Справа № 320/2222/23
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2222/23 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Беспалов О.О.

Ключкович В.Ю.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державного підприємства «Національні інформаційні системи», на стороні позивача приватного виконавця Бандоли Олександра Олексійовича про визнання протиправним та скасування наказу, скасування реєстраційних дій,-

УС Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державного підприємства «Національні інформаційні системи», на стороні позивача приватного виконавця Бандоли Олександра Олексійовича, у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 21 жовтня 2021 року № 3758/5;

- скасувати реєстраційні дії державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, проведені 22 жовтня 2021 року відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 21 жовтня 2021 року № 3758/5.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що документ, поданий Державним підприємством «НАІС» Міністерству юстиції України не є скаргою, в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV, не містить в собі ймовірно порушених вимог законодавства при проведенні реєстраційних дій, обставин обґрунтування третьою особою-1 вимог, власне самих вимог, відомостей про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання. При цьому, ДП «НАІС» не визначено і обсягу впливу відповідних реєстраційних дій на його права та законні інтереси. Також представник позивача наголошує, що до повноважень Колегії не відноситься вирішення питань про право, а реєстраційні дії, вчинені у зв`язку з відсутністю обтяжень та на підставі належних та допустимих документів, не можуть розглядатися останньою. Також, на переконання представника позивача, рішення третьої особи-2 про припинення обтяжень є законним, обґрунтованим та вчиненим на підставі належних та допустимих документів.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, а також витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 18 квітня 2024 року.

Міністерства юстиції України подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Також, позивачем подано відповідь на відзив Міністерства юстиції України.

Відзиви від третіх осіб на апеляційну скаргу до суду не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року справу на підставі ч. 2 ст. 311 КАС України призначено до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.09.2021 за №92415-11-21 в Міністерстві юстиції України зареєстровано лист від 03.09.2021 №4382/19.2-11Державного підприємства «Національні інформаційні системи», яким доведено до відома Міністра юстиції України Малюски Д.Л. результати проведення відповідальними працівниками підприємства аналітичної роботи в процесі функціонування Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав, Реєстр) щодо виявлення ряду користувачів, які для доступу до вказаного реєстру використовують комп`ютерну техніку, уражену шкідливим програмним забезпеченням та від імені яких впродовж червня-серпня поточного року вчинялись несанкціоновані дії в Державному реєстрі прав.

Зокрема у листі повідомлено, що у серпні 2021 року зафіксовано наступних користувачів Реєстру, зокрема: Бандола Олександр Олексійович , приватний виконавець, м. Київ (20.08.2021 - 1 р.д. припинення обтяження, 26.08.2021 - 12 р.д. припинення обтяження) - 13 р.д. Додатком до вказаного листа є Відомість виконаних реєстраційних дій в реєстрі речових прав на нерухоме майно.

14.09.2021 листом вх. №98708-11-21 ДП «НАІС» просило Міністра юстиції розглянути вищевказаний лист та інформацію, що додана до нього, в порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав відповідно до статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та прийняти рішення про скасування відповідних реєстраційних дій в Державному реєстрі прав.

За наслідком розгляду вказаних листів, Міністерство юстиції України телефонограмою від 17.09.2021 повідомило приватного виконавця Бандолу О.О. за номером телефону НОМЕР_1 , що 21 вересня 2021 року за адресою: м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 15, в Офісі протидії рейдерству відбудеться засідання центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції. Вказаною телефонограмою повідомлено приватного виконавця Бандолу О.О. про запрошення скаржників/їх представників, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дії або бездіяльність яких оскаржується та заінтересованих осіб/їх представників для розгляду на 09 год. 40 хв. скарги Державного підприємства «Національні інформаційні системи» від 03.09.2021 №4382/19.2-11, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.09.2021 за №92415-11-21.

Також, засобами електронного зв`язку на адресу приватного виконавця Бандоли Олександра Олексійовича скеровано запрошення Міністерства юстиції України від 17.09.2021 №81421/33.2.1/-21 на розгляд скарги Державного підприємства «Національні інформаційні системи» від 03.09.2021 №4382/19.2-11.

