Справа № 360/1484/23
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року справа №360/1484/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі № 360/1484/23 (головуючий І інстанції Тихонов І.В.) за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії щодо визначення пенсії у разі втраті годувальника починаючи з 21.11.2019 року в твердому розмірі довічно, без обов`язкового врахування автоматичних перерахунків відповідно до ст. 28 та ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції на момент фактичної виплати;

- зобов`язати здійснити перерахунок і виплату пенсії з 21.11.2019 року з урахуванням підвищень та індексації відповідно до статей 28, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з проведенням компенсації втрати частини доходу, з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 року позов задоволено:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо визначення ОСОБА_2 пенсії у разі втраті годувальника починаючи з 21.11.2019 року в твердому розмірі довічно, без обов`язкового врахування автоматичних перерахунків відповідно до ст. 28, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції на момент фактичної виплати;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 21.11.2019 року без застосування до її пенсійних виплат напису у графі Особливості «Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм. - з 21.11.2019 по довічно», враховуючи автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до статей 28, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з нарахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії, з урахуванням виплачених сум.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні, посилаючись на порушення норм матеріального права.

Щодо рішення суду в частині визнання визначення пенсії у разі втраті годувальника з 21.11.2019 року в твердому розмірі довічно, апелянт зазначив, що Головним управлінням виконано рішення суду №360/69/23 відповідно до покладених зобов`язань та здійснено ОСОБА_2 перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника ОСОБА_3 , яку він отримував на день смерті 15640,00 грн, з 21.11.2019 (15640,00 грн х 50% = 7820,00 грн).

До суми пенсійної виплати 7820,00 грн також входить 50% щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, хоча заявниця на таку доплату згідно законодавства не має права, оскільки щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю надається лише особам, віднесеним до 2 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ОСОБА_2 відповідного статусу (2 карегорії осіб, які постраждали внаслідок ЧК) не має.

Інших зобов`язань, щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 в подальшому рішенням суду не покладено. Рішенням суду по справі №360/69/23 на Головне управління не покладено будь-яких зобов`язань щодо врахування конкретного періоду та суми заробітку померлого годувальника для обчислення розміру пенсії ОСОБА_2 , а лише вказано здійснити розрахунок пенсії у розмірі 50% від конкретної суми отримуваної пенсії померлим годувальником 15640,00 грн.

Дійсно, частинами 1 та 2 ст.42 Закону № 1058-ІV передбачено, що пенсії, призначені за Законом №1058, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Але, враховуючи те, що судом зобов`язано Головне управління здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_2 у розмірі 50% від конкретної суми отримуваної пенсії померлим годувальником 15640,00 грн, тому в подальшому проводити будь-які перерахунки (з урахуванням підвищень та індексації відповідно до статтей 28, 42) підстав немає.

До того ж, судом не визначено з урахуванням якого саме середнього заробітку проводити обчислення пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_2 , оскільки при проведенні перерахунку пенсії згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» саме середньомісячний заробіток для обчислення розміру пенсії підвищується із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Щодо рішення суду в частині компенсації втрати частини доходів, апелянт зазначив що обов`язок здійснити компенсацію втрати частини доходів настає лише у випадку порушення встановлених строків їх виплати. Відповідач зазначає, що зобов`язання щодо виконання рішення по справі №360/69/23 відповідачем виконано в повному обсязі. Виплата пенсії позивачу здійснюється у встановлені строки виплати.

Крім того, за законодавством України єдиним органом, що призначає пенсію, є Пенсійний фонд України, отже позовна вимога позивача щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії є такою, що не відповідає нормам закону (правову позицію, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, висловлено Верховним Судом у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, суд не може перебирати повноваження іншого органу та вирішувати самостійно питання про наявність підстав для призначення пенсії.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволені.

Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що всі документи у цій справі, що надійшли в паперовому вигляді або через офіційну електронну пошту суду скановано та експортовано в КП «Діловодство спеціалізованого суду». Паперова справа на формувалась, крім процесуальних документів та документів, які надійшли до суду в паперовому вигляді.

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач перебуває на обліку в ГУПФУ в Луганській області як отримувач пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

На підставі поданої заяви з 21.11.2019 ОСОБА_2 переведено на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, розмір якої обчислено згідно із статтею 37 Закону з урахуванням норм статті 8 Закону від 02.09.2008 № 345.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 у справі 360/69/23 позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо нездійснення ОСОБА_2 розрахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника ОСОБА_3 , яку він отримував на день смерті, - 15640,00 грн. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника ОСОБА_3 , яку він отримував на день смерті, - 15640,00 грн, з 21 листопада 2019 року, з урахуванням виплачених сум пенсії. У задоволенні вимоги ОСОБА_2 про перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника з 28 жовтня 2019 року відмовлено.

За перерахунком пенсії від 14.08.2023 розмір пенсії позивача складає 7820,00 грн. В графі «особливості» зазначено ВПО з контрольованої території з не встановлено по довічно; призначення за рішенням суду з не встановлено по довічно; не підлягають МП, признач. за ріш.суду в тверд. розм.. - з 21.11.2019 по довічно.

Листом ГУПФУ в Луганській області від 01.11.2023 № 1200-0208-Б/21837 на адвокатський запит повідомило представника позивача, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 у справі № 360/69/23 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2023 у справі № 360/69/23, Головним управлінням здійснено з 21.11.2019 ОСОБА_2 перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника ОСОБА_3 , яку він отримував на день смерті, - 15640,00 грн. Розмір пенсії ОСОБА_2 з 21.11.2019 складає 7820,00 грн. В рішенні суду відсутні зобов`язання щодо подальших перерахунків пенсії.

Листом ГУПФУ в Луганській області від 13.11.2023 № 1200-0208-8/22632 на адвокатський запит повідомило представника позивача, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 у справі № 360/69/23 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2023 у справі № 360/69/23, Головним управлінням виконано, перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 здійснено з 21.11.2019 у розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника ОСОБА_3 , яку він отримував на день смерті, - 15640,00 грн. Інших зобов`язань щодо подальших перерахунків пенсії в Рішенні суду не зазначено.

Згідно ч. 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За ст. 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно ч. 1 статті 36 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

За ч.ч. 1 та 2 ст.42 Закону № 1058-ІV пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 % показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 % показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Згідно ч. 1 статті 43 Закону № 1058-ІV перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

За ч. 4 статті 45 Закону № 1058-ІV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цьогоЗакону, провадиться в такі строки: 1) у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; 2) у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Таким чином, з дня перерахунку пенсії (на підставі рішення суду) позивачка користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно вимог Закону України № 1058-IV, будь-яких обмежень її прав, як пенсіонера, якій призначено виплату пенсії за рішенням суду наведеним Законом не встановлено. Виконання вимог закону, в тому числі, щодо проведення підвищення та перерахунку пенсій є обов`язком відповідача.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 року у справі № 360/69/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника ОСОБА_3 , яку він отримував на день смерті, - 15640,00 грн, з 21 листопада 2019 року, з урахуванням виплачених сум пенсії.

Головним управлінням на виконання рішення суду №360/69/23 здійснено ОСОБА_2 перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника ОСОБА_3 , яку він отримував на день смерті 15640,00 грн, з 21.11.2019 (15640,00 грн х 50% = 7820,00 грн).

Відповідач зазначає, що відповідним рішенням суду на Головне управління не покладено будь-яких зобов`язань щодо врахування конкретного періоду та суми заробітку померлого годувальника для обчислення розміру пенсії ОСОБА_2 , а лише вказано здійснити розрахунок пенсії у розмірі 50% від конкретної суми отримуваної пенсії померлим годувальником 15640,00 грн. Враховуючи те, що судом зобов`язано Головне управління здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_2 у розмірі 50% від конкретної суми отримуваної пенсії померлим годувальником 15640,00 грн, тому в подальшому проводити будь-які перерахунки (з урахуванням підвищень та індексації відповідно до статтей 28, 42) підстав немає.

Судом встановлено, що в протоколі перерахунку пенсії від 14.08.2023 у графі «Особливості» зазначено ВПО з контрольованої території з не встановлено по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ з не встановлено по довічно; не підлягають МП, признач. за ріш.суду в тверд. розм. - з 21.11.2019 по довічно.

Рішення суду від 31.03.2023 у справі № 360/69/23 не містить застережень щодо встановлення твердого розміру пенсійної виплати позивачеві та щодо того, що пенсія позивача не підлягає масовим перерахункам.

Суд зазначає, що з дня перерахунку пенсії на підставі рішення суду у справі № 360/69/23 позивач користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно вимог Закону України № 1058-IV, при цьому, будь-яких обмежень її прав, як пенсіонера, якій призначено виплату пенсії за рішенням суду, наведеним Законом не встановлено.

Законами України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік передбачається зростання мінімальної заробітної плати, у зв`язку з чим, пенсійний орган в автоматичному режимі перераховує мінімальний розмір пенсійних виплат для непрацюючих пенсіонерів, що також підтверджує безпідставність доводів представника відповідача про відсутність у рішенні суду про зобов`язання щодо проведення перерахунку пенсії.

Крім того, виконання вимог закону, в тому числі, щодо проведення підвищення та перерахунку пенсій, є обов`язком відповідача.

Отже, при здійсненні позивачці перерахунку пенсії відповідачем безпідставно встановлено особливість «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.», що призвело до порушення права позивачки на належний розрахунок пенсії та подальшого підвищення її розміру відповідно до приписів статті 42 Закону № 1058-ІV.

Щодо виплати компенсації втрати частини доходу.

За ч. статті 46 Закону №1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року № 2050-III (далі - Закон №2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За ст. 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під «доходами» у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), сума індексації грошових доходів громадян.

Згідно п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, (далі - Порядок № 159), сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи був виплачений нарахований дохід, та чи виплачений він із порушенням строків, чи нараховувався і виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ та пункті 4 Порядку № 159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статті 55 Закону № 2262-XII, статті 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку № 159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Колегія суддів враховує, що подібні правовідносини нинішній справі були предметом розгляду Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у справі № 560/8194/20 (постанова від 02.04.2024 року).

У вказаній справі, Судова палата сформулювала такі висновки:

«24.У свою чергу питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом № 2050-ІІІ, який, проте, не визначає спеціальних строків для звернення до суду.

25.Відповідно до статті 1 цього Закону підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

26.Стаття 2 Закону № 2050-ІІІ визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

27.Відповідно до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

28.Згідно зі статтею 4 зазначеного Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

29.З метою реалізації Закону № 2050-ІІІ Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі Порядок № 159), положення якого фактично відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсації.

29.Отже, Судова палата доходить висновку, що умовами для виплати суми компенсації у справі, що розглядається, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів пенсії та нарахування доходів (у тому числі, за рішенням суду). А виплата компенсації втрати частини доходів повинна здійснюватися у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості.

30.При цьому норми Закону № 2050-ІІІ і Порядку № 159 не покладають на особу, якій несвоєчасно виплатили компенсацію втрати частини доходів, обов`язку додатково звертатися до органу Пенсійного фонду України за виплатою такої компенсації.

31.Аналіз норм статей 1, 2, 4 Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 свідчить, що ними фактично встановлено (визначено) обов`язок відповідного підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання (у цьому випадку - органу Пенсійного фонду України) у разі порушення встановлених строків виплати доходу (в тому числі пенсії) громадянам провести їх компенсацію (нарахувати та виплатити) у добровільному порядку в тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості з перерахованої пенсії.

32.Крім того, Судова палата вважає, що відмова відповідача у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розумінні статті 7 Закону № 2050-ІІІ не обов`язково має висловлюватися через ухвалення окремого акта індивідуальної дії, оскільки це не передбачено законодавством.

33.Зазначену норму варто тлумачити у її системному зв`язку з нормами статей 2-4 Закону № 2050-ІІІ, які визначають, що компенсація втрати частини доходів через порушення строку їх виплати повинна нараховуватись, у цій справі органами Пенсійного фонду України, у місяці, в якому проведено виплату заборгованості. Відповідно невиплата компенсації у вказаний період свідчить про відмову виплатити таку згідно із Законом № 2050-ІІІ і не потребує оформлення відмови окремим рішенням.

34.Вчинення ж відповідачем активної дії, що проявляється, зокрема, у наданні листа-відповіді на звернення особи щодо виплати належних їй сум компенсації, слід розглядати лише як додаткову форму повідомлення про відмову.».

Отже, у цій справі судова палата дійшла висновку, що відмова відповідача у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розумінні статті 7 Закону № 2050-ІІІ не обов`язково має висловлюватися через ухвалення окремого акта індивідуальної дії, оскільки це не передбачено законодавством.

Враховуючи те, що судом встановлено факт безпідставного встановлення позивачу пенсії у твердому розмірі та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату пенсії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при виконанні рішення суду строк виплати пенсії з 21.11.2019 буде порушеним, тому позивач набув право на нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів, що узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18 та Верховного Суду в постановах від 30.07.2020 у справі №461/5775/16-а, від 30.07.2020 у справі №802/798/18-а, від 24.09.2020 у справі № 0240/3646/18-а, від 24.09.2020 у справі № 806/1754/18.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо визначення ОСОБА_2 пенсії у разі втраті годувальника починаючи з 21.11.2019 року в твердому розмірі довічно, без обов`язкового врахування автоматичних перерахунків відповідно до ст. 28, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції на момент фактичної виплати;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 21.11.2019 року без застосування до її пенсійних виплат напису у графі Особливості «Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм. - з 21.11.2019 по довічно», враховуючи автоматичні масові перерахунки пенсії відповідно до статей 28, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з нарахуванням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії, з урахуванням виплачених сум.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі № 360/1484/23 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 26 червня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв