Справа № 560/13472/23
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 червня 2024 року

м. Київ

справа №560/13472/23

адміністративне провадження № К/990/22692/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Чиркіна С.М.,

суддів: Берназюка Я.О., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.12.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2024 у справі №560/13472/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У 2023 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 03 від 30.06.2023;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 03 від 14.07.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу позивача всі періоди роботи згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 17.11.1998 , зарахувавши до страхового стажу позивача періоди роботи у ТДВ «Електромонтаж-466», яке є правонаступником ЗАТ «Електромонтаж-466», яке було правонаступником ДП «Електромонтаж-466» ЗАТ «Електромонтаж», а саме: з 01.09.2009 по 31.09.2009; з 01.11.2009 по 30.11.2009; з 01.01.2010 по 30.07.2010; з 01.09.2010 по 31.09.2010; з 01.05.2011 по 30.06.2011; з 01.09.2011 по 31.09.2011; з 01.12.2011 по 30.04.2017; з 01.01.2018 по 31.01.2018 та з 01.04.2019 по 31.12.2019, та призначити і виплачувати позивачу пенсію за віком з 27.03.2023;

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.12.2023, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2024, позов задоволено частково:

- визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 03 від 30.06.2023 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 03 від 14.07.2023 в частині незарахування до страхового стажу позивача період роботи в Хмельницькому національному університеті з 01.09.1983 по 01.06.1988;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи в Хмельницькому національному університеті з 01.09.1983 по 01.06.1988;

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зарахування до страхового стажу позивача періоди роботи у ТДВ «Електромонтаж-466», яке є правонаступником ЗАТ «Електромонтаж-466», яке було правонаступником ДП «Електромонтаж-466» ЗАТ «Електромонтаж», а саме: з 01.09.2009 по 31.09.2009 , з 01.11.2009 по 30.11.2009 , з 01.01.2010 по 31.07.2010 , з 01.09.2010 по 30.09.2010 , з 01.05.2011 по 30.06.2011 , з 01.09.2011 по 30.09.2011 , з 01.12.2011 по 30.04.2017 , з 01.01.2018 по 31.01.2018 , з 01.04.2019 по 31.12.2019;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи у ТДВ «Електромонтаж-466», яке є правонаступником ЗАТ «Електромонтаж-466», яке було правонаступником ДП «Електромонтаж-466» ЗАТ «Електромонтаж», а саме: з 01.09.2009 по 31.09.2009 , з 01.11.2009 по 30.11.2009 , з 01.01.2010 по 31.07.2010 , з 01.09.2010 по 30.09.2010 , з 01.05.2011 по 30.06.2011 , з 01.09.2011 по 30.09.2011, з 01.12.2011 по 30.04.2017 , з 01.01.2018 по 31.01.2018 , з 01.04.2019 по 31.12.2019.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити і виплачувати позивачу пенсію за віком з 27.03.2023.

12.06.2024 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, через систему «Електронний суд», надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у якій скаржник просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.12.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2024 та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, з огляду на таке.

У цій справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підпункту "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України є необґрунтованими, оскільки аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанції обставинами та наданою їм правовою оцінкою не дають підстав для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпункті "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Інші обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, у касаційній скарзі відсутні.

Отже касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки відсутні, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, якими рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), враховуючи особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення від 19.12.1997 у справі "Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії").

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.12.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2024 у справі №560/13472/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.М. Чиркін

Судді: Я.О. Берназюк

О.П. Стародуб