Справа № 580/11780/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року справа № 580/11780/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає в невиданні наказу щодо позивача про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період перебування на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров`я з 07.02.2023 по 02.03.2023;

- зобов`язати відповідача видати наказ щодо позивача про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період перебування на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров`я з 07.02.2023 по 02.03.2023.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач не здійснив нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди період перебування його на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

29.01.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Вказує, що позивачу за лютий та березень 2023 року виплачено додаткову винагороду з розрахунку 100 000 грн відповідно до наказу від 05.03.2023 № 1848. Крім того, відповідач звернув увагу, що відповідно до виписки № 576 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого позивачу встановлено діагноз: ВТ (04.02.2023) Акубаротравма без порушення цілісності барабанних перетинок. Відповідно до виписки № 576 основним діагнозом позивача є порушення адаптації.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 призваний до лав ЗС України для проходження військової служби під час мобілізації та проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ОМБр) на посаді номер обслуги 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 .

За час проходження служби під час бойових дій ним було отримано поранення, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 7348 від 26.05.2023, яка видана військовою частиною НОМЕР_1 . Відповідно до даної довідки солдат ОСОБА_1 03.02.2023 одержав мінно-вибухову травму: Закриту черепно-мозкову травму. Струс головного мозку. Акубаротравма без порушення цілісності барабанних перетинок. Гостра реакція на стрес.

При цьому здійснювалося стаціонарне лікування позивача в період з 05.02.2023 до 02.03.2023:

- з 04.02.2023 - евакуйований в мед. роту НОМЕР_1 звідки в ПХГ Краматорська

- з 05.02.2023 до 07.02.2023 у міській лікарні м. Лозова, діагноз: «Вибухова травма 04.02.2023. Акубаротравма без порушення цілісності барабаних перетинок. Гостра реакція на стрес. Поліморморфний психотичний розлад внаслідок вибухової травми».

З 07.02.2023 до 02.03.2023 для подальшого лікування направлений в КНП ХОР «ОКПЛ №3».

31.07.2023 позивачу встановлено 25% втрати професійної працездатності, що підтверджується довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках Серія 12 ААА № 069850.

08.08.2023 з метою отримання одноразової грошової допомоги та додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, Наказу Міністра Оборони України № 260 від 07.06.2018 «Про затвердження порядку виплат грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, намагався здати рапорт із заявою про передачу відповідних наказів до фінансового органу військової частини та організувати виплату додаткової винагороди на період лікування після отриманого поранення та одноразової грошової допомоги. Однак в стройовій частині в/ч НОМЕР_1 йому протиправно відмовили у прийняті рапорта та заяви.

Щодо додаткової винагороди, представником позивача подано адвокатський запит про причини таких дій.

Листом від 22.08.2023 командування в/ч НОМЕР_1 повідомило, що причиною є відсутність відповідного рапорту та оригіналів підтверджуючих документів.

Заявою від 25.09.2023 позивачем відправлені оригінали запитуваних документів (отримано в/ч НОМЕР_1 29.09.2023).

Листом від 07.10.2023 відповідач повідомив про відсутність підстав для виплати додаткової винагороди у зв`язку з тим, що лікування в період з 07.02.2023 по 02.03.2023 проводилося з приводу захворювання, а не поранення (контузії, травми, каліцтва).

18.10.2023 позивачем до оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та 30.10.2023 до Міністерство оборони України направлено скарги на такі дії відповідача.

Листом від 16.11.2023 ОК «ПІВНІЧ» повідомило, що позивач проходив лікування у зв`язку з порушенням адаптації, а не внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода у вказаний період таких розмірах:

- у лютому 2023 року (7 днів) в сумі 25000 грн, що підтверджуються витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2023 №1848;

- у березні 2023 року (6 днів) в сумі 5806,45 грн, що підтверджуються витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2023 №3233.

Позивач вважаючи, що відповідач за період перебування його на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я не виплатив йому додаткову винагороду, звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

За приписами пункту другого вищевказаного Указу військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Надалі неодноразово строк дії воєнного часу продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 14.03.2022 № 7168, Указом Президента України від 19.04.2022 № 7300, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX, Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України 16.11.2022 № 2738-IX, Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX, Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 та продовжений до теперішнього часу.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон 2011-ХІІ), визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

01.04.2022 постановою Кабінету Міністрів України №400 внесено зміни до вказаної вище постанови КМУ №168, згідно яких до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Згідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 №400 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 - ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Таким чином, особи, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії включаються до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призваний до лав ЗС України для проходження військової служби під час мобілізації та проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) на посаді номер обслуги 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 .

За час проходження служби під час бойових дій ним було отримано поранення, що мали наслідком втрати 25 % працездатності. При цьому здійснювалося лікування на стаціонарі в період з 05.02.2023 по 02.03.2023:

- з 04.02.2023 - евакуйований в мед.роту НОМЕР_1 звідки в ПХГ Краматорська

- з 05.02.2023 по 07.02.2023 у міській лікарні м. Лозова, діагноз: «Вибухова травма 04.02.2023. Акубаротравма без порушення цілісності барабаних перетинок. Гостра реакція на стрес. Поліморморфний психотичний розлад внаслідок вибухової травми».

З 07.02.2023 по 02.03.2023 для подальшого лікування направлений в КНП ХОР «ОКПЛ №3».

Згідно п.п. 11. 12 Розділу ХХХIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн на місяць з урахуванням раніше виплачених сум, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за весь час перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, з дня отримання такого поранення (в тому числі включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у період дії воєнного стану, тому позов підлягає до задоволення.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2-14, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень за період із 07.02.2023 до 02.03.2023 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 гривень за період із 07.02.2023 до 02.03.2023 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