Справа № 120/8257/22
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

20 червня 2024 р. Справа № 120/8257/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни, розглянувши письмово заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі №120/8257/22 позовну заяву ОСОБА_2 задоволено та, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити із 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 із врахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат і премії), виходячи із суми грошового забезпечення для обчислення пенсії за довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" від 23.08.2022 №4739, з урахуванням раніше виплачених сум.

27.05.2024 ОСОБА_1 подала заяву про заміну сторони виконавчого провадження. Мотивуючи подану заяву, заявниця вказує, що вона є дружиною померлого ОСОБА_2 та згідно свідоцтва про право на спадщину спадкова справа № 29/2023, зареєстрована в реєстрі 1067 є спадкоємцем померлого чоловіка.

Заявниця вважає, що будучи дружиною позивача та особою, яка проживала разом із ним на день смерті, має право на одержання сум пенсії, неотриманих її покійним чоловіком.

Тому, ОСОБА_1 просить замінити стягувача у виконавчому листі ОСОБА_2 його правонаступником ОСОБА_1 .

Ухвалою від 10.06.2024 призначено розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому листі на 20.06.2023.

13.06.2024 представник відповідача подав клопотання про розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому листі без його участі.

20.06.2024 сторони на розгляд заяви не прибули.

Відповідно до ч. 2 ст. 379 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

За приписами ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву про заміну стягувача у виконавчому листі без участі заявника та осіб, які беруть участь у справі, за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Визначаючись щодо заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Перш за все, при вирішенні питання щодо заміни сторони виконавчого провадження необхідно встановити наявність виконавчого провадження.

Заявниця, подаючи заяву, покликається на ст. 379 КАС України, втім не зазначає про наявність виконавчого провадження, звернення виконавчого листа до примусового виконання, та/або вчинення державним виконавцем інших дій, що були спрямовані на примусове виконання судового рішення.

20.09.2023 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою, у якій просила виплатити їй суму пенсії, що підлягала виплаті її чоловіку ОСОБА_2 за рішеннями Вінницького окружного адміністративного суду.

Відповідач листом від 12.10.2023 № 17218-15172/О-02/8-0200/23 повідомив, що для отримання коштів нарахованих на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі № 120/8257/22, заявниці необхідно звернутись до суду із заявою про заміну сторони за рішенням суду.

З матеріалів справи встановлено, що виконавчі листи у справі № 120/8257/22 не видавалися, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2022 на примусовому виконанні органів ДВС не перебуває, чинного виконавчого провадження немає.

Водночас, відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 29.01.2020 по справі №815/1303/17, незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання, можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво).

Так, статтею 52 КАС України передбачено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в судочинстві участь останнього.

Як зазначено судом вище, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником (ч. 1 ст. 379 КАС України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Положення частини п`ятої статті 15 цього Закону передбачають, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

У контексті наведених положень Закону України "Про виконавче провадження" слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.

При цьому виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

До того ж цей Закон не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача.

Отже, заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №2а/0612/649/11, від 03.05.2018 у справі №2-а-1864/10, від 13.12.2018 у справі №2-а-1710/11, від 29.01.2020 у справі №815/1303/17, від 14.06.2021 у справі №2-а-1411/11.

Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1227 ЦК України встановлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Стаття 1219 ЦК України визначає права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 цього Кодексу.

Аналіз вказаних вище норм матеріального права, свідчить про те, що кошти, які були нараховані ОСОБА_2 , проте не виплачені особі за життя, є об`єктом правонаступництва та переходять до спадкоємця за законом - ОСОБА_1 .

Відповідно до відомостей, наданих Пенсійним органом, за пенсійною справою ОСОБА_2 нарахована доплата на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі № 120/8257/22 в розмірі 193065,18 грн (а.с. 80).

Відтак, належним способом захисту прав заявниці, є заміна позивача у справі №120/8257/22 ОСОБА_2 його правонаступником ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 8 Конституції України, ст. 6 КАС України та ч. 1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Право на виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною права на справедливий суд. В іншому випадку, положення статті 6 § 1 будуть позбавлені ефекту корисної дії (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 40; Scordino v. Italy (Скордіно проти Італії) (no. 1) [ВП], § 196).

Ефективний захист сторони у справі, а отже і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення. Хоча, за деяких обставин виконання рішення може бути відкладено, відкладання рішення не повинно порушувати право сторони на виконання рішення (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 41; Kyrtatos v. Greece (Кіртатос проти Греції), §§ 31-32).

З огляду на зазначене та враховуючи, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 шляхом заміни позивача у справі № 120/8257/22 ОСОБА_2 його правонаступником.

При цьому, слід звернути увагу, що в силу положень статті 52 КАС України, усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 379 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Замінити позивача у справі № 120/8257/22 ОСОБА_2 його правонаступником ОСОБА_1 .

В іншій частині заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна