Справа № 400/15165/23
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 р. № 400/15165/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 09.11.2023 № ПШ 018673,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач), в якій визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 09.11.2023 № ПШ 018673 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невідповідність довідки про здійснення габаритно-вагового контролю формі довідки, що передбачена Порядком взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 № 1007/1207 (далі - Порядок № 1007/1207). Позивач вказує на те, що документи перевірки не містять даних про обладнання, використане для вимірювання, талон зважування не видавався. Позивач зазначає, що транспортний засіб позивача перевозив сипучий вантаж, тому можливе переміщення вантажу до моменту заїзду на ваги, під час руху транспортного засобу за маршрутом перевезення вантажу. Сипучий вантаж здатний змінювати розподіл навантажень на осі транспортного засобу. Позивач зазначає, що чинне законодавство містить імперативну заборону на перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що виключає можливість отримання перевізником відповідного дозволу.

Позивач зазначає про відсутність методики проведення габаритно-вагового контролю.

Позивач підсумовує, що в його діях під час виконання перевезення подільного вантажу відсутній склад правопорушення, тому його протиправно притягнуто до відповідальності у формі штрафу відповідно до частини першої статті 60 Закону України від 05.04.2001 № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III).

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечує і просить відмовити в позові, посилаючись на дотримання ним законодавства під час притягнення позивача до відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Правом подати відповідь на відзив позивач не скористався.

На підставі частини дев`ятої статті 205 та статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

23.09.2023 працівники Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті провели перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме: транспортним засобом марки SCANIA державний номер НОМЕР_1 з причепом марки KRONE державний номер НОМЕР_2 , ро що склали акт № АР 017265.

Акт перевірки підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, і водієм транспортного засобу.

В акті зафіксоване порушення пункту 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень, зокрема навантаження на одиничну вісь становило 12720 кг замість допустимих 11500 кг, що становить 10,6 відсотків.

В акті зазначені пояснення водія: „Груз сместился из-за плохих дорог.

Перевізником за цим перевезенням був позивач, що сторонами визнається і підтверджується товарно-транспортною накладною від 23.09.2023 № 5138.

За результатами здійснення габаритно-вагового контролю складений також акт від 23.09.2023 № 0071710 про перевищення нормативних вагових параметрів, в якому зафіксоване перевищення навантаження на одиночну вісь (12720 кг замість допустимих 11500 кг), підписаний посадовою особою Укртрансбезпеки та водієм транспортного засобу.

За результатами перевірки складена довідка від 23.09.2023 № 006249 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, яка підписана посадовою особою Укртрансбезпеки, копія вручена водію.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідач постановою від 09.11.2023 № ПШ 018673 стягнув з позивача адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн за вчинення правопорушення, передбаченого абзацом 15 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ, а саме: за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон № 2344-III.

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до вимог статті 33 Закону України від 08.09.2005 № 2862-IV «Про автомобільні дороги» (далі - Закон № 2862-IV), рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, в редакції, чинній на дату проведення перевірки, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують навантаження на одинарну вісь 11,5 тонн (максимальне значення для автомобільних доріг державного значення).

За змістом абзацу 15 частини першої татті 60 Закону № 2344-III в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин, 23.09.2023 (проведення перевірки) за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зміст акта перевірки свідчить про те, що перевіркою належного позивачу транспортного засобу встановлено перевищення нормативно допустимого навантаження на одинарну вісь на 10,6 % (12720 кг замість допустимих 11500 кг) під час перевезення подільного вантажу.

Результати зважування не викликають сумнівів у суду, підтверджуються талоном зважування від 23.09.2023, що містить відомості про час зважування, номер і марку транспортного засобу, навантаження на кожну вісь.

Позивач вказує на те, що жоден з документів, оформлених за результатами перевірки, не містить відомостей щодо вимірювального обладнання, яким здійснювались заміри габаритно-вагових параметрів транспортного засобу із вантажем.

Разом з тим, Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, не зобов`язує Укртрансбезпеку зазначати відомості про зважувальне обладнання (ваги) в акті перевірки, про що свідчить, серед іншого форма акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (додаток № 3 до цього Порядку).

Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу також складаються за затвердженою формою і не містять графи, яка б визначала марку, модель та заводський номер вимірювально-зважувального обладнання тощо.

Позивач зазначає, що законодавство містить імперативну заборону на перевезення подільних вантажів з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що виключає можливість отримання перевізником відповідного дозволу.

Суд відхиляє цей аргумент позивача.

Абзац 15 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ в редакції з 01.10.2021 передбачає відповідальність у формі штрафу за одне з таких порушень:

- перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу;

- перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні подільного вантажу.

Позивач перевозив подільний вантаж, що підтверджується матеріалами справи та визнається сторонами.

Відповідач застосував до позивача штраф за перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень, а не за перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень без відповідного дозволу.

Позивач зазначає, що транспортний засіб перевозив сипучий вантаж, тому можливе переміщення вантажу до моменту заїзду на ваги, під час руху транспортного засобу за маршрутом перевезення вантажу

Суд не приймає зазначені аргументи з огляду на таке.

Відповідно до підпунктів «а» і «б» пункту 2.3 Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Крім того, автомобіль на ваги заїжджає повільно зі швидкістю 5-6 км на годину, тому така швидкість руху не може привести до зміщення вантажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.07.2019 у справі № 803/1540/16.

Позивач вказує на відсутність методики зважування.

На переконання суду, відсутність методики не звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, не свідчить про те, що процедура зважування відбулась з порушенням норм чинного законодавства, або в зв`язку з відсутністю методики були спотворені дані зважування.

Зазначена правова позиція суду узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 03.07.2019 у справі № 819/1381/16.

Позивач зазначає, що талон зважування не видавався, але це спростовується копією талону зважування, доданого до відзиву на позовну заяву.

Зібраними у справі доказами підтверджується, що позивач здійснював перевезення подільного вантажу з перевищенням установлених габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків, за що передбачена відповідальність у формі штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На переконання суду, в справі є достатні докази вчинення позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт: акт перевірки, акт перевищення нормативних вагових параметрів, підписані посадовими особами Укртрансбезпеки і водієм транспортного засобами, довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю, підписаною посадовою особою Укртрансбезпеки, копія якої вручена водію; талоном зважування.

Суд відхиляє посилання позивача на недоліки в складанні довідки про результати зважування актів і талону зважування, оскільки вони не скасовують доказової сили складених за участю водія актів та даних талону зважування.

Ураховуючи вищенаведене в сукупності, суд дійшов висновку про відмову в позові.

Судові витрати у справі становить судовий збір у сумі 1073,60 грн, сплачений позивачем за подання позовної заяви до адміністративного суду, з який, у зв`язку з відмовою в позові, не належить стягувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду (контролю) у Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056, ідентифікаційний код - 39816845) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна