Справа № 157/658/24
Суддя: Антонюк О. В.
Дата ухвалення: 2024-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/658/24
Провадження №2-а/157/32/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Солошик Д.В.,

представника позивача адвоката Федчика С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - поліцейський сектору реагування патрульної поліції Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Волинській області Нестерук Василь Васильович, про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою, що підписана його представником адвокатом Федчиком С.В., повноваження якого підтверджуються ордером № 1090917 від 17 квітня 2024 року, до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - ГУНП у Волинській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - поліцейський СРПП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Нестерук В.В., у якому просить поновити йому пропущений з поважних причин строк на оскарження постанов, задовольнити його позов, скасувати постанову поліцейського СРПП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Нестерука В.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1786247 від 31 березня 2024 року, якою його ( ОСОБА_1 ) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України, та скасувати постанову поліцейського СРПП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Нестерука В.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1786262 від 31 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КпАП України, а провадження в справах про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 та ч. 2 ст. 126 КпАП України закрити, і стягнути із відповідача судові витрати. В обґрунтування вимог зазначає, що оскаржуваною постановою серії ЕНА № 1786247 від 31 березня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 2 ст. 122 КпАП України, а саме за те, що 30 березня 2024 року о 19 год 35 хв по вул. Шевченка, 6 у місті Камені-Каширському водій, керуючи транспортним засобом, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2.6 Правил дорожнього руху - порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом. Окрім того, оскаржуваною постановою серії ЕНА № 1786262 від 31 березня 2024 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн за ч. 2 ст. 126 КпАП України за те, що 30 березня 2024 року о 19 год 35 хв по вул. Шевченка, 6 у місті Камені-Каширському водій, керуючи транспортним засобом, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортними відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Вважає зазначені рішення незаконними та такими, що підлягають скасуванню з наступних підстав. По вул. Шевченка у місті Камені-Каширському 30 березня 2024 року ОСОБА_1 жодним транспортним засобом не рухався, жодних маневрів не здійснював та у вказаному місці його працівники поліції не зупиняли, документи на право керування транспортним засобом не перевіряли. В матеріалах обох справ про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КпАП України та ч. 2 ст. 126 КпАП України немає жодних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 30 березня 2024 року по вул. Шевченка у м. Камені-Каширському будь-яким транспортним засобом, порушення ним будь-яких вимог Правил дорожнього руху. Як слідує зі змісту оскаржуваних постанов, у них не вказано технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, та взагалі не вказано про наявність будь-якого фото або відеозапису і про його проведення. Таким чином, будь-які відеозаписи, які можуть бути представлені відповідачем у вказаній справі, є недопустимими доказами. Отже, окрім самих постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у справах про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 немає жодних інших доказів. Таким чином, в матеріалах обох справ про адміністративне правопорушення немає жодного доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КпАП України та ч. 2 ст. 126 КпАП України. Усупереч вказаному, розгляд справ щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КпАП України та ч.2 ст. 126 КпАП України фактично не відбувся. Працівник поліції без участі ОСОБА_1 , без роз`яснення його прав та обов`язків, без з`ясування обставин, передбачених ст. 280 КпАП України, виніс постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1786247 від 31 березня 2024 року, серії ЕНА №1786262 від 31 березня 2024 року. Вказаний факт підтверджується відсутністю підписів ОСОБА_1 у відповідних графах на постановах. Усупереч вказаному, відповідно до змісту постанови серії ЕНА № 1786247 від 31 березня 2024 року, серії ЕНА №1786262 від 31 березня 2024 року, останні складені 31 березня 2024 року, однак події правопорушення, описані у даних постановах нібито мали місце 30 березня 2024 року. Копію оскаржуваних постанов ОСОБА_1 вчасно не отримав, а самі оскаржувані постанови були винесені у його відсутності, про що свідчить відсутність його підписів на постановах. Зазначені постанови отримані ОСОБА_1 в конверті, який йому передала односельчанка 11 квітня 2024 року. Відповідач не має доказів вручення йому зазначених постанов раніше.

