Справа № 725/6/24
Суддя: Піхало Н. В.
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/6/24
Номер провадження 2-а/725/1/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2024 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючої судді Піхало Н.В.

за участю секретаря судового засідання Соник А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, третя особа без самостійних вимог до предмету спору Регіональний сервісний центр ГСУ МВС в Чернівецькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення, складену у відношенні нього за ч.4 ст.126 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначав, що 21.12.2023 року поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області сержантом поліції Негрич Ю.А. складено та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1133819 і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. за вчинення адміністративного порушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

При цьому, згідно змісту спірної постанови, ОСОБА_2 21.12.2023 року о 00 год. 41 хв. керував на транспортному засобі марки «Dodge Challenger», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Чернівці, по вул. Маланчука,32, будучи позбавленим права керування транспортним засобом постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29.05.2023 року, чим порушив п. 2.1 а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

Разом з тим, вважає дану постанову незаконною, оскільки розгляд справи Першотравневим районним судом м. Чернівці 29.05.2023 року, за наслідками якого його позбавлено права керування транспортними засобами проводився без його участі, а водійські права були вилучені під час зупинки транспортного засобу 21.04.2023 року. Також, вказував, що під час складання протоколу та при розгляді справи у суді не було залучено перекладачів, тому він не знав і не усвідомлював, що його позбавлено права керування транспортним засобом на рік, таким чином не усвідомлював, що своїми діями вчиняє правопорушення. Крім того, вказував, що водійські права, які були вилучені 21.04.2023 року мали термін придатності до липня 2023 року, та в подальшому він звернувся до сервісного центру МВС України в Чернівецькій області, пройшовши підготовку, здав відповідні іспити та отримав водійські права НОМЕР_2 , видані 07.07.2023 року на ім`я ОСОБА_1 , які він пред`явив працівникам поліції, розуміючи, що дане посвідчення діюче та видане відповідним державним органом, однак працівники поліції незважаючи на наявність у нього водійського посвідчення. Не роз`яснивши йому його процесуальні права та не залучивши перекладача, оскільки він в недостатньому обсязі володіє українською мовою, склали на нього протокол та притягли до відповідальності.

Посилаючись на вказане, просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №1133819 від 21.12.2023 року, яка винесена поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області сержантом поліції ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності ч.4 за ст.126 КУпАП.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак від його імені діяв адвокат Федорюк А.Л. який в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив їх задовольнити.

Представник Регіонального сервісного центру ГСУ МВС в Чернівецькій області Іванущак А.Д. щодо вирішення спору залишила на розсуд суду. При цьому суду пояснив, що позивач звертався до сервісного центру МВС України в Чернівецькій області за видачею посвідчення водія та після проходження підготовки і здачі відповідних іспитів, зважаючи на відсутність у сервісному центрі даних про позбавлення його у травні 2023 року права керування транспортними засобами на 1 рік та відповідних даних в базах даних «Армор», отримав водійські права НОМЕР_2 , видані 07.07.2023 року на ім`я ОСОБА_1 . Також вказав, що повідомлення про позбавлення позивача права керування транспортним засобом на один рік згідно постанови суду від 29 травня 2023 року на адресу Сервісного центру надійшло лише 8 лютого 2024 року.

Представник Управління патрульної поліції в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав письмовий відзив на позов, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Зокрема, обґрунтовуючи безпідставність позовних вимог зазначав, що під час несення служби в м. Чернівці, по вул. Маланчука, 32, а саме 21.12.2023 року, екіпажем патрульної поліції, було виявлено транспортний засіб «DODGE CHALLENGER» держаний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 , який порушував комендантську годину та на підставі ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію" транспортний засіб було зупинено.

При цьому, вказав, що працівник поліції підійшов до ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення та попросив пред`явити документи. В подальшому, ОСОБА_2 виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки. Зазначав, що через систему ІПНП «Адмінпрактика», було встановлено, що ОСОБА_2 позбавлений права керування постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29.05.2023 року, терміном на один рік. При цьому, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 2.1 «а» ПДР України було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 , та йому було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на спростування якого позивачем не надано будь-яких доказів.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, повністю і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, з матеріалів справи убачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1133819 від 21.12.2023 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Зокрема даною постановою встановлено, що 21.12.2023 року о 00 год. 41 хв. ОСОБА_2 в м. Чернівці по вул. Маланчука, 32, керував транспортним засобом марки «Dodge Challenger», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29.05.2023 року, чим порушив пп. «а» п. 2.1. Правил дорожнього руху (а.с.9).

Диспозиція ч.4 ст.126 КУпАП визначає адміністративним правопорушенням керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року «Про правила дорожнього руху» №1306 затверджено Правила дорожнього руху.

Підпунктом «а» пункту 2.1. Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. При цьому, наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Так, статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з ч.1 ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Так, з пояснень представника позивача та дослідженими матеріалами справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, встановлено, що 29 травня 2023 року Першотравневим районним судом м. Чернівці винесена постанова, якою ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП визнано винним та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. та позбавлено права керувати транспортним засобом на один рік.

Разом з тим, розгляд справи, за якою винесена вказана постанова, розглянута за відсутності ОСОБА_1 , без наявності відомостей про його повідомлення про розгляд справи, зазначену постанову ОСОБА_2 не отримував.

Таким чином, доводи представника позивача щодо того, що ОСОБА_2 не знав про те, що позбавлений права керування транспортним засобом на 1 рік, узгоджуються з належними та достовірними доказами, дослідженими судом.

При цьому, зі змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1133819 від 21 грудня 2023 року, взагалі не вбачається, що саме слугувало причиною зупинки транспортного засобу та в подальшому накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, ураховуючи те, що останній пред`явив видане йому у липні 2023 року посвідчення водія, яке як встановлено судом та підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, було видано йому сервісного центру МВС України в Чернівецькій області після проходження підготовки і здачі відповідних іспитів та зважаючи на відсутність у сервісному центрі даних про позбавлення позивача у травні 2023 року права керування транспортними засобами на 1 рік.

До того ж, під час видачі позивачу 7 липня 2023 року Сервісним центром водійського посвідчення НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , даних про позбавлення останнього права керування в базах даних «Армор», не було, а повідомлення про позбавлення позивача права керування транспортним засобом на один рік згідно постанови суду від 29 травня 2023 року на адресу Сервісного центру надійшло лише 8 лютого 2024 року.

Також з наявних у матеріалах справи доказів не убачається належне ознайомлення ОСОБА_4 з правами, що зазначені в ст.268 КУпАП, оскільки підпису в постанові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності немає. Крім того, у водійських правах ОСОБА_1 вказано місце народження Туреччина, що у свою чергу дає підставу вважати, що дана особа не володіє української мовою належним чином, однак працівниками поліції при винесенні оскаржуваної постанови не було з`ясовано чи володіє позивач українською мовою, чи розуміє свої права та не з`ясовано чи не потребує він перекладача. Вказане підтверджується відеоматеріалами, наданими представником відповідача..

Отже, під час складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 були істотно порушені та обмежені його процесуальні права, не виконано вимог щодо залучення перекладача під час складання протоколу та не були належним чином роз`яснені його права та обов`язки, в тому числі гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника та інші істотні права, що передбачені ст.268 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, представником Управління патрульної поліції в Чернівецькій області до суду не було надано жодних належних доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, тоді як саме на нього законом покладено обов`язок доказування вини позивача у вчиненні правопорушення.

При цьому, постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача не є беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 та від 29 квітня 2020 року у справі №161/5372/17.

Тобто, сама по собі постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, не дає підстав стверджувати про порушення позивачем Правил дорожнього руху, оскільки зазначені обставини не знайшли підтвердження під час розгляду справи.

Разом з тим, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події і складу адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення ОСОБА_6 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, є недоведеним.

Підсумовуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що посадові особи Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, як суб`єкту владних повноважень, діяли не у спосіб, що визначено Конституцією та законами України, а в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, відсутній, у зв`язку з чим, позов у цій частині підлягає задоволенню.

Більш того, ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведеного, а також враховуючи заявлені вимоги та приписи ч. 3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч 4 ст. 126 КУпАП, не доведена, рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем прийняте з порушенням норм процесуального права, і за відсутності достатніх доказів про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1133819 від 21.12.2023 року слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 77, 139, 242-246, 255, 286 КАС України, ст. ст. 126, 245, 251-252, 280 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА №1133819 від 21.12.2023 року, яка винесена поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області сержантом поліції ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 гривень 00 копійок за вчинення правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, закрити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Піхало Н.В.