Справа № 420/36764/23
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 червня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 яка діє в своїх інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України за участю третьої особи - оперуповноваженої особи старший лейтенант Департаменту стратегічних розслідувань Полоз Альона Михайлівна про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 яка діє в своїх інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України за участю третьої особи - оперуповноваженої особи старший лейтенант Департаменту стратегічних розслідувань Полоз Альона Михайлівна в якому просить суд:

визнати протиправними дії Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, вчинені відносно ОСОБА_1 , 1986 р.н., РНОКПП: НОМЕР_1 , та неповнолітньої ОСОБА_2 , 21-22 грудня 2023 року, які полягали в порушенні оперуповноваженою особою старшим лейтенантом Департаменту стратегічних розслідувань Полоз Альоною Михайлівною та іншими особами, які її супроводжували, ст. 8 Європейської Конвенції з прав людини, ст.32 Конституції України, ч. 3 ст. 18, ч. 4 ст. 30, 31, ч. 2 ст. 33 ЗУ Про Національну Поліцію України;

зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 25.12.2023 про застосування до оперуповноваженої особи старшого лейтенанта Департамент стратегічних розслідувань Полоз Альони Михайлівни (спеціальний жетон №0151860, посвідчення серії НОМЕР_2 ) та осіб, які її супроводжували, дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що дії поліцейської ОСОБА_3 свідчать про незаконне переслідування ОСОБА_1 та членів її сім`ї та про явне перевищення ОСОБА_4 своїх службових повноважень., бо у період з 21.12.2023 до 22.12.2023 у поліцейського ОСОБА_4 не було легітимної мети перебувати в с. Крижанівка Одеської області за адресою Одеська область, с.Крижанівка, в.Гагаріна, б. 47а.

У позовній заяві позивачем зазначено, що вона не звертається із позовними вимогами з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення її до адміністративної відповідальності (ст. 286 КАС України), а звертається із позовними вимогами встановити в суді протиправність дій поліцейських, які діяли від імені Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (надалі відповідач) та якими порушили ст. 8 ЄВРОПЕЙСЬКОЇ КОНВЕНЦІЇ З ПРАВ ЛЮДИНИ, ст. 32 Конституції України, ст.ст. 18, 30, 31, ч. 2 ст. 33 ЗУ "Про національну поліцію", незаконно слідкували за позивачкою-1 в м. Одеса в період з 21 по 22 грудня 2023 року

На виконання ухвали суду 12.06.2024 року Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України надано копії службового розслідування відповідно до яких судом встановлено, що працівниками УСР в Дніпропетровській області ДСР НП України, 19.12.2023 складено проекти 8 протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, стосовно арбітражної керуючої ліквідатора ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ» Сластнікової Г.О. (4 протоколи за ч.1 ст.172-7 КУпАП; 4 протоколи за ч.2 ст.172-7 КупАП). Проекти зазначених протоколів погоджено Дніпропетровською обласною прокуратурою вручення та надіслання до суду, що підтверджується листом Дніпропетровської обласної прокуратури від 19.12.2023 № 17-378вих23. Для дотримання вимог ст. 256 КУпАП (протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності) та ст. 268 КУпАП (при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, про що робиться відмітка у протоколі), на підставі наказу УСР в Дніпропетровській області ДСР НП України № 628 від 20.12.2023 до м. Одеса та Одеської області було відряджено двох працівників 6-го відділу (протидії корупції) УСР в Дніпропетровській області на службовому автомобілі, у цивільному одязі, без табельної вогнепальної зброї.

Суд звертає увагу, що згідно з статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Предметна юрисдикція це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктами 2, 7, 8 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, у тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частин першої та третьої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Такий висновок сформовано зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі №817/986/17.

Позивач в позовній заяві оскаржує дії Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, вчинені відносно ОСОБА_1 , 1986 р.н., РНОКПП: НОМЕР_1 , та неповнолітньої ОСОБА_2 , 21-22 грудня 2023 року, які полягали в порушенні оперуповноваженою особою старшим лейтенантом Департаменту стратегічних розслідувань Полоз А.М. та іншими особами, які її супроводжували, ст. 8 Європейської Конвенції з прав людини, ст.32 Конституції України, ч. 3 ст. 18, ч. 4 ст. 30, 31, ч. 2 ст. 33 ЗУ Про Національну Поліцію України, які в свою чергу здійснені для дотримання вимог ст. 256 КУпАП (протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності) та ст. 268 КУпАП (при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності

Суд зазначає, що та обставина, що відповідач у справі є суб`єктом владних повноважень, не змінює правову природу спірних правовідносин і не робить цей спір публічно-правовим.

Згідно з частиною першою статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам зокрема підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини другої статті 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Статтею 221 КУпАП визначено, що судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - четвертою та сьомою статті 41, статтями 41-1 - 41-3, 42-1, 42-2, частиною першою статті 44, статтями 44-1, 46-1, 46-2, 51, 51-2, частинами другою, четвертою та п`ятою статті 85, статтями 85-1, 88 - 88-2, 89, 90, 91, 91-5, 92-1, 96-2, 98, 101-103, 103-3, частиною першою статті 106-1, статтями 106-2, 107-1, частиною другою статті 112, частинами четвертою, сьомою і дев`ятою статті 121, частиною четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною третьою статті 126, частиною четвертою статті 127, статтею 127-1, статтею 130, частиною третьою статті 133, статтями 135-1, 139, частиною четвертою статті 140, статтями 146, 149-1, частиною другою статті 154, статтею 155-1, частинами першою, третьою і четвертою статті 156, статтями 160, 162, 162-1, 162-3, 163-1 - 163-4, частиною другою статті 163-7, статтями 163-12, частинами другою і третьою статті 163-17, статтями 164, 164-3, 164-5 - 164-19, 166-1 - 166-4, частинами першою, другою, дев`ятою та десятою статті 166-6, 166-8 - 166-12, 166-14 - 166-18, 166-21, 166-22, 166-23, 166-24, 166-25, 171-2, 172-4 - 172-20, 173 - 173-2, 173-4, 174, 177-2, частиною третьою статті 178, статтею 180-1, частинами першою, другою і третьою статті 181, частиною другою статті 182, статтями 183-1 - 185-11, 185-13, 186-1, 186-5 - 186-8, 187, 188, 188-1, 188-13 (крім справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з невиконанням законних вимог державного виконавця), 188-14, 188-16, 188-17, 188-19, 188-22, 188-25, 188-27, 188-28, 188-31, 188-32, 188-33, 188-34, 188-35, 188-38, 188-39, 188-40, 188-41, 188-45, 188-46, 188-47, 188-48, 188-49, 188-50, частиною першою статті 189-1, статтями 189-3, 190, 191, 193, 195-1 - 195-6, статтями 204-1, 204-3, 206-1, 212-2 - 212-21 цього Кодексу, а також справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч.2 ст.239 КАС України).

Варто зазначити, що відповідно до частини 1 статті 318 КАС України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Отже, порушення окружним адміністративним судом правил як предметної, так і територіальної підсудності є підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Наведене дає підстави стверджувати, що процесуальний закон забороняє адміністративним судам розглядати справи, які йому не підсудні, за виключенням випадків коли позовні вимоги пов`язані між собою.

Також, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» (заява № 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12 жовтня 1978 року) висловлено думку, що термін «суд, встановлений законом» у статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

З огляду на наведене суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дії Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, вчинені відносно ОСОБА_1 , 1986 р.н., РНОКПП: НОМЕР_1 , та неповнолітньої ОСОБА_2 , 21-22 грудня 2023 року, які полягали в порушенні оперуповноваженою особою старшим лейтенантом Департаменту стратегічних розслідувань Полоз А.М. та іншими особами, які її супроводжували, ст. 8 Європейської Конвенції з прав людини, ст.32 Конституції України, ч. 3 ст. 18, ч. 4 ст. 30, 31, ч. 2 ст. 33 ЗУ Про Національну Поліцію України.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.19, 20, 29, 238,239,241-243,248,256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 яка діє в своїх інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України за участю третьої особи - оперуповноваженої особи старший лейтенант Департаменту стратегічних розслідувань Полоз Альона Михайлівна про визнання протиправними дії Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, вчинені відносно ОСОБА_1 , 1986 р.н., РНОКПП: НОМЕР_1 , та неповнолітньої ОСОБА_2 , 21-22 грудня 2023 року, які полягали в порушенні оперуповноваженою особою старшим лейтенантом Департаменту стратегічних розслідувань Полоз Альоною Михайлівною та іншими особами, які її супроводжували, ст. 8 Європейської Конвенції з прав людини, ст.32 Конституції України, ч. 3 ст. 18, ч. 4 ст. 30, 31, ч. 2 ст. 33 ЗУ Про Національну Поліцію України.

Роз`яснити позивачу, що згідно ч.1 ст.239 КАС України, останній має право на звернення з вказаними позовними вимогами до відповідного місцевого загального суду як адміністративного.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К.Василяка