Ухвалою судді від 19 квітня 2024 року визнано поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду з позовом, поновлено такий строк, позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ГУНП у Волинській області Самчук Я.Л. просить у задоволені позову відмовити та в обґрунтування заперечення зазначає, що підставою для винесення оскаржуваних постанов стало те, що 30 квітня 2024 року о 19 год 35 хв під час несення служби в с. Раків Ліс вул. Довга Нива, 25, поліцейським СРПП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 було зупинено трактор «Т-25» з д.н.з. НОМЕР_1 , згідно з п. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки водій керував транспортним засобом та при зміні напрямку руху не увімкнув показчик повороту. Підійшовши до водія, яким виявився ОСОБА_1 , поліцейський належним чином представився, пояснив суть порушення ПДР, причину та підставу зупинки, перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», роз`яснив позивачу його права, передбачені ст. 63 Конституції України, та положення ст. ст. 268, 307, 308 КпАП України, строки оскарження. 30 квітня 2024 року о 19 год 42 хв поліцейським ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 331079 за частиною 1 статтею 130 КпАП України. В цей же час розгляд адміністративної справи по факту порушення правил дорожнього руху, а саме при зміні напрямку руху не увімкнув покажчик повороту та керував транспортним засобом не маючи відповідної, категорії було перенесено на 30 квітня 2024 року о 08 годині 30 хвилин. ОСОБА_1 на вказаний час не з`явився, клопотань про перенесення не надходило, розгляд адміністративної справи було проведено за відсутності ОСОБА_1 , винесено постанови про накладення адміністративною стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1786247 від 31 березня 2024 року за ч. 2 ст. 122 КпАП України, та накладено стягнення в розмірі 510 грн. та серії ЕНА №1786262 від 31 березня 2024року за ч. 2 ст. 122 КпАП України, та накладено стягнення в розмірі 3400 грн, копії постанов було направлено рекомендованим листом за вихідним номером 1409/53/02/2024 01 квітня 2024 року. У вищезазначених постановах виникла механічна помилка, а саме місце вчинення правопорушенню планшетний пристрій підтягнув адресу складання постанови. Факт події та розгляд адміністративної справи було зафіксовано на нагрудну бодікамеру № SN043, згідно з наказом МВС України №1026 від 18.12.2018. При перегляді відеозапису з бодікамери поліцейського, зафіксовано, що водій ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом і при зміні напрямку руху не увімкнув покажчик повороту та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії. Позивач скористався своїм правом на власний розсуд та не надав поліцейським письмові пояснення по суті вчиненого ним правопорушення. Позивач, подавши позов, обґрунтував свою позицію, проте не надав жодного доказу на її підтвердження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Федчик С.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з викладених у позовній заяві підстав, просив оскаржувані постанови скасувати і закрити провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях позивача складів правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КпАП України, та пояснив, що факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, факт керування транспортним засобом не доведений, а наданий відеозапис є недопустимим доказом, оскільки про цей відеозапис не зазначено у копіях постанов, які позивачу були надіслані поштовим зв`язком.

Представник відповідача ГУНП у Волинській області Самчук Я.Л. у судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, свідка, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що 31 березня 2024 року поліцейським СРПП Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області Нестеруком Василем Васильовичем було винесено постанову серії ЕНА № 1786247 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України у виді штрафу у розмірі 510 грн. та постанову серії ЕНА № 1786262 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КпАП України у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Копії зазначених постанов, як пояснила у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , були позивачу надіслані нею як діловодом Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області 05 квітня 2024 року рекомендованим листом без повідомлення про вручення.

Зазначені обставини підтверджуються також фіскальним чеком від 05 квітня 2024 року.

Із змісту постанови серії ЕНА № 1786247 від 31 березня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 30 березня 2024 року о 19 год 35 хв по вул. Шевченка, 6 у м. Камені-Каширському, керуючи транспортним засобом марки «Т25», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2. «б» Правил дорожнього руху - порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом.

Із змісту постанови серії ЕНА № 1786262 від 31 березня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 30 березня 2024 року о 19 год 35 хв по вул. Шевченка, 6 у м. Камені-Каширському, керуючи транспортним засобом марки «Т25», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1. «а» Правил дорожнього руху - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 2 ст. 122 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Частиною 2 ст. 126 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Пунктом 2.1. «а» Правил дорожнього руху визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 9.2 «б» Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (частини 2, 3 ст. 90 КАС України).

