Справа № 210/3111/24
Суддя: Чайкіна О. В.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3111/24
Провадження № 2-а/210/19/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 червня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Чайкіної О.В.

за участі секретаря судового засідання Кучевасової А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови без номеру про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 210 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Суть справи.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) підполковника ОСОБА_2 (надалі-Постанова) ОСОБА_1 (надалі Позивач), було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень) за частиною 2 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП).

Однак, Позивач вважає, що вказана Постанова є необґрунтованою, протиправною, винесена з порушенням норм процесуального та адміністративного права, а тому підлягає скасуванню з огляду на наступне.

13.05.2024 року Позивачу було вручено повістку з вимогою прибути 15.05.2024 року до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання для оновлення даних. 15.05.2024 року Позивач добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де йому пред`явлено звинувачення в тому, що він не прибував до зазначеного ІНФОРМАЦІЯ_2 (за адресою АДРЕСА_1 ) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних. Цього ж дня, офіцером відділення ВОБССЗ старшим лейтенантом ОСОБА_3 було складено протокол від 15.05.2024 року (надалі - Протокол) номер протоколу відсутній, в якому було зазначено, що 15.05.2024 року о 16:30 в ІНФОРМАЦІЯ_3 було встановлено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2;ст.210 КУпАП, яке, на думку старшого лейтенанта ОСОБА_3 , полягає в тому, що ОСОБА_1 не став на військовий облік. Посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 було вручено йому повістку для з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_3 17.05.2024 року.

Проте, всупереч приписам чинного адміністративного законодавства, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 було спочатку складено протокол, а лише потім призначено розгляд справи, і як наслідок 17.05.2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_2 без жодних пояснень надав мені копію оскаржуваної Постанови для підпису. Отже, справу про адміністративне правопорушення було розглянуто без дотримання встановленого законом порядку такого розгляду. Що є грубим порушенням вимог ст. ст. 251, 268, 279,278, 280 КУпАП.

Рух справи

Аргументи учасників

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 травня 2024 справа №210/3111/24 передана на розгляд судді Чайкіній О.В.

29 травня 2024 року ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження у адміністративній справі №210/3111/24, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження на.

31 травня 2024 року позивач надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

04 червня 2024 року відповідач направив відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначив, що Позивач відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» при досягненні 27 річного віку мав би протягом місяця прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 та стати на військовий облік військовозобов`язаних і отримати тимчасове посвідчення військовозобов`язаного в термін до 22.01.2024 року.

Тільки 15.05.2024 року Позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході прийому посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 було виявлено адміністративне правопорушення та складено відносно Позивача протокол №836/24 від 15.05.2024 року. Під час складання протоколу, було досліджено всі обставини справи, вислухано усні пояснення Позивача, письмові пояснення не надавались, також від позивача було отримано копію паспорту, дані копії було долучено до матеріалів справи.

Під час складання протоколу було виявлено правопорушення Позивачем підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року та абзацу 9 пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни, які досягли 27-річного (25-річного) віку під час перебування на військовому обліку призовників. Таким чином військовозобов`язаний досяг граничного віку перебування на військовому обліку призовників та на підставі рішення районної призовної комісії був звільнений від призову на строкову військову службу згідно абзацу 3 частини 1 статті 18 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (як такий, що до дня відправлення на строкову військову службу досяг 27-річного (25-річного віку), знятий з військового обліку призовників та відповідно до абзацу 8 пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних, але на військовий облік Позивач не став. Своєю бездіяльністю Позивач протягом тривалого часу порушував правила військового обліку. Чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 210 КУпАП.

Складання протоколу про адміністративне правопорушення було здійснено в присутності Позивача та призначено розгляд на дев`яту годину 17.05.2024 року з ознайомленням під особистий підпис в протоколі (сторінка 2 протоколу). Під час складання протоколу Позивачу надавалась можливість надання пояснень, або в разі не згоди подати заяву чи клопотання.

Звертають увагу суду, що на день винесення постанови Позивачем не надано достовірних доказів, які б спростовували відсутність складу адміністративного правопорушення.

