Справа № 361/1535/24
Суддя: Писанець Н. В.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/1535/24
Провадження № 2-а/361/83/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.24

11 червня 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Писанець Н.В..

за участю секретаря Перканюк І.П.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м.Києві, інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №2 полку №2 управління патрульної поліції м.Києва Департамент патрульної поліції Шикірінського Віктора Вікторовича про скасування постанови серії БАД № 381003 від 24.01.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції у м.Києві, інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №2 полку №2 управління патрульної поліції м.Києва Департамент патрульної поліції Шикірінського Віктора Вікторовича про скасування постанови серії БАД № 381003 від 24.01.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, за змістом оскаржуваної постанови, позивач 24.01.2024р. о 08.51 год., на вул.Братиславська у м.Києві, керував автомобілем Toyota 4 Runner д.н.з. НОМЕР_1 , самостійно змінив колір транспортного засобу з «бежевий», що вказаний в реєстраційному документі, на колір «піксель» (що являється в растровій графіці), чим порушив п.31.1 правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР), при цьому на вимогу не пред`явив посвідчення водія, чим порушив п.2.4а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно ч.1 ст.126. В результаті розгляду справи за ч. 1 ст. 126 КУпАП, на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. Вважає, що зазначена постанова винесена безпідставно та з істотними порушеннями його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Позивач зазначає, що обставини, викладені у постанові від 24.01.2024р. не відповідають дійсності, оскільки він не вчиняв адміністративне правопорушення щодо зміни кольору автомобілю та вимогами діючого законодавства не встановлене обмеження щодо наявності малюнків на ньому. У зв`язку із невчиненням ним цього правопорушення він вважає свої подальші дії щодо відмови у наданні водійського посвідчення законними, оскільки дії поліцейських, що зупинили його без законних підстав не відповідають вимогам чинного законодавства. У зв`язку з вищевикладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 21.03.2024 року відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м.Києві, інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №2 полку №2 управління патрульної поліції м.Києва Департамент патрульної поліції Шикірінського В.В. про скасування постанови серії БАД № 381003 від 24.01.2024 року.

Розгляд справи встановлено здійснювати за правилами, передбаченими ст. 286 КАС України.

Призначено дану справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

17.04.2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, відповідно до якого просять суд відмовити у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю такого. Так, відповідач вказує, що порядок дорожнього руху на території України, відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють ПДР України. Відповідно до ч.5 ст. 14 ЗУ «Про дорожні рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.4.а ПДР України зазначає, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 правил дорожнього руху:

- посвідчення на право керування ТЗ відповідної категорії;

- реєстраційний документ на ТЗ;

- чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Також, представник відповідача заперечив щодо заявлених позовних вимог, які вважає безпідставними. Вказав, що автомобіль позивача був перефарбованим у колір, що відрізняється від зазначеного у документах як «бежевий», потім, позивач при перевірці документів не пред`явив посвідчення водія на закону вимогу поліцейського, чим порушив п.2.1 «а» ПДР, тому інспектором поліції було винесено постанову якою притягнуто ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено штраф. Зазначене підтверджується наявним відеозаписом.

За змістом наданої позивачем відповіді на відзив позивач погоджується із наявними повноваженнями представників відповідача щодо виконання вимог п.2.4а ПДР, однак, зауважує, що інспектор ОСОБА_2 не надав аргументованих доказів порушення позивачем п.31.1 ПДР, отже його зупинка та вимога пред`явити документи вважає протизаконною.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

24 січня 2024 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 381003 від 24.01.2024 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 425 грн. за те, що водій ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі Toyota 4 Runner д.н.з. НОМЕР_1 , не пред`явивши при цьому водійське посвідчення на право керування транспортного засобу відповідної категорії чим порушив п. 2.4.а. Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 с.126 КУпАП.

Згідно записів відеокамер наданого відповідачем, позивач ОСОБА_1 не заперечував факт керування автомобілем, на вимогу поліцейського надати посвідчення водія не реагував, водійське посвідчення не надав, висловлював сумніви до змісту протоколу щодо складу у його діях адміністративного правопорушення, що також зафіксовано на відеозаписі.

Твердження позивача, що він є особою, яка має право керування транспортними засобами, суд не бере до уваги, оскільки працівнику поліції при складанні протоколу позивачем не було надано доказів того, що станом на 24.01.2024 року він мав право керування транспортним засобом.

Зазначені обставини, вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення. Отже, при наданні відзиву відповідач надав докази правомірності складання постанови.

Згідно вимог ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Згідно із ч. 1ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Як зазначено у ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 2.1.аПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до частини 2статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2 ч. 1ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до ст. 31 Закону України Про Національну поліцію поліція може застосовувати такі превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

За положеннями ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію"(надалі - Закон №580-VIII), поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що порушення позивачем ОСОБА_1 п.2.4а ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, підтверджено належними доказами.

За таких обставин оскаржувана постанова не підлягає скасуванню, а тому в задоволені позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.6, 73, 74, 75, 76, 77, 90, 242, 243, 244, 245, 246, 286 КАС України, ст.121, 222, 251, 258, 283,288 КУпАП, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м.Києві, інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №2 полку №2 управління патрульної поліції м.Києва Департамент патрульної поліції Шикірінського Віктора Вікторовича про скасування постанови серії БАД № 381003 від 24.01.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

11 червня 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Писанець Н.В..

за участю секретаря Перканюк І.П.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м.Києві, інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №2 полку №2 управління патрульної поліції м.Києва Департамент патрульної поліції Шикірінського Віктора Вікторовича про скасування постанови серії БАД № 381003 від 24.01.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції у м.Києві, інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №2 полку №2 управління патрульної поліції м.Києва Департамент патрульної поліції Шикірінського Віктора Вікторовича про скасування постанови серії БАД № 381003 від 24.01.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, за змістом оскаржуваної постанови, позивач 24.01.2024р. о 08.51 год., на вул.Братиславська у м.Києві, керував автомобілем Toyota 4 Runner д.н.з. НОМЕР_1 , самостійно змінив колір транспортного засобу з «бежевий», що вказаний в реєстраційному документі, на колір «піксель» (що являється в растровій графіці), чим порушив п.31.1 правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР), при цьому на вимогу не пред`явив посвідчення водія, чим порушив п.2.4а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно ч.1 ст.126. В результаті розгляду справи за ч. 1 ст. 126 КУпАП, на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. Вважає, що зазначена постанова винесена безпідставно та з істотними порушеннями його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Позивач зазначає, що обставини, викладені у постанові від 24.01.2024р. не відповідають дійсності, оскільки він не вчиняв адміністративне правопорушення щодо зміни кольору автомобілю та вимогами діючого законодавства не встановлене обмеження щодо наявності малюнків на ньому. У зв`язку із невчиненням ним цього правопорушення він вважає свої подальші дії щодо відмови у наданні водійського посвідчення законними, оскільки дії поліцейських, що зупинили його без законних підстав не відповідають вимогам чинного законодавства. У зв`язку з вищевикладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 21.03.2024 року відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м.Києві, інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №2 полку №2 управління патрульної поліції м.Києва Департамент патрульної поліції Шикірінського В.В. про скасування постанови серії БАД № 381003 від 24.01.2024 року.

Розгляд справи встановлено здійснювати за правилами, передбаченими ст. 286 КАС України.

Призначено дану справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

17.04.2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, відповідно до якого просять суд відмовити у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю такого. Так, відповідач вказує, що порядок дорожнього руху на території України, відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють ПДР України. Відповідно до ч.5 ст. 14 ЗУ «Про дорожні рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.4.а ПДР України зазначає, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 правил дорожнього руху:

- посвідчення на право керування ТЗ відповідної категорії;

- реєстраційний документ на ТЗ;

- чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Також, представник відповідача заперечив щодо заявлених позовних вимог, які вважає безпідставними. Вказав, що автомобіль позивача був перефарбованим у колір, що відрізняється від зазначеного у документах як «бежевий», потім, позивач при перевірці документів не пред`явив посвідчення водія на закону вимогу поліцейського, чим порушив п.2.1 «а» ПДР, тому інспектором поліції було винесено постанову якою притягнуто ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено штраф. Зазначене підтверджується наявним відеозаписом.

За змістом наданої позивачем відповіді на відзив позивач погоджується із наявними повноваженнями представників відповідача щодо виконання вимог п.2.4а ПДР, однак, зауважує, що інспектор ОСОБА_2 не надав аргументованих доказів порушення позивачем п.31.1 ПДР, отже його зупинка та вимога пред`явити документи вважає протизаконною.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

24 січня 2024 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 381003 від 24.01.2024 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 425 грн. за те, що водій ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі Toyota 4 Runner д.н.з. НОМЕР_1 , не пред`явивши при цьому водійське посвідчення на право керування транспортного засобу відповідної категорії чим порушив п. 2.4.а. Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 с.126 КУпАП.

Згідно записів відеокамер наданого відповідачем, позивач ОСОБА_1 не заперечував факт керування автомобілем, на вимогу поліцейського надати посвідчення водія не реагував, водійське посвідчення не надав, висловлював сумніви до змісту протоколу щодо складу у його діях адміністративного правопорушення, що також зафіксовано на відеозаписі.

Твердження позивача, що він є особою, яка має право керування транспортними засобами, суд не бере до уваги, оскільки працівнику поліції при складанні протоколу позивачем не було надано доказів того, що станом на 24.01.2024 року він мав право керування транспортним засобом.

Зазначені обставини, вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення. Отже, при наданні відзиву відповідач надав докази правомірності складання постанови.

Згідно вимог ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Згідно із ч. 1ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Як зазначено у ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 2.1.аПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до частини 2статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 2 ч. 1ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до ст. 31 Закону України Про Національну поліцію поліція може застосовувати такі превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

За положеннями ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію"(надалі - Закон №580-VIII), поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що порушення позивачем ОСОБА_1 п.2.4а ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, підтверджено належними доказами.

За таких обставин оскаржувана постанова не підлягає скасуванню, а тому в задоволені позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.6, 73, 74, 75, 76, 77, 90, 242, 243, 244, 245, 246, 286 КАС України, ст.121, 222, 251, 258, 283,288 КУпАП, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м.Києві, інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №2 полку №2 управління патрульної поліції м.Києва Департамент патрульної поліції Шикірінського Віктора Вікторовича про скасування постанови серії БАД № 381003 від 24.01.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В.Писанець