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

З дослідженого судом безперервного відеозапису з нагрудної камери поліцейського від 30 березня 2024 року вбачається, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом та при здійсненні повороту не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, після чого був зупинений працівниками поліції, в ході спілкування ОСОБА_1 повідомив поліцейському, що при собі посвідчення водія не має, а також у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КпАП України, після чого поліцейський повідомив, що з метою з`ясування обставин, щодо наявності чи відсутності у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності посвідчення водія, розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КпАП України та ч. 2 ст. 126 КпАП України відкладено на 08 год 30 хв 31 березня 2024 року і відбудеться у приміщенні Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області за адресою: вул. Шевченка, 6, м. Камінь-Каширський.

Щодо правомірності врахування зазначеного відеозапису як доказу, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ст. 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон N 580-VIII) передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Згідно із ст. 31 Закону N 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тобто, положення Закону N 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Як вбачається з вищезазначеного відеозапису, під час відображених на ньому подій, поліцейський, поряд з іншим, повідомляв позивачу про проведення відеофіксації за допомогою боді камери.

Згідно з наданими представником відповідача копіями постанов, що оскаржуються позивачем, у цих постановах зазначено у графі «До постанови додаються» відомості про долучення до них відеозапису.

З урахуванням вищезазначеного, суд не вбачає підстав для визнання недопустимим доказом вищезазначеного відеозапису.

Відсутність у надісланих позивачу копіях оскаржуваних постанов у графі «До постанови додаються» відомостей про вказаний відеозапис, є недостатнім для визнання зазначеного відеозапису, про наявність якого зазначається у наданих представником позивача суду копіях постанов, недопустимим доказом.

За таких обставин, доводи позивача про відсутність події адміністративного правопорушення та недоведеність факту керування ним транспортним засобом є безпідставними.

Разом з тим, доводи представника позивача ОСОБА_1 адвоката Федчика С.В. про недотримання поліцейським вимог закону щодо процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

За змістом ч. 1 ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З вищезазначеного відеозапису, яким зафіксовано події вказаних адміністративних правопорушень, вбачається, що розгляд справи про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КпАП України, було перенесено поліцейським на 8 год 30 хв 31 березня 2024 року, про що повідомлено ОСОБА_1 . Крім того, останньому було повідомлено про місце розгляду справи: Камінь-Каширський РВП ГУНП у Волинській області.

Однак, згідно з дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, на якому відображено обставини розгляду справ і складення поліцейським ОСОБА_2 оскаржуваних постанов, розгляд справи фактично було розпочато останнім о 07 год 35 хв 31 березня 2024 року.

Отже, розгляд справ про адміністративні правопорушення безпідставно відбувся за відсутності ОСОБА_1 , який не був повідомлений про розгляд щодо нього справ у приміщенні Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області о 07 год 35 хв 31 березня 2024 року, а був проінформований про розгляд цих справ о 8 год 30 хв 31 березня 2024 року, тобто справи були розглянуті передчасно, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чим фактично позбавлено її можливості надати свої пояснення щодо правопорушень, заявляти клопотання, скористатися правовою допомогою.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оскільки не було дотримано встановленої законом процедури розгляду поліцейським справ про адміністративні правопорушення, що перешкодило позивачу реалізувати встановлені ст. 268 КпАП України права, а також у постановах неправильно вказано місце вчинення адміністративних правопорушень, з чим погодився представник відповідача, зазначивши у відзиві на позовну заяву про допущення у цій частині поліцейським механічної помилки, тому оскаржувані постанови належить скасувати, і надіслати справу поліцейському ОСОБА_2 на новий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки вимоги позивача задоволено частково, тому належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь позивача понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 159, 242-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - поліцейський сектору реагування патрульної поліції Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області Нестерук Василь Васильович, про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити частково.

Постанову серії ЕНА № 1786247 від 31 березня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 510 гривень та постанову серії ЕНА № 1786262 від 31 березня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень скасувати та надіслати справи на новий розгляд поліцейському сектору реагування патрульної поліції Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Волинській області Нестеруку Василю Васильовичу.

У решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Волинській області (місцезнаходження: вул. Винниченка, 11, м. Луцьк, Волинська область, ЄДРПОУ - 40108604) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 14 червня 2024 року.

Головуючий:О.В. Антонюк