Справа № 698/424/24
Суддя: Баранов О. І.
Дата ухвалення: 2024-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 698/424/24
Провадження №2-а/698/2/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

секретаря Пугачовської Т.І.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправними дій відповідача та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №102 від 22.05.2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 102 від 22.05.2024 року.

Позов обгрунтовує тим, що 22.05.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень. Вважає, що постанова є незаконною та необгрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Позивач вказує, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в його діях ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких грунтується висновок про вчинення правопорушення. В порушення вимог ст. 254 КУпАП протокол складено з порушенням встановленого порядку, а саме: для уточнення даних ОСОБА_1 необхідно було з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 14-00 год. 02.04.2024 року, однак, протокол про адміністративне правопорушення було складено лише 10.05.2024 року, а постанова була прийнята 22.05.2024 року.

Крім того, відповідачем в оскаржуваній постанові не зазначено кваліфікуючої ознаки ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, а саме повторності винення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті.

Таким чином, вважає, що постанова винесена незаконно, без дослідження суб`єктивної сторони правопорушення та за відсутності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення. Ураховуючи вищенаведене просить суд постанову № 102 від 22.05.2024 року винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 30.05.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №851, відповідачем отримано ухвалу суду від 30.05.2024 року про відкриття провадження у справі, натомість у визначений судом строк відзив на позов не подано.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили.

За таких обставин, суд вирішує справу без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши усі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 22.05.2024 року відносно ОСОБА_1 , начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №102 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 27.03.2024 року як військовозобов`язаний викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) на 14 год 00 хв. 02 квітня 2024 року для надання документів про проходження військово-лікарської комісії. На вказану дату та час не прибув без поважних причин, про неявку до органу військового управління не повідомив, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, п.п.1.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП в особливий період.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події і складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку`визначає, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Частина 2 статті 210-1 КУпАП (у редакції, яка діяла на дату вчинення правопорушення) передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення полягає у тому, що суб`єкт відповідальності, будучи належним чином сповіщеним, не прибув до військового комісаріату без поважних причин.

Предметом даного спору є правомірність/протиправність постанови № 102 від 22.05.2024 року, якою застосовано до позивача штраф в розмірі 3400 грн за порушення ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підтримку та мобілізацію» та п. 2 додатку 2 Постанови Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року «Про затвердження Порядку організації та ведення війського обліку призовників, військовозобов`язаних» та скоєння адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП (повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період).

Згідно вимог ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В той же час, протокол складено з порушенням встановленого порядку, а саме: для уточнення даних ОСОБА_1 необхідно було з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 14-00 год. 02.04.2024 року (дата вчинення правопорушення), однак, протокол про адміністративне правопорушення було складено лише 10.05.2024 року, а постанова була прийнята 22.05.2024 року.

Крім того, в порушення вимог ст. 283 КУпАП, в резолютивній частині оскаржуваної постанови не міститься інформації про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, а лише зазначено рішення про накладення адміністративного стягнення.

Згідно з ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень, усунувся від виконання покладеного законом обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення (ч.2 ст. 77 КАС України), а отже не довів правомірності свого рішення, що є підставою для скасування останнього.

При подачі позову до суду позивач був звільнений від сплати судового збору як інвалід 2-ої групи, а отже судові витрати суд вирішує в порядку ч. 5 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 77, 241-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 102 від 22.05.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно видати учасникам справи або надіслати їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Баранов О.І.