Справа № 240/11187/24
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 105000000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши в електронній формі у письмовому провадженні справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 , про визнання протиправно та скасування постанови,
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки відсутність безпосередньої виплати з державного бюджету коштів пенсіонеру, не свідчить про очевидну винну бездіяльність ГУ ПФУ в Житомирській області, як боржника. Рішення суду в частині нарахування доплати до пенсії виконано чітко до його мотивувальної та резолютивної частини. Отже, для вказаних правовідносин застосування штрафу не виконує спонукаючої, стимулюючої функції для боржника.
Ухвалою суду від 17 червня 2024 року позов прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні з наданням відповідачу строку для подання відзиву на позов. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 (далі третя особа, ОСОБА_1 ).
25 червня 2024 року відповідач надав відзив на позов, у якому просить в його задоволенні відмовити. Зазначає, що при перевірці виконання рішення суду встановлено, що таке боржником не виконане без поважних причин в частині виплати заборгованості. Наведене обумовило прийняття оскаржуваної постанови.
Третя особа правом на подання пояснень щодо позову не подала.
Суд установив, що рішенням суду від 20 грудня 2021 року у справі №240/8706/21 зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 з 01 січня 2021 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює трьом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний рік.
На виконання судового рішення, ОСОБА_1 видано виконавчий лист, який був пред`явлений до виконання.
Так, постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 14 лютого 2023 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №240/8706/21 та вказано про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
ГУ ПФУ в Житомирській області листом від 20 лютого 2023 року повідомило про вжиті заходи щодо виконання судового рішення.
Інформацію про виконання рішення та про суму нарахованих, але не виплачених коштів (потребу) надано Пенсійному фонду України шляхом включення до реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України підсистеми «Реєстр судових рішень» ІКІС ПФУ. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду по справі було включено до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою відповідно до Порядку погашення заборгованості пенсійних виплат за рішенням суду .
26 травня 2023 року державний виконавець надіслав позивачу вимогу, відповідно до якої вимагалося в 10-денний строк з дня отримання вимоги виконати рішення суду та надати підтверджуючі документи про його виконання.
ГУ ФПУ в Житомирській області листом від 06 червня 2023 року повідомило про вжиті заходи щодо виконання судового рішення.
Окрім іншого, повідомило, що за період з 01 січня 2021 року по 31 травня 2022 року нарахована доплата до пенсії.
17 липня 2023 року та 15 січня 2024 року державний виконавець надіслав позивачу вимогу, відповідно до якої вимагалося в 10-денний строк з дня отримання вимоги виконати рішення суду та надати підтверджуючі документи про його виконання.
Листами від 02 серпня 2023 року та від 18 січня 2024 року ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило про вжиті заходи щодо виконання судового рішення.
З 01 січня 2024 року при перерахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» застосовано розмір мінімальної заробітної плати, яка застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду 1600 грн. У результаті перерахунку на виконання рішення суду у справі № 240/8706/21 розмір підвищення як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 з 01 січня 2024 року становить 4800 грн. Сума донарахованих коштів за період з 01 січня 2021 року по 31 січня 2024 року складає 219896,43 грн. З 01 лютого 2024 року виплата належної суми пенсії здійснюється у розмірі, визначеному рішенням суду.
Постановою державного виконавця від 05 квітня 2024 року накладено на позивача штраф у розмірі 5100,00 грн. за невиконання судового рішення. У постанові зазначено про те, що рішення суду боржником не виконано без поважних причин, нарахована сума доплати по рішенню суду не виплачена стягувачу.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року у справі №240/7160/24 визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 05 квітня 2024 року №ВП 71031680 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Після цього, 04 червня 2024 року у зв`язку з встановленням факту невиконання рішення суду в повному обсязі без поважних причин державний виконавець прийняв постанову про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.

Уважаючи таке рішення протиправним, ГУ ПФУ в Житомирській області подало цей позов до суду.

У судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити з підстави, викладених у ньому.

Представник відповідача та третя особа у судове засідання не прибули, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У відзиві на позов відповідач просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Третя особа причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на надходження клопотання представника позивача та неявку інших учасників справи, 25 червня 2023 року суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до положень частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Спеціальним законом, що здійснює регулювання правовідносин, які склалися в процесі примусового виконання судових рішень та рішень інших органів, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка є чинною на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України № 1404-VIIІ).

У відповідності до статті 1 цього Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень частини 1 статті 13 Закону України № 1404-VIIІ, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За правилами частини 1 статті 26 Закону України № 1404-VIIІ, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 63 Закону України № 1404-VIIІ, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 1 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів попередження про кримінальну відповідальність.

За змістом статті 75 Закону України № 1404-VIIІ, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Суд ураховує, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року, яке набрало законної сили 08 червня 2024 року, визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 05 квітня 2024 року №ВП 71031680 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Отже, рішенням у справі №240/7160/24 було спростовано доводи державного виконавця щодо невиконання позивачем (як боржником у ВП № 71031680) рішення у справі №240/8706/21 та скасовано постанову про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн, що виключає повторність як обов`язкову умову для накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн і свідчить про відсутність підстав прийняття оскаржуваної постанови про накладення на позивача штрафу за повторне невиконання судового рішення.

Ураховуючи зазначене, суд уважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04 червня 2024 року ВП № 71031680 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звернення ГУ ПФУ в Житомирській області з цим позовом до адміністративного суду зумовлене незгодою із рішенням Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) за захистом своїх порушених прав та інтересів як сторона виконавчого провадження, а не як суб`єкт владних повноважень при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства.

Тобто у цьому спорі ГУ ПФУ в Житомирській області діє не як суб`єкт владних повноважень, а як орган Пенсійного фонду України до суб`єкта владних повноважень Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) щодо оскарження постанови старшого державного виконавця цього відділу, винесеної в рамках виконавчого провадження, будучи його стороною, в межах наданих пунктом 1 частиною 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене суд проходить до висновку про застосування положень частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та стягнення з відповідача на користь ГУ ПФУ в Житомирській області судового збору.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 815/4246/17.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 255, 272, 287, 292, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов Головного управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04 червня 2024 року ВП № 71031680 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) на користь Головного управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять два) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом десяти днів з дати його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис