Справа № 215/2351/24
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 червня 2024 року Справа №215/2351/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ількова В.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про відвід судді Ількова В.В., у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради про встановлення наявності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

09 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, у якому прсить суд:

встановлення наявності компетенції (повноважень)Управління праці та соціального захисту населення Виконавчего комітету ТЕРНІВСЬКОІ районної у м.Кривий Ріг ради при отриманні заяви від 05.03.24р вх. 78 зазначити в ненормативному правовому акті, що я маю права на соціальні послуги з догляду на професійній основі і призначення дати, часу підписання типового договору за формами, затвердженими Мінсоцполітики та визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю і зобов`язати прийнята такий акт чи протилежний та не створювати штучні перешкоди для надання сину направлення для перепідготовки з основ догляду на професійній основі для моїх потреб.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 10.04.2024 справа №215/2351/24 передана за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

03.05.2024 року справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2024 року задоволено заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у справі №215/2351/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про встановлення наявності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради про встановлення наявності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії, залишено без руху.

Зазначено про те, що усунути недоліки, встановлені в ухвалі суду шляхом подання:

- позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України, а саме, виклавши зміст позовних вимог і виклад обставин, якими обґрунтовує свої вимоги, зазначивши докази, що підтверджують вказані обставини.

- додатків доданих до позовної заяви для відповідача, засвідчених належним чином;

- доказів на підтвердження об`єктивних причин неможливості подання доказів в обґрунтування позовних вимог самостійно (документів в підтвердження самостійного звернення до відповідача із заявою надати такі докази, тощо).

Копія ухвали від 07.05.2024 року направлялася позивачу за адресою вказаною у позовній заяві поштовим відправленням.

18.05.2024 року позивачем була отримана вказана ухвала суду від 07.05.2024 року, відповідно до поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

23.05.2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відкриття провадження після усунення недоліків.

В даній заяві позивач зазначила, що отримала ухвалу суду та виконала вимоги ст. ст. 160, 161 КАС України. На думку позивача, суд не надав визначеності клопотанням у відповідності до вимог ч. 2 ст. 241, ч. 5 ст. 243 КАС України. Суд ігнорує та не оцінює доречний та важливий документ. Статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України не повинні перешкоджати доступ до суду та завдавати такою мірою шкоди позивачу. При цьому, вимоги суду щодо подання нового позову є безпідставними та необґрунтованими в силу приписів ст. 242 КАС України. Відтак, позивач просить суд вважати не потрібним уточнювати позовні вимоги, оскільки вимоги ст. ст. 160, 161 КАС України виконані.

Також, 23.05.2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід судді Ількову В.В.

Ухвалою суду від 27.05.2024 року визнано заяву ОСОБА_1 - необґрунтованою. Передано матеріали адміністративної справи №215/2351/24 для визначення складу суду для вирішення питання про відвід судді.

Ухвалою суду від 27.05.2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Ількова В.В у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради про встановлення наявності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено. Адміністративну справу передано для продовження розгляду.

28.05.2024 року справу передано судді Ількову В.В. для подальшого її розгляду.

Так, як вже зазначалось вище, 23.05.2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відкриття провадження після усунення недоліків.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 року продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради про встановлення наявності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії.

Встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про продовження строку для усунення недоліків позову.

Визначено недоліки позовної заяви позивачу усунути шляхом виконання вимог ухвали суду від 07.05.2024 року із долученням:

- позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України, а саме, виклавши зміст позовних вимог і виклад обставин, якими обґрунтовує свої вимоги, зазначивши докази, що підтверджують вказані обставини.

- додатків доданих до позовної заяви для відповідача, засвідчених належним чином;

- доказів на підтвердження об`єктивних причин неможливості подання доказів в обґрунтування позовних вимог самостійно (документів в підтвердження самостійного звернення до відповідача із заявою надати такі докази, тощо).

Копія ухвали від 29.05.2024 року направлялася позивачу за адресою вказаною у позовній заяві поштовим відправленням.

18.06.2024 року позивачем була отримана вказана ухвала суду від 29.05.2024 року, відповідно до поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

25.06.2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відкриття провадження після усунення недоліків.

В даній заяві позивач зазначила, що отримала ухвалу суду та виконала вимоги ст. ст. 160, 161 КАС України. На думку позивача, суд не надав визначеності клопотанням у відповідності до вимог ч. 2 ст. 241, ч. 5 ст. 243 КАС України. Суд ігнорує та не оцінює доречний та важливий документ. Статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України не повинні перешкоджати доступ до суду та завдавати такою мірою шкоди позивачу. При цьому, вимоги суду щодо подання нового позову є безпідставними та необґрунтованими в силу приписів ст. 242 КАС України. Відтак, позивач просить суд вважати не потрібним уточнювати позовні вимоги, оскільки вимоги ст. ст. 160, 161 КАС України виконані.

Також, 25.06.2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід судді Ількову В.В.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що у судді завжди не гаразд з доброзичливістю, увагою для встановлення наявності компетенції, штучно створює перешкоди для захисту гарантій ст.46 Конституції України, які ганебно не вважає соціальними, тому відмовляється витребувати по своїй ініціативі необхідні докази для повного, всебічного розгляду справи для того щоб відмовитись навести лад у судовій системі для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики та саме це доводе про його зацікавленість у кінцевому результаті. Таке свовіля судді при захисті соціальних прав в соціальній державні не припустимо, як і вимога надати не зрозумілі докази для встановлення наявності компетенції і уточнити такі вимоги. Суддя використовує хибні мотиви залишення позову без руху, порушуючи вимоги ст.248 КАСУ.

Суд, дослідивши подану позивачем заяву про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ількова зазначає про таке.

За змістом приписів Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу (самовідводу). Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені у ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3)якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.36 КАС України, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Частиною 4 ст.36 КАС України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що КАС України чітко визначені підстави для відводу (самовідводу) судді, при цьому також визначено порядок здійснення такого відводу (самовідводу).

Надаючи оцінку обґрунтованості доводів про наявність правових підстав для відводу головуючого судді Ількова В.В.., суд зазначає, що заявлений відвід, обґрунтований тим, що на думку позивача, суддя штучно створює перешкоди для захисту гарантій ст.46 Конституції України, які ганебно не вважає соціальними, тому відмовляється витребувати по своїй ініціативі необхідні докази для повного, всебічного розгляду справи для того щоб відмовитись навести лад у судовій системі для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики та саме це доводе про його зацікавленість у кінцевому результаті. Таке свовіля судді при захисті соціальних прав в соціальній державні не припустимо, як і вимога надати не зрозумілі докази для встановлення наявності компетенції і уточнити такі вимоги. Суддя використовує хибні мотиви залишення позову без руху, порушуючи вимоги ст.248 КАСУ.

Відповідно до ч.3 ст.40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивач лише висловлює незгоду із процесуальним рішенням судді, суд вважає заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ількова В.В. - необґрунтованою.

Згідно з ч.4 ст.40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Частиною 3 ст.262 КАС України визначено, що підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.12 ст.40 КАС України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про відвід судді Ількова В.В. в адміністративній справі № 215/2351/24 - визнати необґрунтованою.

Передати матеріали адміністративної справи № 215/2351/24 для визначення складу суду для вирішення питання про відвід судді Ількова В.В., відповідно до ст.31 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та окремо не оскаржується.

Суддя В.В. Ільков