Справа № 380/10876/24
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 рокусправа № 380/10876/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартинюк Віталій Ярославович, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу та пільгового (підземного) страхового стажу за Списком №1 періоду роботи з 01.04.2021 року по 15.03.2023 року у відокремленому підрозділі «Шахта «Великомостівська» Державного підприємства «Львіввугілля»; пільгового (підземного) страхового стажу по Списку №1 періоду роботи з 25.08.2000 року по 31.12.2000 року - учнем електрослюсаря підземного та з 06.03.2001 року по 03.08.2001 року - електрослюсарем підземним на відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» та відмови у перерахунку пенсії відповідно до абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

зобов`язати зарахувати до страхового стажу та пільгового (підземного) страхового стражу за Списком №1 періоду роботи з 01.04.2021 року по 15.03.2023 року у відокремленому підрозділі «Шахта «Великомостівська» Державного підприємства «Львіввугілля» та зарахувати заробіток за вказаний період;

зобов`язати зарахувати до пільгового (підземного) страхового стажу по Списку №1 період роботи з 25.08.2000 року по 31.12.2000 року - учнем електрослюсаря підземного та з 06.03.2001 року по 03.08.2001 року - електрослюсарем підземним на відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля»;

зобов`язати здійснити з 10.04.2023 року (дата призначення пенсії) перерахунок і виплату призначеної пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком згідно абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням раніше виплаченої пенсії та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Позовні вимоги позивачем обґрунтовані тим, що органом Пенсійного фонду протиправно не зараховано йому до стажу спірні періоди роботи згідно довідок від 09.05.2024 року № 23п/118 та від 11.05.2023 року № 1-186-11 (страховий стаж складає більше 35 років, по Списку №1 більше 15 років), оскільки він вважає, що такі періоди підлягають зарахуванню до стажу згідно законодавства, що дає право на перерахунок і виплату призначеної пенсії по інвалідності згідно абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало суду відзив на позовну заяву, просить відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у ньому та зазначає, що у позивача відсутній необхідний пільговий та страховий стаж роботи, а відтак, управління діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому вважає вищезазначені вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 27.05.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, давши їм оцінку, суд виходив з наступного.

Позивачу призначено пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок професійного захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.01.2001 року видно, що позивач, зокрема серед іншого, з:

06.03.2001 по 03.08.2001 року працював електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті;

26.04.2005 по 11.02.2008 року працював електрослюсарем підземним 1 та 4 розряду з повним робочим днем під землею у шахті;

07.12.2010 по 15.03.2023 року працював електрослюсарем підземним 1 та 4 розряду з повним робочим днем під землею у шахті;

Слід зазначити, що спірний період роботи позивача з 25.08.2000 по 31.12.2000 підтверджується довідкою про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 09.05.2024 року №23п/118, яка знаходиться в матеріалах справи.

Також, в матеріалах справи наявні: довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 11.05.2023 року № 1-186-11 та накази від 25.08.2000 №139-к, від 15.01.2001 №8-к та від 18.10.1997 №444 «Про завершення роботи та атестації робочих місць за умовами праці».

Позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області із заявою від 13.04.2024 року щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 29.04.2024 № 11811-11923/П-52/8-1300/24 позивача, в тому числі, повідомлено, що період роботи з 01.04.2021 по 15.03.2023 на ВП «Шахта «Великомостівська» ДП «Львіввугілля» не зараховано до страхового та підземного стажу за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників та за даний період не врахована заробітна плата, оскільки підприємством не сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Додатково зазначено, що до пільгового стажу роботи за списком № 1 не зараховано період роботи з 25.08.2000 по 31.12.2000 учнем електрослюсаря підземного та з 06.03.2001 по 03.08.2001 - електрослюсарем підземним відповідно до довідки від 04.05.2023 № 23к/134 виданої на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля», оскільки в уточнюючій довідці зазначено посилання на Списки, які не були чинні в період роботи. Для зарахування до пільгового стажу вищезазначених періодів необхідно подати уточнюючу довіку з посиланням на Списки, які були чинні в період роботи.

Будь-яких інших підстав для відмови у призначенні пенсії позивачу у тексті вищезазначеного листа пенсійний орган не виклав.

Не погодившись із такою відповіддю позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Відтак, спірні правовідносини виникли у зв`язку з відмовою позивачу у зарахуванні до страхового та пільгового (за Списком №1) стажу періоду роботи у ВП «шахта «Лісова» та у ВП «Шахта «Великомостівська» Державного підприємства «Львіввугілля» та відмови у перерахунку і виплаті призначеної пенсії по інвалідності.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон № 1058-IV) (у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсія у зв`язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання до 01.10.2017 обчислювались за нормами Закону №1788-XII.

З 01.10.2017 відповідно до Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» ч. 1 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю І групи 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю ІІ групи 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю ІІІ групи 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналогічні за змістом норми містить стаття 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Суд зазначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 62 Закону №1788-ХІІ).

На виконання вимог статті 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), пунктом 3 якого визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до п. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону № 1058-IV, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону № 1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

На підставі ч. 1 ст. 16 Закон № 1058-IV застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 1058-IV) незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058-IV).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 № 2464-IV «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ст. 4 Закону № 2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до ст. 26 Закону № 2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Вказане свідчить про те, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює особа, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, яка викладена Верховним Судом раніше, зокрема у постанові від 09.09.2019 у справі № 242/5448/16-а та у постанові від 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а.

З матеріалів справи убачається, що позивач в період з 25.08.2000 по 31.12.2000 та з 06.03.2001 по 03.08.2001 виконував гірничі роботи в шахті за професією, учень електрослюсаря підземного, як працівник зайнятий повний робочий день на підземних роботах, що передбачено Списком №1, розділ 1, підрозділ 1, пункт 1010100а згідно Постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року на Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля», що підтверджується наданою ним копією довідки від 09.05.2024 року №23п/118 про підтвердження наявного стажу для призначення пенсій та відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Підставою для незарахування вказаного періоду до страхового стажу та пільгового (підземного) страхового стажу за Списком №1 позивача відповідач вказав відсутність сплати страхових внесків відокремленого підрозділу «Шахта «Великомостівська» Державного підприємства «Львіввугілля».

Внаслідок невиконання Державним підприємством «Львіввугілля» відокремлений підрозділ «Шахта «Великомостівська» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві за вказаний вище період.

Беручи до уваги вище наведене, суд вважає, що позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення спірного періоду роботи до страхового стажу та пільгового (підземного) страхового стажу за Списком №1 за порушення, вчинене Державним підприємством «Львіввугілля» відокремлений підрозділ «Шахта «Великомостівська», оскільки згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Щодо не зарахування періодів роботи з 25.08.2000 по 31.12.2000 учнем електрослюсаря підземного та з 06.03.2001 по 03.08.2001 - електрослюсарем підземним відповідно до довідки від 04.05.2023 № 23к/134 виданої на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля», оскільки в уточнюючій довідці зазначено посилання на Списки, які не були чинні в період роботи спростовується довідкою від 09.05.2024 року №23п/118 та трудовою книжкою від 25.01.2001 року, яка є основними документом у відповідності до ст.62 Закону №1788-ХІІ.

Крім того, у матеріалах справи відсутня довідка від 04.05.2023 № 23к/134 на яку посилається відповідач у своєму листі-відмові від 29.04.2024 № 11811-11923/П-52/8-1300/24, а тому такі доводи останнього в цій частині не беруться судом до уваги.

Судом встановлено, що трудова книжка наявна в матеріалах справи містить відомості щодо роботи позивача на вищезазначених посадах, а також вищезазначеними довідками підтверджено безпосередню зайнятість позивача на підприємстві.

Таким чином, суд зазначає, що з урахуванням наведеного стаж роботи позивача у відповідності до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» становить більше 15 років.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови в зарахуванні до страхового та пільгового (підземного) стажу за Списком №1 періоду роботи з 01.04.2021 року по 15.03.2023 року у відокремленому підрозділі «Шахта «Великомостівська» Державного підприємства «Львіввугілля» та пільгового (підземного) стажу по Списку №1 періоду роботи з 25.08.2000 року по 31.12.2000 року - учнем електрослюсаря підземного та з 06.03.2001 року по 03.08.2001 року - електрослюсарем підземним на відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» та відмови у перерахунку пенсії відповідно до абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності відмови позивачу в зарахуванні до страхового та пільгового стажу за Списком №1 та перерахунку пенсії згідно абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Враховуючи те, що відповідачем не було дотримано критерію, передбаченого п.1 ч.2 ст.2 КАС України, при відмови в зарахуванні до страхового та пільгового (підземного) стажу за Списком №1 спірного періоду роботи та відмові в перерахунку пенсії позивачу, такі дії не можуть вважатись правомірними.

Як наслідок обґрунтованими є і похідні вимоги про спонукання до вчинення дій.

Щодо вимог які стосуються зарахування заробітку за вказаний період, а також виплати призначеної пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком згідно абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням раніше виплаченої пенсії та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», як просить позивач, то суд зазначає таке.

Відповідач ще не ухвалював рішення щодо зарахування позивачу до страхового та пільгового (підземного) стажу за Списком №1 спірного періоду роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Великомостівська» та «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині будуть порушені.

Як наслідок слід констатувати, що згадані вимоги є передчасними і не підлягають задоволенню.

Відтак, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі підлягають стягненню на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до страхового та пільгового (підземного) стажу за Списком №1 періоду роботи з 01.04.2021 року по 15.03.2023 року у відокремленому підрозділі «Шахта «Великомостівська» Державного підприємства «Львіввугілля»; пільгового (підземного) стажу по Списку №1 періоду роботи з 25.08.2000 року по 31.12.2000 року - учнем електрослюсаря підземного та з 06.03.2001 року по 03.08.2001 року - електрослюсарем підземним на відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» та відмови у перерахунку пенсії відповідно до абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) зарахувати ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до страхового та пільгового (підземного) стражу за Списком №1 періоду роботи з 01.04.2021 року по 15.03.2023 року у відокремленому підрозділі «Шахта «Великомостівська» Державного підприємства «Львіввугілля».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) зарахувати ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до пільгового (підземного) стажу по Списку №1 період роботи з 25.08.2000 року по 31.12.2000 року - учнем електрослюсаря підземного та з 06.03.2001 року по 03.08.2001 року - електрослюсарем підземним на відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) здійснити ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) з 10.04.2023 року (дата призначення пенсії) перерахунок призначеної пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком згідно абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович