Справа № 240/786/24
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/786/24

Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк Микола Миколайович

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

25 червня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області (філія ГЦС МВС) ТСЦ № 1842 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області (філія ГЦС МВС) ТСЦ №1842 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в жовтні 2023 року звернувся до відповідача про реєстрацію транспортного засобу на іншу особу, де позивачу було відмовлено на підставі листа №0-78 від 14.11.2023 року, який позивач отримав 25.11.2023 року. У відповідності до змісту листа зазначено: відповідач відмовляє в перереєстрації, так як згідно із базою даних підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС вказаний автомобіль було знято з обліку у зв`язку із скасуванням реєстрації.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу суду та продовжити термін на усунення недоліків ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 року.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що суду першої інстанції було відомо, що позивач є інвалідом війни 2-ї групи, який через свої фізичні можливості не має доступу до електронних систем, в достатній мірі не володіє нововведеннями щодо електронних систем, проте суд не направив належним чином поштою як це передбачено нормами КАС України копію ухвали, про усунення недоліків та і про повернення позовної заяви.

У своїй ухвалі від 23.02.2024 року, суд першої інстанції посилається на ст. 127 КАС України та ч.6, п.4, ч.1 та зазначає дату отримання 12.02.2024 року. Однак вказана стаття, взагалі стосується порядку вручення повісток, в даному переліку статті відсутня ч.6, п.4., а частина 1 цієї статті передбачає вручення повістки під розписку. Отже при відсутності доказів вручення такої ухвали, відсутні і докази вручення під розписку, що в свою чергу суперечить посиланням суду першої інстанції на ці обставини.

Вважає, що судом першої інстанції повністю проігноровані вимоги норм КАС України та порушено норми процесуального права.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2024 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

17.06.2024 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області (філія ГЦС МВС) ТСЦ №1842. У поданому відзиві представник відповідача просить відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції дійшов висновку, що недоліків позовної заяви, які не були усунуті, а тому позовну заяву, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, слід повернути позивачу.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватись у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Крім цього, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення вимог щодо форми та змісту позовної заяви, а також обсягу документів, які слід долучати до позовної заяви.

Законодавчі вимоги щодо форми і змісту позовної заяви визначені статтею 160 КАС України, а статтею 161 КАС України визначено документи, що додаються до позовної заяви.

Як передбачено пунктами 2-5, 11 частини п`ятої статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові-для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

З матеріалів справи встановлено, що підставами для залишення позовної заяви без руху слугувало те, що в позовній заяві зазначено не всі відомості щодо позивача, передбачені п.2 ч.5 ст.160 КАС України (не зазначено повністю адресу місце проживання чи перебування позивача (не зазначена назва вулиці); поштовий індекс; відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету).

Натомість, колегія судді зауважує, що позивачем до позову долучено копію паспорту, інші документи де зазначена його повна адреса (а.с.20-21), про що свідчить додаток до позову.

Таким чином, при направленні поштового відправлення з повідомленням про вручення, суд першої інстанції не був позбавлений можливості з"ясувати адресу місця проживання позивача шляхом отримання відповідної інформації як з копії паспорту так і інших документів (довіреності, повідомлення сервісного центру) наявних у матеріалах справи.

Крім того, маючи доступ до демографічного реєстру фізичних осіб суд і в такий спосіб міг переконатися в правильності адреси позивача.

Водночас, надсилання Житомирським окружним адміністративним судом ухвали від 17 січня 2024 року про залишення позову без руху, на поштову адресу позивача без зазначення вулиці, уже заздалегідь надавало підстави вважати, що відправлення не буде вручено адресату про що і свідчить повернення до суду рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення "за закінченням терміну зберігання" (а.с.11).

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята судом ухвала не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню, з направленням матеріалів адміністративного позову до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Положеннями ч.3 ст.312 КАС України вказано, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно ч.1 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області (філія ГЦС МВС) ТСЦ № 1842 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії скасувати.

Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.