Справа № 489/2274/24
Суддя: Микульшина Г. А.
Дата ухвалення: 2024-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/2274/24
Провадження № 2-а/489/34/24
РІШЕННЯ

Іменем України

21 червня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Тищенко Д.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 , його представника - адвоката Саченка А.П.,

представника Управління патрульної поліції в Миколаївській області Палієнко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив

В квітні 2024 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Саченка А.П. звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 16.03.2024 відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 046880, відповідно до якої він начебто керуював транспортним засобом Audi A4, номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом, відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. ОСОБА_1 свою провину у вчиненні даного правопорушення заперечує. Посилається на те, що він є військовослужбовцем та у вказаний в постанові час керував транспортним засобом в стані крайньої необхідності виконуючи бойове розпорядження командира, та не мав можливості іншим чином виконати його своєчасно та в повному обсязі без використання автомобіля. Також зазначав про те, що всупереч вимог діючого законодавства оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не містить інформації про фіксацію правопорушення та відомості про технічний засіб, яким таку фіксацію було здійснено. Тож вважає, що належні та допустимі докази вчинення ним адміністративного правопорушення відсутні.

Посилаючись на вищевикладені обставини, ОСОБА_1 просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову серії БАД № 046880, винесену інспектором поліції 1 роти 2 батальйону УПП в Миколаївській області Велинцем В.М. від 16.03.2024; стягнути з УПП в Миколаївській області на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18 000,00 грн. Додатково зазначав, що у відповідності до положень КАС України докази сплати ним витрат на професійну правничу допомогу будуть надані суду протягом 5 днів з моменту постановлення рішення судом.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.04.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи; визнано поважними причини пропуску позивачем для звернення до суду, в зв`язку з чим такий строк поновлено.

23.04.2024 на адресу суду від представника відповідача Управління патрульної поліції в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що під час несення служби 16.03.2024 інспектором УПП в Миколаївській області був зупинений транспортний засіб Audi A4, номерний знак НОМЕР_1 , за перевищення дозволеної швидкості руху на 50 км/год. Під час перевірки документів було встановлено, що водій ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії. Під час спілкування з працівниками поліції водій повідомив, що посвідчення водія не отримував. При перевірці через інформаційний портал Національної поліції виявилось, що постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 29.04.2023 по справі № 213/227/23 ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами на строк 5 років. Після цього щодо нього було складено постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Факт скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, підтверджується відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів 474068, 471224. Твердження позивача про те, що в матеріалах постанови про адміністративне правопорушення не міститься посилання на технічні пристрої, якими здійснювалась відеофіксація порушення, не відповідає дійсності та спростовується змістом оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Саченко А.П. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Причин неявки свідка, забезпечення явки якого було покладено на них не пояснили.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Миколаївській області Палієнко Н.С. в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у відзиві, просила відмовити в його задоволенні. Також заявила клопотання про доручення до матеріалів справи доказів щодо причини зупинки 16.03.2024 автомобіля Audi A4, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача, враховуючи доводи його представника, озвучені у вступному слові 31.05.2024, у зв`язку з чим просили поновити строк на їх подачу. Протокольно вказане клопотання задоволено.

Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними управлінських функцій.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 046880, вбачається, що ОСОБА_1 о 14:53 в м. Миколаїв, Заводський район, вул. Погранична, 143, керуючи транспортним засобом Audi A4, номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 100 км/год в населеному пункті. Під час перевірки документів було встановлено, що 20.01.2023 рішенням Інгулецького районного суду м. Кривий Ріг у справі № 343 за протоколом ААД № 422962 від 18.01.2023 був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 5 років, чим порушив п. 2.1 а та 2.4 а ПДР України керування. Вказане адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, внаслідок чого на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 20 400,00 грн. Згідно п. 7 вказаної постанови до неї додаються: 474068, 471224.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлений Правилами дорожнього руху.

Згідно п. 2.1 а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У відповідності до п. 2.4 а Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

В той же час відповідно до положень частини 4 статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

У відповідності до частини 5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував (не має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

06.06.2022 ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (як зазначено і постанові Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 29.03.2023 по справі № 213/337/23).

Відповідно до постанови Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 29.03.2023 по справі № 213/337/23 (провадження № 3/213/319/23) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Під час несення служби 16.03.2024 інспектором УПП в Миколаївській області був зупинений транспортний засіб Audi A4, номерний знак НОМЕР_1 , за перевищення дозволеної швидкості руху на 50 км/год. Під час перевірки документів було встановлено, що водій ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії. Під час спілкування з працівниками поліції водій повідомив, що посвідчення водія не отримував. При перевірці через інформаційний портал Національної поліції виявилось, що постановою Інгулецьеого районного суду м. Кривого Рогу від 29.04.2023 по справі № 213/227/23 ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами на строк 5 років. Після цього щодо нього було складено постанову за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Факт скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, підтверджується відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів 474068, 471224.

З відеозаписів, долучених до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 перебував за кермом в цивільному одязі, а не в формі Збройних Сил України. Більш того, разом з ним в автомобілі на передньому пасажирському сидінні знаходилась молода дівчина, яка також була одягнена в цивільний, а не у відповідний формений, одяг. При цьому, ОСОБА_1 на відеозаписі повідомляє працівникам поліції, що знає зміст постанови Інгулецьеого районного суду м. Кривого Рогу від 29.04.2023 по справі № 213/227/23 та про те, що він позбавлений права керування транспортними засобами на строк 5 років, на відеозаписі повідомляє працівникам поліції, що нібито дана постанова оскаржена ним до апеляційного суду. Однак у судовому засіданні 21.06.2024 ОСОБА_1 на питання не підтвердив оскарження ним вказаної постанови апеляційному порядку.

До позовної заяви ОСОБА_1 долучено копію листа від 26.03.2024, підписаного від імені командира ІНФОРМАЦІЯ_2 (не зазначено, 3 загону чого, якого військового формування), згідно якого останній повідомляє, що військовослужбовець НОМЕР_2 загону військової частини НОМЕР_3 , старшина 2 статті ОСОБА_1 використовує автомобіль марки Audi A4, номерний знак НОМЕР_1 , у т.ч. на території м. Миколаєва Миколаївської області, у зв`язку з службовою необхідністю, для недопущення використання службового транспорту для виконання специфічних завдань. Разом з тим, вказаний документ не підтверджує ту обставину, що існувала крайня (нагальна) необхідність, бойове розпорядження, яке потребувало керування позивачем автомобілем саме 16.03.2024 о 14:53 год. Крім того, вказаний документ виготовлений без використання фірмового бланку, не містить обов`язкових реквізитів (вихідного номеру, тощо), не надано доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_2 на видання відповідних підтверджуючих листів. При цьому, в судове засідання ОСОБА_3 для допиту його в якості свідка не з`явився, забезпечення його явки було покладено на позивача, його представнику адвокату Саченку А.П. була надана повістка суду від 31.05.2024 для передачі та вручення свідку.

За таких обставин, посилання позивача на те, що на час складання оскаржуваної постанови ним виконувалось бойове розпорядження командира, не підтверджене належними та допустимими доказами та не може бути прийняте судом до уваги.

Змістом оскаржуваної постанови також спростовується твердження позивача про те, що працівниками поліції при її складанні не було зазначено посилання на технічні засоби, якими було зафіксовано факт вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки відповідна вказівка міститься в п. 7 постанови серії БАД № 046880 «До постанови додаються».

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Факт скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, підтверджується, в тому числі, наданими представником відповідача доказами у вигляді записів з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції. Також факт керування транспортним засобом не заперечується самим ОСОБА_1 в поданій позовній заяві.

Згідно із частиною першою ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, які ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Наданий відповідачем відеозапис може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП, а відтак зафіксовані на технічному носії інформації відомості враховуються судом при винесенні рішення.

При цьому, суд вважає наданий відеозапис належним та допустимим доказом при розгляді питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки він є змістовним, узгоджується з поясненнями сторін.

Суд вважає, що дані відеозапису з відеореєстратора, закріпленого в службовому автомобілі поліції, підтверджують висновки інспектора щодо обставин справи, а тому є належним та допустимим доказом в розумінні КУпАП, що доводить вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Суд повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Аналізуючи обставини справи, досліджені матеріали в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, за порушення якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наявність в матеріалах справи доказів, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, що відповідає п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України.

У відповідності до ст. 139 КАС України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись статтями 18, 19, 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Судові витрати у справі компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1.

Повний текст рішення складено 26.06.2024.

Суддя Г.А. Микульшина