Справа № 698/438/24
Суддя: Баранов О. І.
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 698/438/24
Провадження №2-а/698/3/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

секретаря Пугачовської Т.І.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправними дій відповідача та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №127 від 29.05.2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дій відповідача та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №127 від 29.05.2024 року щодо нього за ч.2 ст.210-1 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.05.2024 року офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенантом ОСОБА_2 , щодо позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Згідно вказаного протоколу, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив адміністративне правопорушення а саме, 20.05.2024 року як військовозобов`язаний викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) на 9 год 00 хв. 21 травня 2024 року для надання документів про проходження військово-лікарської комісії. На вказану дату та час я нібито не прибув без поважних причин, про неявку до органу військового управління не повідомив, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, п.п.1.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

01 червня 2024 року поштовим зв`язком позивач отримав постанову №127 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП від 29.05.2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень.

ОСОБА_1 вважає дії відповідача протиправними та незаконними оскільки ним порушено вимоги ст.ст. 254, 256, 278-280 КУпАП щодо підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, не з`ясовувалась жодна обставина справи, що підлягає з`ясуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У зв`язку із чим позивач просить суд визнати протиправними дій відповідача та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №127 від 29.05.2024 року щодо нього за ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Ухвалою суду від 03.06.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №223, відповідачем отримано ухвалу суду від 03.06.2024 року про відкриття провадження у справі, натомість у визначений судом строк відзив на позов не подано.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили.

За таких обставин, суд вирішує справу без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши усі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 22.05.2024 року офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 лейтенантом ОСОБА_2 , щодо позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Згідно вказаного протоколу, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив адміністративне правопорушення а саме, 20.05.2024 року як військовозобов`язаний викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) на 9 год 00 хв. 21 травня 2024 року для надання документів про проходження військово-лікарської комісії. На вказану дату та час я нібито не прибув без поважних причин, про неявку до органу військового управління не повідомив, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, п.п.1.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

29.05.2024 року відносно ОСОБА_1 , начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №127 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 22.05.2024 року було виявлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як військовозобов`язаний викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) на 09:00 год. 21.05.2024 року для уточнення облікових даних та проходження медичного огляду. Оповіщення ОСОБА_1 , здійснено шляхом вручення повістки. Про отримання ОСОБА_4 поставив особистий підпис. На вказану дату та час даний громадянин не прибув без поважних причин, про неявку до органу військового управління не повідомив, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, п.п. 1,3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ст.210-1 ч. 2 КУпАП в особливий період.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч.1 ст.22 цього Закону громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до ч.3 ст.22 цього ж Закону під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до частини 2 ст. 210-1 КУпАП, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В той же час, ОСОБА_1 постановою №127 від 29.05.2024 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП викладеній у редакції, яка втратила чинність 19.05.2024 року, а саме за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період, що тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено попередньо, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Згідно з статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до приписів частини 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи дії службової особи відповідача, якою прийнято оскаржувану постанову, на відповідність критеріям, викладеним у частині 2 статті 2 КАС України, суд приходить до висновку, що, приймаючи оскаржувану постанову, посадовою особою не дотримано встановлених законом підстав та порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Питання судових витрат суд вирішує в порядку ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 77, 241-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №127 від 29.05.2024 року - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно видати учасникам справи або надіслати їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Баранов О.І.