Крім того, про розгляд окресленої вище скарги також був повідомлений позивач, що підтверджується матеріалами справи та подання через представника пояснень по суті скарги.

За результатами розгляду скарги Центральною колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції складено Висновок від 21.09.2021, пунктом 10 якого рекомендовано скасувати рішення від 23.07.2021 №59431039, прийняте приватним виконавцем Бандолою Олександром Олексійовичем.

У вказаному Висновку (підпункт 2.42, пункт 9) мотивом прийнятого рішення є припинення обтяження, накладеного на все нерухоме майно ОСОБА_1 , приватним виконавцем Бандолою О.О. на підставі рішення від 23.07.2021 №59431039 щодо припинення запису про обтяження №11068575.

Центральна колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції дійшла висновку, що зважаючи на встановлення скаржником факту проведення несанкціонованих дій в Державному реєстрі прав, а також встановивши порушення вимог законодавства у сфері державної реєстрації прав під час проведення таких реєстраційних дій, а саме: щодо проведення таких дій на підставі рішень, які стосувались інших об`єктів нерухомого майна, та на підставі документів, які не були підставою для проведення таких реєстраційних дій, Колегією вбачаються підстави для скасування оскаржуваних рішень.

На підставі Висновку Міністерством юстиції України видано наказ №3758/5 від 21.10.2021 «Про задоволення скарги», яким, керуючись частиною 3 статті 26, підпункту «а» пункту 2 частини 6 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наказано, серед іншого:

« 1. Скаргу Державного підприємства «Національні інформаційні системи» від 03.09.2021 №4382/19.2-11 задовольнити. (…)

10. Скасувати рішення від 23.07.2021 №59431039, прийняте приватним виконавцем міста Києва Бандолою Олександром Олексійовичем.».

На виконання оскаржуваного рішення 22.10.2021 державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Аврамченко Сніжаною Сергіївною зареєстровано обтяження, а саме арешт на нерухоме майно ОСОБА_4 (номер запису про обтяження: 44586561).

Позивач, вважаючи зазначений наказ та вчинені на його виконання реєстраційні дії протиправними звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV).

Згідно із пунктами 1, 2 частини 1 статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Наразі, пунктами 6, 7 частини 1 статті 2 Закону № 1952-IV визначено, що територіальні органи Міністерства юстиції України - територіальні органи Міністерства юстиції України, що забезпечують реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі; технічний адміністратор Державного реєстру прав (далі - технічний адміністратор) - державне унітарне підприємство, визначене Міністерством юстиції України та віднесене до сфери його управління, що здійснює заходи із створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення Державного реєстру прав, відповідає за його технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних цього реєстру, здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав, організовує та проводить навчання для роботи з цим реєстром.

За правилами частини 1 статті 3 Закону № 1952-IV загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 2-1) одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва та державної реєстрації прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону № 1952-IV організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Міністерство юстиції України: забезпечує створення та функціонування Державного реєстру прав, є його держателем; здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом (п.п. 3, 5, 7 ч. 1 ст. 7 Закону № 1952-IV).

Частиною 1 статті 37 Закону № 1952-IV визначено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Відповідно до частини 2 статті 37 Закону № 1952-IV Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Територіальні органи Міністерства юстиції України розглядають скарги: 1) на рішення (крім рішення про державну реєстрацію прав), дії або бездіяльність державного реєстратора; 2) на дії або бездіяльність суб`єктів державної реєстрації прав.

Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги щодо державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, які здійснюють діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган.

Також, в силу вимог частини 5 статті 37 Закону № 1952-IV скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:

1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;

2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується;

3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника;

4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення.

Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав подається представником скаржника, до скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатами розгляду скарги (пп. а, п. 2 ч. 6 ст. 37 Закону № 1952-IV).

Виходячи з системного аналізу зазначених правових норм, надаючи оцінку доводам позивача щодо відсутності у відповідача правових підстав для розгляду в порядку статті 37 Закону № 1952-IV поданого звернення ДП «НАІС», колегія суддів зауважує на таке.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону №1952-IV Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про зареєстровані права власності на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав.

Частиною 6 статті 12 Закону № 1952-IV регламентовано, що Державний реєстр прав є державною власністю, складовою Національного архівного фонду і підлягає довічному зберіганню.

Майнові права інтелектуальної власності на комп`ютерну програму, що забезпечує діяльність Державного реєстру прав, та компіляції даних Державного реєстру прав належать державі.

Вилучення будь-яких документів або частин Державного реєстру прав не допускається, крім випадків, передбачених законом.

В силу вимог частини 7 статті 12 Закону № 1952-IV заходи із створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення Державного реєстру прав, технічного і технологічного забезпечення, збереження та захисту даних Державного реєстру прав, технічних та технологічних заходів з надання, блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав здійснюються технічним адміністратором відповідно до цього Закону, законів України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», «Про захист персональних даних».

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 1999 року № 1272 «Деякі питання адміністрування Державних та Єдиних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції», розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 червня 2015 року №628-р «Деякі питання удосконалення системи ідентифікації особи і функціонування державних та єдиних реєстрів» та пункту 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228, з метою оптимізації забезпечення функціонування Єдиних та Державних реєстрів, наказом Міністерства юстиції України від 25.06.2015 №1059/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.06.2015 за №754/27199, наказано визначити державне підприємство «Національні інформаційні системи» адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України (далі - адміністратор Єдиних та Державних реєстрів).

Адміністратор Єдиних та Державних реєстрів здійснює заходи зі створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення реєстрів, відповідає за їх технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних, здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до цих реєстрів, а також інші заходи (дії), передбачені законодавством.

У межах адміністрування Єдиних та Державних реєстрів адміністратор Єдиних та Державних реєстрів Державне підприємство «Національні інформаційні системи» здійснює заходи зі створення, впровадження та супроводження, інформаційного та технічного обслуговування, модернізації веб-ресурсів та веб-сервісів Міністерства юстиції України, надає у випадках, визначених законодавством, послуги у сфері функціонування Єдиних та Державних реєстрів, здійснює технічне та технологічне супроводження інформаційної взаємодії Міністерства юстиції України та адміністратора Єдиних та Державних реєстрів з метою оперативного вирішення питань, що стосуються функціонування реєстрів.

Отже, системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що Державне підприємство «Національні інформаційні системи» є адміністратором Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України та діяльність якого спрямовується на здійснення заходів зі створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення реєстрів, відповідальність за їх технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних, здійснення технічних та технологічних заходів з надання, блокування та анулювання доступу до цих реєстрів, а також інших заходів (дій), передбачених законодавством.

Таким чином, Державне підприємство «Національні інформаційні системи» є суб`єктом, діяльність якого, серед іншого спрямована на збереження та захист даних Державного реєстру прав.

Крім того, частиною 5 статті 37 Закону № 1952-IV визначено, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити: зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

Тобто, необхідною складовою скарги на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України є наявність порушеного права особи, яка її подає, обґрунтування в чому полягає таке порушення та норми законодавства, порушення яких допущено суб`єктом державної реєстрації та обґрунтування особою своїх вимог.

Наразі, судом першої інстанції правильно зазначено, що у листі ДП «НАІС», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.09.2021 №92415-11-21(далі - лист №92415-11-21) наявна інформація про виявлення користувачів, які для доступу до Державного реєстру прав використовують техніку, уражену шкідливим програмним забезпеченням, та від імені яких вчинялися несанкціоновані дії в Державному реєстрі прав.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що фактично лист ДП «НАІС» №92415-11-21 до Міністерства юстиції України зі скаргою щодо несанкціонованих дій в Державному реєстрі прав є способом реалізації основних функцій підприємства та спрямований на збереження та захист даних Державного реєстру прав, а також поновлення порушених прав як адміністратора Державного реєстру прав, так і усунення ймовірних негативних наслідків, спричинених такими діями, а саме порушення прав та законних інтересів осіб, право власності на майно яких було зареєстроване в Єдиному реєстрі прав та/або обтяження щодо нерухомого майна, яке було безпідставно припинено.

Таким чином, у скарзі третя ДП «НАІС» вказала на порушення вимог законодавства при проведенні реєстраційних дій, навела обґрунтування скарги, а також визначила обсяг впливу відповідних реєстраційних дій на права та законні інтереси ДП «НАІС». В додатку до скарги від 03.09.2021 вих. №4382/19.2-11 (вх. від 06.09.2021) ДП «НАІС» долучено перелік оскаржуваних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Окрім цього, 14.09.2021 у листі вх. №98708-11-21 ДП «НАІС» просило розглянути лист №92415-11-21та інформацію, що додана до нього, в порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав відповідно до статті 37 Закону№ 1952-IV, та прийняти рішення про скасування відповідних реєстраційних дій в Державному реєстрі прав.

Посилання представника позивача щодо відсутності у скарзі ДП «НАІС» відомостей про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав, колегія суддів вважає також безпідставними, оскільки в силу вимог пункту 4 частини 8 статті 37 Закону № 1952-IV Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав.

Тобто, Міністерство юстиції України наділене повноваженнями встановлювати наявність/відсутність судового провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав, щодо яких подано скаргу та у випадку його встановлення відмовити у задоволенні останньої.

Разом з цим, судом першої інстанції правильно враховано, що згідно із статтею 362 Кримінального кодексу України (далі - КК України) несанкціоновані зміна, знищення або блокування інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах чи комп`ютерних мережах або зберігається на носіях такої інформації, вчинені особою, яка має право доступу до неї, - караються штрафом від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років.

Несанкціоновані перехоплення або копіювання інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або зберігається на носіях такої інформації, якщо це призвело до її витоку, вчинені особою, яка має право доступу до такої інформації, - караються позбавленням волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на той самий строк.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або якщо вони заподіяли значну шкоду, - караються позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Крім того, як вказав у своїх письмових поясненнях від 04.04.2023 приватний виконавець, виконавчого провадження за яким ОСОБА_1 є боржником, у нього на виконанні не було. Несанкціоноване входження в Автоматизовану систему виконавчого провадження із використанням його кваліфікованого електронного підпису як реєстратора було здійснено невідомими особами, та під рішенням №59431039 були припинені обтяження в Державному реєстрі речових прав, зокрема й №11068575 від 20.08.2021 о 13:52:07, дії щодо якого ним не вчинялись, окрім реєстраційної дії про припинення обтяження за реєстраційним номером №41496662 від 23.07.2021 о 10:51:25. Про вказані обставини ним було повідомлено до Департаменту кіберполіції Національної поліції України та до ДП «НАІС».

Отже, суб`єкт державної реєстрації прав та їх обтяжень - приватний виконавець Бандола О.О. заперечує обставини прийняття ним рішення від 23.07.2021 №59431039 щодо припинення запису про обтяження №11068575, яке у свою чергу було скасовано оскаржуваними позивачем в судовому порядку реєстраційними діями на підставі оскаржуваного наказу №3758/5 від 21.10.2021.

Відповідно до підпункту 8 частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Як наслідок суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що наказ Міністерства юстиції України від 21.10.2021 № 3758/5 в частині скасування рішення від 23.07.2021 №59431039, прийнятого приватним виконавцем міста Києва Бандолою Олександром Олексійовичем, винесене відповідачем із дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) - збереження та захист відомостей Державного реєстру прав, у тому числі від несанкціонованого втручання.

Разом з тим, позивачем не доведено, що для прийняття рішення від 23.07.2021 №59431039 щодо припинення запису про обтяження №11068575 у будь-якого суб`єкта державної реєстрації прав та їх обтяжень ( в тому числі і приватного виконавця Бандоли О.О.)існували законні підстави і таке рішення приймалося у відповідності та порядку, встановленому законом. А від так, позивачем і не доведено, що в наслідок прийняття відповідачем наказу №3758/5 від 21.10.2021про скасування рішення приватного нотаріуса від 23.07.2021 №59431039, порушено його законні права та інтереси.

Додатково колегія суддів зазначає, що спірний наказ оскаржується позивачем в повному обсязі, проте стосується останнього виключно в пункті 10, оцінку чому і було надано судом вище. В іншій частині оскаржуване рішення не підлягає оцінці судом, оскільки жодним чином не порушує права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_1 та стосується інших суб`єктів.

Таким чином, підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, рішення суду ухвалене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович