Справа № 440/11350/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.,
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління ДПС у Полтавській області
про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення,
ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі ГУ ДПС у Полтавській області, відповідач, апелянт), в якому просила суд визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДПС у Полтавській області від 24.07.2023 № 17-дс "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2 ", яким застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого підпунктом п`ятим частини другої статті 65 Закону України "Про державну службу".
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04 січня 2024 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2024 р., позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДПС у Полтавській області від 24.07.2023 № 17-дс "Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 ".

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 17500,00 грн.

06.06.2024 на адресу суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на правничу допомогу, вмотивоване тим, що відповідні витрати, понесені позивачем у сумі 10500,00 грн.

ГУ ДПС у Полтавській області не погодилося з цією заявою та подало заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, просило відмовити в ухваленні додаткового рішення, покликаючись на не співмірність заявлених до відшкодування витрат.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази у справі, дійшла висновку про наявність підстав для ухвалення додаткової постанови з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Під час судового розгляду справи представник позивача адвокат Ковінько Н.М. заявляла клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Частиною 7 статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною дев`ятою статті 139 КАС України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Представником позивача до матеріалів справи надано копії Договору про надання правової допомоги від 29.07.2023, розрахунок суми гонорару від 03.06.2024, акт № 2 від 03.06.2024, квитанцію від 03.06.2024 про сплату наданої правничої допомоги у розмірі 10500,00 грн.

У клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги відповідач заперечував проти відшкодування адвокатських витрат на користь позивача.

Дослідивши обсяг вказаних послуг колегія суддів, враховуючи зміст та обсяг наданих послуг, розмір відшкодування, отриманий за аналогічні послуги в суді першої інстанцій, вважає заявлений представником позивача до відшкодування розмір правової допомоги за складання та подання відзиву на апеляційну скаргу та додаткових пояснень явно завищеним та таким, що підлягає зменшенню.

Ураховуючи викладене, а також фактичний обсяг виконаної роботи, колегія судів апеляційної інстанції вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача за апеляційний перегляд судового рішення у розмірі 3000 грн.

Керуючись ст. 132, 134, 139, 243, 250, 252, 310, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови - задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень нуль копійок).

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Любчич Л.В.
Судді Присяжнюк О.В. Спаскін О.А.

Повний текст додаткової постанови виготовлений 24.06.2024.