Справа № 400/3696/22
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/3696/22

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Турецької І.О. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року (суддя Мороз А.О., м. Миколаїв, повний текст рішення складений 13.02.2024) про відмову у встановленні судового контролю за виконанням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 9 травня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2023 набрало законної сили рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 у справі №400/3696/22, яким:

- визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо непідготовки та ненаданні до ГУ ПФУ в Миколаївській області нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року, з обов`язковим зазначенням відомостей про розмірі щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 15% та надбавки за кваліфікацію спеціаліст 1 класу 5%) для проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру пенсії.

- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 підготувати та направити до ГУ ПФУ в Миколаївській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року, з обов`язковим зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 15% та надбавки за кваліфікацію спеціаліст 1 класу 5%) для проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру пенсії.

11.10.2023 судом видано виконавчий лист.

14.11.2023 позивач подав до суду заяву про встановлення судового контролю в порядку статті 382 КАС України.

В обґрунтування поданої заяви зазначалося, що відповідачем 12.09.2023 виготовлено довідку про розмір грошового забезпечення №9/1/7466 станом на 05.03.2019, але не зазначено відомості про розміри надбавки за особливості проходження служби 65% - 6182,80 грн. та премії 35% - 1827 грн., внаслідок чого зменшено загальний розмір грошового забезпечення позивача, що враховується при перерахунку пенсії.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.02.2024 у задоволенні поданої заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №400/3696/22 було відмовлено.

Під час вирішення спірного питання суд дійшов висновку про відсутність у відповідача наміру на ухилення від виконання судового рішення.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою встановити судовий контроль за виконанням судового рішенням та зобов`язати відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

На думку апелянта, є необхідність встановлення судового контролю за виконанням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 року у справі №400/3696/22, оскільки відповідачем при виготовленні згідно згаданого рішення довідки від 12.09.2023 року №9/1/7466 не зазначено відомості про розміри надбавки за особливості проходження служби 65% - 6182,80 грн. та премії 35% - 1827 грн.

Відповідач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів у разі, в тому числі, відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду колегія суддів дійшла таких висновків.

Так, пункт 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства відносить обов`язковість судового рішення.

У статті 129-1 Конституції України вказано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частинами другою, четвертою статті 13 Закону України від 02.60.2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Подібні за змістом норми щодо обов`язковості судового рішення закріплено у процесуальних кодексах України.

Зокрема, частинами першою - третьою статті 14 КАС України та частинами першою та другою статті 370 КАС України, визначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

На важливість належного виконання судового рішення неодноразово наголошував у своїх рішеннях Конституційний Суд України.

Так, у пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя; виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової. З огляду на це, посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду із цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.

Крім того, в абзаці п`ятому підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист; набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2018 року №10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

ЄСПЛ у пункті 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

ЄСПЛ у рішенні від 28 жовтня 1999 року у справі "Брумареску проти Румунії" (заява №28342/95) вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Таким чином, обов`язковість судового рішення та його виконання є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції, та однією з основних засад судочинства, визначених статтями 129, 129-1 Конституції України, статтею 13 Закону №1402-VIII та статтею 14 КАС України.

Положеннями частини першої та другої статті 382 КАС України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, КАС України передбачено спеціальні норми, спрямовані на забезпечення належного виконання судового рішення. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому статтею 382 КАС України.

Зазначені правові норми мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Як вбачається з резолютивної частини рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 у справі №400/3696/22, ІНФОРМАЦІЯ_3 зобов`язано підготувати та направити до ГУ ПФУ в Миколаївській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року, з обов`язковим зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці 15% та надбавки за кваліфікацію спеціаліст 1 класу 5%) для проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру пенсії.

Позивачем не заперечується, що відповідачем на виконання згаданого рішення суду було виготовлено довідку про розмір його грошового забезпечення в якій окрім інших зазначені складові: надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 15%: 783 грн. та надбавка за кваліфікацію 5%: 261 грн.

З наведеного вбачається, що відповідач рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 року у справі №400/3696/22 виконав у відповідності до його резолютивної частини.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначені висновки не спростовують та не дають підстав уважати, що судом порушено норми процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року про відмову у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення по справі №400/3696/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.О.Турецька

Суддя Ю.В.Осіпов