Справа № 620/18100/23
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2024-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2024 року м.Чернігів Справа № 620/18100/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Клопота С.Л.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 06.06.2023 № 74 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 травня 2023 року № 910 про призначення пенсії за віком та зарахувати до страхового стажу період перебування на групі інвалідності, а саме, з 19.09.1995 року по 01.02.2001 року.

Ухвалою судді від 13.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.

Представник відповідача у встановлений ухвалою суду строк подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує таке.

29 травня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (надалі - управління ПФУ в Чернігівській області, Відповідач 1) з заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі - управління в Миколаївській області, Відповідач 2) від 06.06.2023 року № 74 було відмовлено в призначенні пенсії.

Не погодившись з таким рішенням позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

З поданих суду доказів убачається, що 12 листопада 1994 року о 12 годині стався нещасний випадок на виробництві КПСП «Городинське», на якому працював позивач, внаслідок якого він отримав трудове каліцтво, що підтверджується копією акта про нещасний випадок на виробництві.

19 вересня 1995 року Чернігівською травматологічною міжрайонною МСЕК (надалі - травматологічна МСЕК) позивачу встановлено III (третю) групу інвалідності до 01 жовтня 1996 року, причина інвалідності - «трудове каліцтво». Також, визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 40 % з 12.11.1994 року по 01.10.1996 року.

За результатами чергового переогляду травматологічною МСЕК 10 жовтня 1996 року III (третю) групу інвалідності змінена не була до 01 листопада 1997 року, причина інвалідності - «трудове каліцтво». Також, не змінено ступінь втрати професійної працездатності - 40 % з 10.10.1996 року по 01.11.1997 року.

За результатами чергового переогляду травматологічною МСЕК 10 грудня 1997 року III (третю) групу інвалідності не змінена до 01 січня 1999 року, причина інвалідності - «трудове каліцтво». Також, не змінено ступінь втрати професійної працездатності - 40 % з 01.11.1997 року по 01.01.1999 року.

За результатами чергового переогляду травматологічною МСЕК 26 січня 1999 року III (третю) групу інвалідності не змінена до 01 лютого 2001 року, причина інвалідності - «трудове каліцтво». Також, не змінено ступінь втрати професійної працездатності - 40 % з 01.01.1999 року по 01.02.2001 року.

Отже, у період з 19 вересня 1995 року по 01 лютого 2001 року, позивач перебував на групі інвалідності в зв`язку з нещасним випадком на виробництві. У зв`язку з чим йому була призначена та виплачувалась пенсія по інвалідності.

Відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком Відповідач 2 дійшов висновку про відсутнє право на призначення пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 30 років. Відповідач 2 вважає, що страховий стаж позивача для обчислення розміру пенсії за віком становить 27 років 10 місяців 22 дні.

Від так суд дійшов переконання, що Управлінням ПФУ в Миколаївській області протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період перебування його на групі інвалідності в зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, «Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією ТЕ законами України».

Згідно з абз. 1 та 2 ст. 24 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійні страхування» № 105 8-ІV, «1. Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за яких щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону».

Частиною 5 ст. 56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ передбачено, що «Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14)».

Згідно з ч. 4 ст. 9 ЗУ «Про охорону праці» № № 2694-ХІІ, «Час перебування на`інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом».

Зазначеними вище нормами законів передбачено, що перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком.

На підставі абз. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ч. 5 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч. 4 ст. 9 Закону України «Про охорону праці» позивач має право на зарахування часу знаходження на інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві з 19.09.1995 року по 01.02.2001 року до страхового стажу для призначення пенсії за віком.

Не зарахувавши такий стаж, Відповідач 2 діяв протиправно.

За таких підстав слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву позивача від 29 травня 2023 року № 910 про призначення пенсії за віком та зарахувати до страхового стажу період його перебування на групі інвалідності в зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з урахуванням правових висновків Верховного Суду, встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись положеннями статті 139 КАС України, враховуючи задоволення позову повністю, вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь позивача судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14005), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 06.06.2023 № 74 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 травня 2023 року № 910 про призначення пенсії за віком та зарахувати до страхового стажу період перебування на групі інвалідності, а саме, з 19.09.1995 року по 01.02.2001 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 21 червня 2024 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