18 червня 2024 надійшла відповідь на відзив позивача ОСОБА_1 у якій останній заперечує, що зобов`язаний був з`явитися до ТЦК протягом місяця, оскільки законом передбачено, що резервісти та призовники мають прибувати за викликом до ТЦК. Місячний термін для прибуття у правових актах не визначений. Будь-яких повісток у письмову та телефонному режимі він не отримував, а отже відсутня об`єктивна сторона ч. 2 ст. 210 КУпАП. Окрім того посилається на процесуальні порушення зі сторони відповідача.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, суд виходить з такого.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження

Судом встановлено, що Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 без номеру від 17.05.2024 року ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. за ч. 2 ст.210 КУпАП за те, що військовозобов`язаний досяг граничного віку перебування на військовому обліку призовників та на підставі рішення районної призовної комісії був звільнений від призову на строкову військову службу згідно абзацу 3 частини 1 статті 18 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (як такий, що до дня відправлення на строкову військову службу досяг 27-річного віку) та був знятий з військового обліку призовників. Відповідно до абзацу 8 пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних, але на військовий облік останній не став та до ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання 14.01.2024 року. Тобто в період з 15.05.2024 року по теперішній час не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання чим порушив вимоги підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року та абзацу 9 пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні з 24.02.2022 року й донині діє особливий період в умовах правового режиму воєнного стану, тому за порушення в особливий період Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року передбачена адміністративна відповідальність за частиною 2 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.4).

Крім іншого, встановлено, що відносно ОСОБА_1 винесено протокол б/н від 15.05.2024 року про вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, в якому зазначено, що розгляд справи відбудеться 17 травня 2024 року 0 09год.00хв. (а.с.5).

Матеріали справи містять також копії повісток за № та № виписану на ім`я позивача ОСОБА_1 де йому запропоновано з`явитись 15 та 17 травня 2024 року на 08-00 годину до ІНФОРМАЦІЯ_3 із зазначенням адреси (а.с.6)

Мотиви суду та застосовані норми права

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

За змістом ч. 1 ст. 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частина 2 ст. 210 КУпАП в редакції на момент вчинення правопорушення, передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

За змістом оскаржуваної постанови кваліфікуючою ознакою вчиненого адміністративного правопорушення є порушення правил військового обліку в особливий період.

Згідно із абзацом одинадцятим статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 "Про часткову мобілізацію".

Тобто, на дату винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.

Диспозиція ч.1 ст. 210 КУпАП є бланкетною, тобто передбачає вказівку про порушення вимог іншого нормативно-правового акта.

Зі змісту оскаржуваної постанови, долученої позивачем, вбачається, що йому інкримінується порушення вимог вимоги підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 року та абзацу 9 пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Відповідно до абзацу 9 пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України на військовий облік військовозобов`язаних які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі.

Відповідно до положень пункту 1 Правил військового обліку призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема:

прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань приписки, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у Службі зовнішньої розвідки - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки;

особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Отже, відповідно до статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною другою цього закону визначено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок окрім іншого включає дотримання правил військового обліку.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, додатком 2 до якого затверджені Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Правила військового обліку).

Врахувавши норми Закону № 2232-XII та положення Правил військового обліку, суд встановив, що до 15 травня 2024 року ОСОБА_1 перебував на військовому обліку призовників у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачу ОСОБА_1 виповнилось 27 років 21 грудня 2023 року.

Військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України, які досягли 27-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників (абзац 8 пункт 2 частина 1 статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу в редакції закону від 27.02.2024).

Отже, як встановлено з письмових матеріалів справи і не заперечується сторонами, Позивач виконав вимоги повістки, вжив всіх заходів для виконання свого обов`язку та добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 15 травня 2024 року та в подальшому 17 травня 2024 року.

Твердження відповідача, що Позивач ОСОБА_1 своєї бездіяльністю протягом тривалого часу порушував правила військового обліку спростовуються наступним.

Суд констатує, що невручення повістки позивачу має наслідком відсутність його обов`язку прибувати до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже виключає його адміністративну відповідальність за неприбуття для постановки на військовий облік військовозобов`язаних та отримання військово-облікового документа до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Натомість у даній справі, яка розглядається ОСОБА_1 виконав вимоги повістки, вжив всіх заходів для виконання свого обов`язку та добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 15 травня 2024 року та в подальшому 17 травня 2024 року, що вказує на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП в редакції станом на 15 травня 2024року.

Щодо встановлених процесуальних порушень при розгляді справи про адміністративне правопорушення:

У частині 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 248 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КУпАП) розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За правилами статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки: «Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, врученого позивачу, останній не містить номеру та серії, останнього викликано на розгляд справи на 17 травня 2024 року на 09год.00хв., та одночасно вручено повістку до ТЦК на 08год.00хв.

Таким чином, ОСОБА_1 не був повідомлений про дату час та місце розгляду справи своєчасно, оскільки розгляд справи призначено менш ніж через три доби з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відповідач не виконав обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки фактично ОСОБА_1 мав лише одну добу для підготовки свого захисту та подання заеперечень на протокол, ознайомленння з доказами тощо.

Крім того, вручений позивачу протокол не містить обов"язкового реквізиту - номеру протоколу, в той час як суду відповідач разом з заявами по суті (відзив та заперечення на відповідь на відзив) надав протокол, на якому зазначено номер - 836/24. З цих підстав, суд не виключає, що сторона відповідача надала позивачу наленим чином неоформлений протокол.

Положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Наказом Міністерства оборони від 01.01.2024 року № 3 затверджено Інструкцію зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Наказ набрав чинності 15 лютого 2024 року.

Актом визначено процедури складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів, оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також з порушенням призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку та псуванням або недбалим зберіганням зазначеними особами військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), яке спричинило їх втрату.

Йдеться про притягнення до адміністративної відповідальності за такими статтями КпАП: - стаття 210 «Порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку»; - стаття 210-1 «Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (за нею штрафують і посадовців підприємств та інших юросіб); - стаття 211 «Зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності».

Уповноважені посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 КпАП, визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Протокол складає уповноважена посадова особа у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Під час складання протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, уповноваженою особою, яка складає протокол, доводиться зміст статті 63 Конституції України та роз`яснюються права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі та ставиться підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Протокол підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. За наявності свідків протокол може бути підписано також і цими особами.

Уповноважена посадова особа, яка склала протокол, пропонує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, ознайомитися із складеним протоколом, дати письмове пояснення по суті вчиненого правопорушення із проставлянням свого підпису та дати. Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, можуть бути викладені на окремому аркуші з відміткою про це в протоколі.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право робити зауваження і надавати пояснення щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу уповноважена посадова особа, яка складала протокол, робить про це відповідний запис та засвідчує його своїм підписом із зазначенням дати.

Складений протокол та матеріали про адміністративне правопорушення формуються у справу, яка подається керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КпАП. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник ТЦК виносить постанову про накладення адміністративного стягнення або про закриття справи.

Кодекс України про адміністративні правопорушення встановлює чіткі вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення.

Зокрема, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення (ст. 283 КУпАП).

Однак, представлені протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та Постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності не містять навіть основних реквізитів: дату складання, порядковий номер документу, підписи уповноважених осіб хто склав документ тощо.

Окрім цього, відповідно до частини 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

У своєму відзиві сторона відповідача звертає увагу суду, що Позивачу в день розгляду справи було надано копію проекту постанови та надає для суду протокол №836/24 про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП та постанову № уп/8038 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП винесену за результатами розгляду протоколу.

Однак, вручення проекту постанови про накладення адміністративного стягнення чинним законодавством не передбачено.

Уповноважена особа на винесення постанови повинна оголосити постанову негайно після розгляду спарви по суті і протягом трьох днів вручити особі відносно якої винесено постанову її копію.

Суд відхиляє твердження відповідача, що примірник постанови, яку оскаржує позивач є неналежним доказом, оскільки сам відповідач у відзиві покликається на те, що позивачу вручено "ПРОЕКТ постанови". Тобто, відповідач, всупереч вимогам КУпАП в день розгляду справи, надав позивачеві підготовлений проект постанови про притягнення до відповідальності, а через декілька днів (22 травня 2024 року) направив постанову з аналогічним змістом, проте вже з підписом ОСОБА_2 , номером та датою.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки, уповноваженими особами відповідача допущені процесуальні порушення під час розгляду та складання постанови №уп/8038 від 17.05.2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП, а зміст виданого "проекту" постанови та постанови, наданої суду до відзиву є ідентичними, суд на підставі статті 9 КАС України, бере до увагу, що факт притягнення позивача мав місце, і наявний предмет оскарження - постанова №уп/8038 від 17.05.2024 року

Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КпАП України.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 9 КАСУ).

Процедурні порушення, зокрема, такі як неналежне або несвоєчасне сповіщення особи, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови та є підставою для її скасування.

Враховуючи встановлені недоліки, які суд позбавлений можливості усунути в ході судового розгляду, належним способом захисту порушеного права у даному випадку ОСОБА_1 , є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 90, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови без номеру про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 210 КУпАП - задовольнити.

Скасувати постанову від 17 травня 2024 року за № уп/8038, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень) за частиною 2 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_1

Суддя: О. В. Чайкіна