Справа № 520/6671/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 червня 2024 р.Справа № 520/6671/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2024 по справі № 520/6671/24 за позовом ОСОБА_1 до Лозівського міськрайонного суду Харківської області

про визнання дій та рішення протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2024 закрито провадження у справі (в частині позовних вимог) у справі за позовом ОСОБА_1 до Лозівського міськрайонного суду Харківської області про визнання дій та рішення протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

На зазначену ухвалу суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянтом також заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору. В обґрунтування заявленого клопотання позивач посилається на те, що його майновий стан на цей час не дозволяє сплатити повністю розмір судового збору, оскільки на його утриманні знаходиться хвора мати дружини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з об`єктивних причин проживає разом з ним, а дружина - ОСОБА_3 не працює, доглядає за матір`ю особою з інвалідністю 2 групи, домогосподарка. Також вказує, що він хворіє на гіпертонічну хворобу серця та постійно проходить лікування. Посилається також на те, що на його утриманні перебуває 4 внуків, а його донька та зять проживали у м. Балаклія, Харківська область, будинок яких був розорений та пограбований. Вказує, що Управління Пенсійного фонду України в Харківський області має заборгованість перед ним у розмірі 229502,91 грн. Зазначає, що ним при поданні адміністративного позову до Харківського окружного адміністративного суду було сплачено судовий збір, у розмірі 1221,20 грн, який на цей час не повернутий за рішенням суду. На підтвердження наведених обставин до клопотання долучені відповідні докази.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Відповідно до частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України та Законом України «Про судовий збір» встановлено вичерпний перелік умов, суб`єктів та коло правовідносин, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема відстрочити сплату судового збору.

При цьому, аналіз цих норм указує на те, що відстрочення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. Суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, який є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини можуть бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Зокрема, доказами на підставі яких суд може вирішити питання щодо відстрочення стороні сплати судового збору є: довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік разом із довідкою органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік (відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків), а також інші документи, що підтверджують майновий стан сторони.

Таку правову позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 лютого 2024 року по справі № 990/310/23 та від 30 квітня 2024 року по справі № 520/497/23.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2005 року у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland»), заява № 71731/01; пункти 63- 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland»), заява № 73547/01).

ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення від 04 грудня 1995 року по справі «Белле проти Франції»). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення від 28 жовтня 1998 року по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії»).

Також суд зазначає, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його клопотання про відстрочення від сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Для вирішення питання про відстрочення сплати судового збору необхідним є доведення особою, яка звертається із відповідним клопотанням, фінансової неможливості сплатити судовий збір.

Дослідивши клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, оскільки позивачем до вказаного клопотання не надано доказів того, що його майновий стан перешкождає сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, зокрема, позивач до клопотання не надає довідку органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії (довічного грошового утрримання) за попередній календарний рік разом із довідкою органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік (відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків), тощо, на підтвердження незадовільного майнового стану.

Керуючись ст. ст. 3, 73, 74, 133 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко