Справа № 480/7927/23
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 р.Справа № 480/7927/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Щурової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.03.2024, (головуючий суддя І інстанції: І.Г. Шевченко) по справі № 480/7927/23

за позовом ОСОБА_1

до державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Балаби Ліни Олександрівни , Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)

про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила:

визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.02.2022 №68651417 за виконавчим документом постановою про стягнення виконавчого збору від 16.07.2021 №54201501.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.03.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що виконавчий збір стягується лише за фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим документом.

Вказує, що в межах виконавчого провадження № 54201501 було чотири солідарних боржника, проте стягнення коштів проводилось лише з двох ОСОБА_2 ОСОБА_3 . Враховуючи, що стягнення з ОСОБА_1 по виконавчому документу не проводилось, державний виконавець фактично намагається повторно стягнути виконавчий збір не з того солідарного боржника, який виконав судове рішення.

Посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 2540/3203/18.

Ковпаківський відділ державної виконавчої служби м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі відповідач 1) подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Державний виконавець Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Балаба Л.О. (далі відповідач 2) не надала відзив на апеляційну скаргу.

Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.07.2011 у справі №1806/2-521/11, з урахуванням рішення Апеляційного суду Сумської області від 27.07.2012 у справі №1806/2-521/11:

стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ Надра заборгованість по договору кредитної лінії від 19 лютого 2008 року № 15/2008/441607/2/388 в сумі 398 293 грн. 28 коп.;

в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 19 лютого 2008 року в розмірі 49 953,38 дол. США., що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 398 293,28 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , ОСОБА_1 шляхом проведення прилюдних торгів;

надано ПАТ КБ Надра право на отримання витягу (на відчуження) з реєстру прав власності на двохкімнатну квартиру загальною площею 48,9 м.кв., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та будь-яких інших документів необхідних для виконання рішення суду.

27.06.2017 Ковпаківським ВДВС у м. Суми відкрито виконавче провадження № 54201501 з приводу примусового виконання виконавчого листа №1806/2-521, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми.

16.07.2021 відповідачем 1 в межах виконавчого провадження №54201501 винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 39 829,33 грн.(а.с.85).

14.02.2022 головним державним виконавцем Ковпаківського ВДВС у м. Суми Балабою Л.О. на підставі п. 9 ч.1 ст.39 Закону України Про виконавче провадження прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 54201501 у зв`язку з погашенням заборгованості в повному обсязі (зв.б. а.с.85).

Цього ж дня відповідачем 2 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 68651417 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 54201501, виданого 16.07.2021 Ковпаківським відділом державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 83).

Не погодившись із вищенаведеною постановою, позивач звернулась за захистом своїх прав до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірна постанова прийнята відповідачем 1 в межах повноважень та в спосіб, передбачений чинним законодавством.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина 1 ст. 5 зазначеного Закону передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

За правилами ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до приписів частин 1, 2, 4 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

За правилами ч. 6 ст. 27 закону № 1404-VIII у разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Згідно з частинами 1-3 ст. 40 Закону № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до Закону № 1404-VIII Міністерством юстиції України 02 квітня 2012 року прийнято наказ № 512/5, яким затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі - Інструкція № 512/5).

Пунктом 8 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 визначено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону № 1404-VIII.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

З огляду на наведені норми Закону № 1404-VIII та положення Інструкції № 512/5 колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 27 Закону № 1404-VIII постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю. При наступних пред`явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується у частині, що не була стягнута при попередньому виконанні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі 821/1109/17.

Окрім того, зазначене узгоджується з пунктами 20, 22 розділу ІІІ Інструкції № 512/5, відповідно до яких повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Отже, з наведеного вбачається що після повернення виконавчого документа стягувачу виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, у якому наводить суму стягнутої та залишок нестягненої суми виконавчого збору задля того, щоб відкоригувати послідуюче стягнення виконавчого збору, у разі повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання. Водночас, така сума стягнення аж ніяк не впливає на розмір виконавчого збору, який після внесення змін до статті 27 Закону № 1404-VIII стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

Таким чином, у випадках передбачених чинним законодавством, після повернення виконавчого документа або закриття виконавчого провадження, якщо виконавчий збір не було стягнуто, відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору є обов`язком, а не правом державного виконавця.

Аналогічна правова позиція викладена постановах Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 460/2478/19, від 26 січня 2022 року у справі № 460/5748/21.

Судом встановлено, що 16.07.2021 Ковпаківським ВДВС у м. Суми прийнято постанову в межах виконавчого провадження № 54201501 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 39 829,33 грн, яка є чинною і її правомірність не є предметом розгляду у межах цієї справи.

Державним виконавцем закінчено виконавче провадження № 54201501 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII, про що винесена постанова від 14.02.2022, яка учасниками виконавчого провадження не оспорюється.

Того ж дня, 14.02.2022 державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 68651417 з виконання постанови ВП № 54201501 від 16.07.2021 про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору.

На підставі наведених правових норм та встановлених у ході судового розгляду фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору відповідає вимогам ст. 27 Закону № 1404-VIII та винесена із дотриманням норм законодавства.

Доводи апелянта про те, що виконавчий збір стягується лише за фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим документом, проте з ОСОБА_1 стягнення не проводилось колегія суддів вважає такими, що фактично свідчать про незгоду з постановою від 16.07.2021 про стягнення виконавчого збору, яка нею не оскаржувалась, а тому суд не надає оцінки правомірності її прийняття.

Доводи скаржника про неврахування судом першої інстанції постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 2540/3203/18 колегія суддів відхиляє, оскільки її ухвалено за інших фактологічних умов і нормативного регулювання, тобто правовідносини у цих справах не є подібними до правовідносин що є предметом розгляду у цій справі.

Так, у справі № 2540/3203/18 предметом судового розгляду була постанова про стягнення виконавчого збору, тоді як у справі, що розглядається спірною є постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору.

В даній справі виконавчий документ - постанова про стягнення виконавчого збору, за яким відкрито виконавче провадження ОСОБА_1 не оскаржується.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому постанова від 14.02.2022 є правомірною та не підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 287, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.03.2024 по справі № 480/7927/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій