Справа № 381/1087/24
Суддя: Ковалевська Л. М.
Дата ухвалення: 2024-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року Суддя Фастівського міськрайцонного суду Київської області Ковалевська Л.М., розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, 3-ї особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: інспектор 2 взводу 1 роти 1 бат управління патрульної поліції в Чернігівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення до відповідача Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції.

В позові посилається на те, що постановою серії ЕНА №155115 в справі про адміністративне правопорушення, інспектором 2 взводу 1 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , 29 лютого 2024 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 гривень.

Оскаржувану постанову було винесено на підставі, нібито порушення позивачем вимог п. 21.11.б Правил дорожнього руху України, а саме за текстом постанови, порушення правил перевезення дітей, що не досягли 12 років без ременя безпеки.

Не погоджуючись зі складеною постановою про адміністративне правопорушення, позивач зауважила про це поліцейському, наголошувала на відсутності складу будь якого правопорушення у своїх діях, відсутність обставин, на які посилався поліцейський при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Матеріали справи не містили жодних доказів, що зріст дитини, яку перевозили в автомобілі, складав менше 145 см, зокрема результатів вимірювання тощо, не зазначено анкетних даних дитини та вік.

Позивач звертає увагу суду на те, що транспортний засіб, у якому вона знаходилася був зупинений поліцейським безпідставно, оскільки останньою не було допущено будь яких порушень ПДР, позивач, як особа, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності, не була повідомлена про причини такої зупинки.

Постанова серії ЕНА №2130214 від 12.05.2024 року не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП.

Просить суд постанову серії ЕНА №155115 від 29.02.2024 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 10 ст. 121 КУпАП та накладення на ОСОБА_3 штрафу у розмірі 510 гривень скасувати, у зв`язку з відсутністю в діях складу правопорушення.

11.03.2024 позивач ОСОБА_1 до канцелярії суду подала заяву про уточнення позовних вимог, де просила визнати протиправною та скасувати постанову інспектора про притягнення її до адміністративної відповідальності, а також, закрити провадження у справі та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір у сумі 605,60 грн.

Ухвалою судді від 11 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до судового засідання, а також, залучено до участі у справі 3-ю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: інспектора 2 взводу 1 роти 1 бат управління патрульної поліції в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Гунько В.С.

08.04.2024 до канцелярії суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи в її відсутності.

09 квітня 2024 року від Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позов, в якому вони зазначають, що управління патрульної поліції в Чернігівській області немає статусу юридичної особи, а є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції, тому є неналежним відповідачем у справі.

Щодо обставин справи пояснюють наступне.

Щодо правомірності зупинки транспортного засобу та перевірки документів зазначили, що на даний час в Україні діє воєнний стан, у зв`язку з чим повноваження поліцейських розширенні, про що внесені зміни на законодавчому рівні. Тому, зупинка транспортного засобу позивача була зумовлена проїздом через ДСПП стаціонарний пост патрульної поліції.

Після зупинки транспортного засобу, поліцейським було виявлено, що в транспортному засобі перебуває дитина, зріст якої був менше 150 см., яку водій перевозила на задньому сидінні без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією транспортного засобу, чим порушила вимоги п. 21.11 б) ПДР, якими визначено, що забороняється перевозити дітей, зріст яких менше 150 см, у транспортних засобах без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу, на задньому сидінні мотоцикла та мопеда.

Також, зазначають, що у п. 5 (в частині суть та обставини правопорушення) під час винесення оскаржуваної постанови, було допущено технічну описку, а саме замість «150 см», вказано «145 см». Зазначена помилка є саме технічною опискою, адже поліцейським під час спілкування з позивачкою повідомляв останній, що зросту в 145 см не достатньо для перевезення дитини без використання дитячих утримуючих систем, що свідчить про вірне встановлення останнім всіх обставив справи.

Правомірність дій поліцейського та наявність і діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 10 ст. 121 КУпАП, підтверджується наявним відеозаписом, здійсненим на нагрудний відеореєстратор поліцейського. Цим же відеозаписом підтверджується наявність дитини на задньому сидінні авто.

Вважають, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП. Поліцейський патрульної поліції мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу, пред`явив законну та обґрунтовану вимогу щодо надання документів передбачених законодавством, ним дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів, тому просять відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 30 квітня 2024 року замінено неналежного відповідача у даній справі Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції на Департамент патрульної поліції, .

20.06.2024 до канцелярії суду позивачем ОСОБА_1 подано письмові пояснення, в яких вона зазначає, що жодних правил дорожнього руху не порушувала, крім цього працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належним чином та допустимими доказами факту порушення нею положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 «Про Національну Поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останньої. Зазначає, що правила дорожнього руху вона не порушувала, що доведено відеозаписом, на запитання про причину зупинки, інспектор повідомив, що вона правил не порушувала. Син позивачки перебував у автомобілі пристебнутий за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу. Також, повідомила, що вага дитини становить 40 кг, а зріст 150 см. Крім того інспектором не було належно виміряно зріст дитини, а фактично було вказано на свій розсуд, оскільки ним не пред`явлено повірку на той прилад, яким міряв і на відеозаписі не показано, чим він міряв і як він міряв в зв`язку з темною порою доби. Також, позивач звертає увагу суду на те, що інспектором у оскаржуваній постанові допущено помилку, виправлення якої є недопустимим. Тому, просить суд, розглядати справу в її відсутність, позов задовольнити в повному обсязі визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 29.02.2024, серії ЕНА №1555115 у справі про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 10 ст.121 КУпАП, а також закрити провадження по справі та стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн з відповідача на користь позивачки.

В судове засідання сторони не з`явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивачем подано заяву про розгляд справи в її відсутності, та про задоволення позовних вимог.

16.05.2024 від представника належного відповідача Департаменту патрульної поліції електронною поштою надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача з урахуванням відзиву на позовну заяву

Третя особа: інспектор 2 взводу 1 роти 1 бат управління патрульної поліції в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 причину неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав..

Судом встановлено, що 29 лютого 2024 року інспектором 2 взводу 1 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Гунько В.С. було складено Постанову на ОСОБА_4 , якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП (перевезення дитини зростом до 145 см у транспортному засобі без використання дитячої утримуючої системи, яка дає змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією транспортного засобу, чим порушив п. 21.11.б ПДР) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень, що підтверджується постановою серії ЕНА №1555115 від 29.02.2024 року (а.с.15).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 після укладення шлюбу з ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с.12).

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопо-рушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1,2,6 ст.77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Отже, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, повинна містити відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що постановою серії ЕНА №155115 в справі про адміністративне правопорушення, інспектором 2 взводу 1 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , 29 лютого 2024 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 гривень.

Оскаржувану постанову було винесено на підставі, нібито порушення позивачем вимог п. 21.11.б Правил дорожнього руху України, а саме за текстом постанови, порушення правил перевезення дітей, що не досягли 12 років без ременя безпеки, а саме перевозила дитину зростом до 150 см, без дитячої утримуваної системи, що дає змогу пристебнути дитину за допомогою ременю безпеки.

Частиною 10 ст.121 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил перевезення дітей.

В свою чергу п.п.«б» п.21.11 ПДР України забороняється перевозити дітей, зріст яких менше 150 см, у транспортних засобах без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу; на задньому сидінні мотоцикла та мопеда, крім: транспортних засобів, що здійснюють регулярні, регулярні спеціальні та нерегулярні пасажирські автобусні перевезення, за умови дотримання встановлених цими Правилами обмежень швидкості руху; спеціалізованих санітарних автомобілів бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, оперативних транспортних засобів Міноборони, МВС, Національної поліції, ДСНС, Держприкордонслужби, Служби безпеки, Управління державної охорони під час виконання ними невідкладного службового завдання.

Згідно позовної заяви вбачається, що позивачка заперечувала факт порушення нею вимог п.п.«б» п.21.11 ПДР України.

З оскаржуваної постанови вбачається, що остання не містить посилань на будь-які докази, що підтверджують зафіксовані в ній обставини.

Під час розгляду справи відповідачами відповідних доказів суду також не представлено.

В той час, як обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто, зібраними у встановленому КУпАП порядку.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010 року.

Частиною 3 ст.286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Судом, під час розгляду справи, було оглянуто відеозапис фіксації адміністративного правопорушення.

Посилання представника відповідача на відеозапис, як доказ здійснення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення ч.10 ст.121 КУпАП не беруться судом до уваги, оскільки відеозапис не містить чіткого фіксування факту здійснення правопорушення, що відбувалось в темну пору доби.

Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що правопорушення, вчинене ОСОБА_1 відповідальність за яке передбачена ч. 10 ст. 121 КУпАП, а саме порушення правил перевезення дітей, зріст яких менше 150 см, в даному випадку не доведена, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували зріст дитини, яку перевозила в транспортному засобі ОСОБА_8 , а тому суд приходить до висновку про обгрунтованість позову та необхідність його задоволення, скасувавши постанову серії із закриттям провадження по справі .

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України стягнути з Головного Управління Національної поліції в Київсьій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивачки судовий збір в сумі 635 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 121 КУпАП, ст.ст. 160-165, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 до Департаменту патрульної поліції, (юридична адреса: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ), 3-ї особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: інспектор 2 взводу 1 роти 1 бат управління патрульної поліції в Чернігівській області старший лейтенант поліції Гунько Віталій Сергійович про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії ЕНА №1555115 від 29.02.2024 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 10 ст. 121 КУпАП та накладення на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 штрафу у розмірі 510 гривень скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в діях складу правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (юридична адреса: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, ) за рахунок бюджетних асигнувань в рахунок відшкодування на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 635,60 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в порядку і в строки передбачені ст. 295 КАС України.

Суддя Л.М.Ковалевська