Справа № 120/5515/24
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 червня 2024 р. Справа № 120/5515/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) із позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії щодо відмови у виплаті неотриманих сум пенсій, що підлягали виплаті ОСОБА_2 після здійсненого перерахунку на виконання рішень Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/11692/21-а та №120/10102/23 і залишилась недоодержаною у зв`язку із його смертю;

- зобов`язати виплатити недодержану ОСОБА_2 пенсію в сумі 203 848, 59 грн. нараховану на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/11692/21-а та нараховану на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/10102/23 - 44 000 грн.

В обґрунтування вимог позивачка вказала, що 28.03.2024 р. звернулась до пенсійного органу із заявою про виплату недодержаної ОСОБА_2 пенсії нарахованої на виконання рішень Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/11692/21-а та у справі №120/10102/23.

Однак в листі пенсійний орган зазначив, що спадкоємець має право звернутись до суду щодо заміни сторони у виконавчому провадженні, із чим не погоджується позивачка, а тому звернулась до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 30.04.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд в порядку спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні відповідно до положень статті 263 КАС України.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові зазначаючи, що нараховано заборгованість на виконання рішень суду у справах : №120/11692/21-а та у справі №120/10102/23. Ці суми включені до Реєстру судових рішень та будуть виплачені в порядку черговості. При цьому, позивачці слід звернутись із заявою про заміну стягувача, а відтак, на думку відповідача, заявлені позивачкою вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є вдовою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

В свою чергу, ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримував пенсію, призначену за Законом № 2262-ХІІ.

За життя ОСОБА_2 відповідач, виконуючи рішення Вінницького окружного адміністративного суду №120/10102/23 та №120/11692/21-а, нарахував, але не виплатив пенсію в розмірі 44 000 грн., 203 848,59 грн., що не заперечується жодною із сторін.

28 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якій просила виплатити суми заборгованості за рішенням суду №120/10102/23 та №120/11692/21-а.

За наслідком розгляду поданих заяв, управління листом від 12.04.2024 року повідомило, що для отримання коштів, нарахованих на виконання рішень Вінницького окружного адміністративного суду необхідно звернутись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Не погоджуючись із позицією відповідача щодо не виплати недоотриманої пенсії, позивачка звернулась до суду із цим позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд зазначає наступне.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі- Закон №2262-XII).

Стаття 61 Закону № 2262-XII передбачає, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Згідно з пунктом 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням кваліфікованого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436 .

Пунктом 9 Порядку №3-1 визначено, що до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи:

1) свідоцтво про смерть пенсіонера;

2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, які передбачені пунктом 3 цього розділу;

3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, які передбачені пунктом 12 цього розділу, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).

Отже, як видно, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера. При цьому дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Відтак, Закон №2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Лише у разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими.

Судом не приймаються до уваги й посилання відповідача на необхідність заміни первісного позивача у справах №120/11692/21-а та №120/10102/23, оскільки, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.61 Закону №2262, суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач, яка є дружиною померлого ОСОБА_1 , проживала разом з ним на день його смерті та протягом шести місяців після смерті чоловіка звернулась до органу пенсійного фонду із заявою про виплату недоодержаної її померлим чоловіком пенсії.

Таким чином, згідно зі ст. 61 Закону №2262 позивач має право на одержання невиплаченої суми пенсії.

Разо мз тим, оцінюючи вимогу про визнання протиправним дій щодо відмови, то суд вказує наступне

Згідно загальних засад права, бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

В свою чергу, дії - це юридично значуща активна (тобто врегульована нормами права) поведінка суб`єкта владних повноважень, що спричиняє юридичні наслідки.

Як встановлено, відповідач не виплатив неотримані суми пенсій, що підлягалі виплаті ОСОБА_2 після здійсненого перерахунку на виконання рішень Вінницького окружного адміністративного суду у справах №120/11692/21-а та №120/10102/23, тобто не вчинив дії.

Відтак, в частині визнання протиправними дій щодо відмови у виплаті, позов задоволенню не підлягає, оскільки жодних дій відповідачем не вчинялось, отже має місце саме бездіяльність.

При цьому, суд вважає за необхідне, керуючись статтею 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, оскільки це є необхідним для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить.

Так, згідно частини першої вказаної норми, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення".

Так, відповідно до пункту 3 цієї, Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Як вже встановлено судом та зазначалось вище, всупереч нормам чинного законодавства відповідач не здійснив виплату неотриманих сум пенсій, що підлягалі виплаті ОСОБА_2 після здійсненого перерахунку на виконання рішень Вінницького окружного адміністративного суду у справах №120/11692/21-а та №120/10102/23. Відтак, така бездіяльність є протиправною.

А тому достатнім способом захисту прав позивачки, буде зобов`язати виплатити недодержану ОСОБА_2 пенсію нараховану на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/11692/21-а та нараховану на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/10102/23, без зазначення конретних сум, адже спір в частині сум відсутній.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 1211, 20 грн. судового збору підлягають відшкодуванню частково у розмірі 605,60 (1/2 задоволених вимог).

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не виплати ОСОБА_1 неотриманих сум пенсій, що підлягалі виплаті ОСОБА_2 після здійсненого перерахунку на виконання рішень Вінницького окружного адміністративного суду у справах №120/11692/21-а та №120/10102/23 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплатити ОСОБА_1 неотримані суми пенсій, що підлягалі виплаті ОСОБА_2 після здійсненого перерахунку на виконання рішень Вінницького окружного адміністративного суду у справах №120/11692/21-а та №120/10102/23 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер за ДРФО НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір 605,60 (шістсот п`ять гривень 60 копійок ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Зодчих, 22).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, )

Повний текст рішення сформовано 25.06.2024 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна