів за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів; 2) звертатися у передбачених законом випадках до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання; 3) безоплатно отримувати необхідні для виконання виконавчих документів судові рішення, пояснення, довідки, іншу інформацію; 4) вимагати від боржників вжиття ними заходів до виконання виконавчих документів; 5) застосовувати заходи впливу до боржників відповідно до Бюджетного кодексу України та у разі виявлення фактів порушення бюджетного законодавства у процесі або за результатами виконання виконавчих документів, повідомляти про такі порушення органам Держаудитслужби; 5-1) повідомляти органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ, про дії або бездіяльність боржника, що перешкоджає виконанню виконавчого документа; 6) відкладати, зупиняти безспірне списання коштів і їх перерахування стягувачам у випадках, передбачених законом та цим Порядком; 7) вживати інших заходів до виконання виконавчих документів.

Суд зазнчає, що позивач по суті не погоджується з діями не відповідача, а Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, яке повернуло виконавчі документи стягувачу.

Однак, відповідно до пункту 10 Порядку №845 стягувач має право повторно надсилати органові Казначейства повернутий виконавчий документ у встановлений пунктом 6 цього Порядку строк, перебіг якого починається з дня його повернення.

Разом з тим, судом з наявних в матеріалах справи доказів, на теперішній час, не встановлено дій чи бездіяльності Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, які б свідчили про ухилення від виконання судового рішення відповідачем у частині відшкодування шкоди позивачу, заподіяної протиправним рішенням та відшкодування судових витрат зі сплати судового збору.

Відтак, у заяві про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення заявник не навів доводів щодо необхідності вжиття процесуальних заходів, встановлених ст.382 КАС України та не надав переконливих та беззаперечних доказів на підтвердження ухилення суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення. Суд зазначає, що відсутні належні та достатні обґрунтування того, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду 24.11.2020р. у справі №160/674/19 не буде виконане.

Суд зауважує, що позивач не позбавлений права повторно звернутись до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про виконання виконавчих листів, виданих Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

Крім того, суд зазначає, що позивач у своїй заяві не обґрунтував, що загальний порядок виконання судового рішення не дасть очікуваного результату та суб`єкт владних повноважень буде вчиняти перешкоди для виконання такого рішення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, оскільки відсутні докази, які б свідчили про намір суб`єкта владних повноважень ухилитися від виконання судового рішення.

Керуючись ст. 241, 243, 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі №160/674/19 - відмовити.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник