Справа № 160/10609/24
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КІО-ПРЕС 2013» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КІО-ПРЕС 2013» (далі позивач, ТОВ «КІО-ПРЕС 2013») до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач, контролюючий орган, ГУ ДПС у Дніпропетровській області), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №034240/04-36-09-02/38422452 від 23.09.2023 р., яким застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі: 17 000 грн. - за реалізацію тютюнових виробів без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами; 10 000 грн. - за реалізацію тютюнових виробів за цінами вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби;
- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №034238/04-36-09-02/38422452 від 23.09.2023 р., яким застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі: 17 000 грн. - за реалізацію тютюнових виробів без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами; 10 000 грн. - за реалізацію тютюнових виробів за цінами вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби;
- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №034242/04-36-09-02/38422452 від 23.09.2023 р., яким застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі: 17 000 грн. - за реалізацію тютюнових виробів без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами: 10 000 грн. - за реалізацію тютюнових виробів за цінами вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби;
В обґрунтування позовних вимог ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» зазначено, що висновки контролюючого органу в Актах перевірки №3332/04-36-09-02/38422452 від 22.09.2023 р., №3331/04-36-09- 02/38422452 від 22.09.2023 р., №3333/04-36-09-02/38422452 від 22.09.2023 р. стосовно порушення ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» податкового законодавства, а також Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 р. базуються виключно на припущеннях, оскільки, роблячи висновки про порушення позивачем податкового законодавства та норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 р., податковий орган не навів жодних доказів про те що саме ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» здійснював підприємницьку діяльність по продажу тютюнових виробів на об`єктах, що перевірялися. При цьому, позивач зазначив, що при проведенні фактичних перевірок представник особи суб`єкта господарювання був відсутній. Також позивач зауважив, що в актах перевірки зазначено, що про вручення письмових вимог про надання відповідних документів реалізаторам, особу яких не встановлено. Одночасно із цим позивач наголосив, що підписи таких осіб в актах відсутні й факт трудових, або будь-яких інших відносин ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» та вказаних осіб не доведено. Також відсутні відомості щодо складання відповідачем актів про відмову у допуску до проведення перевірки, та/або акти у разі відмови отримати примірник цих актів чи надати письмові пояснення до них, що реєструються в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня. Позивач стверджує, що ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» жодних повідомлень про надання копій документів та пояснень до актів перевірки не отримувало. Позивач зауважив, що основним видом економічної діяльності ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Додатково позивач повідомив суд, що між Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Благоустрій» та ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» укладено ряд договорів про використання об`єктів (елементів) благоустрою міста не за їх цільовим призначенням (копії цих договорів додано до позовної заяви), у відповідності до цих договорів позивачу надано для використання частини території загального користування - тротуару, який належить територіальній громаді м.Кам`янське. Як стверджує позивач, на наданих для використання територіях ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» було розміщено торгівельні кіоски. При цьому, позивач повідомив, що 01.04.2022 р. між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір оренди №3, у відповідності до якого останньому було надано 24 торгівельних кіоски на території м.Кам`янське для проведення підприємницької діяльності (копія договору з додатками додано до позовної заяви). Строк дії договору до 31.03.2025 р. При цьому, позивач зауважив, що ніякої іншої підприємницької діяльності ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» на території м.Кам`янське не проводить. Позивач повторно зауважив, що в актах перевірки не міститься жодних доказів порушення саме ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» вимог податкового законодавства, а також Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 р. З огляду на викладене, позивач вважає оскаржувані рішення про застосування фінансових санкцій та податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 р. відкрито провадження в адміністративній справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов до наступних висновків.
Позивач перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області (Криворізька південна ДПІ (Центрально-міський район) м.Кривий Ріг), як платник за основним місцем знаходження.
Згідно із даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до видів економічної діяльності позивача, зокрема, належить (за КВЕД):
68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний);
46.49 оптова торгівля іншими товарами господарського призначення;
47.61 роздрібна торгівля книгами в спеціалізованих магазинах;
47.62 роздрібна торгівля газетами та канцелярськими товарами в спеціалізованих магазинах;
68.10 купівля та продаж власного нерухомого майна;
73.11 рекламні агентства.
За результатами вищезазначеної перевірки фахівцями ГУ ДПС у Дніпропетровській області складено Акт «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним» за №3332/04-36-09-02/38422452 від 22.09.2023 р. (далі акт перевірки №3332/04-36-09-02/38422452).
За підсумками фактичної перевірки фахівці ГУ ДПС у Дніпропетровській області в акті перевірки №3332/04-36-09-02/38422452 дійшли висновку, що суб`єктом господарювання порушено вимоги:
- п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України;
- ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, шо використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 р.;
- ст. 11 прим. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 р.
Також фахівцями ГУ ДПС у Дніпропетровській області були складені:
- Акт від 21.09.2023 р. №024894, яким засвідчено факт відмови посадових осіб платника податків (його законних представників, особи, яка здійснювала розрахункові операції) від підпису у направленнях на проведення фактичної перевірки у кіоску за адресою: м.Кам`янське, перехрестя вул. Медичної та пр. Т.Шевченко, що належить ТОВ «КІО-ПРЕС 2013»;
- Акт від 22.09.2023 р., що засвідчує факт відмови від ознайомлення та підписання акту фактичної перевірки, яка була проведена у кіоску за адресою: м.Кам`янське, перехрестя вул. Медичної та пр. Т. Шевченко, що належить ТОВ «КІО-ПРЕС 2013».
Також контролюючий орган звернувся до керівника ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» із письмовою вимогою перевіряючих про надання платником податків документів, в якій просив позивача у зв`язку з проведенням фактичної перевірки на підставі направлень від 12.09.2023 р. за №5573 і за №5574 відповідні документи за період з 01.01.2023 р. по 20.09.2023 р., а саме: книги обліку розрахункових операцій; касові книги; первинні касові документи; документи щодо обліку товарних запасів, у порядку визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку, первинні документи на прибуття товарно-матеріальних цінностей; реєстраційні посвідчення РРО; довідки на книги обліку розрахункових операцій; розрахункові книжки; контрольні стрічки РРО; пояснення по помилково проведеним розрахункам в РРО; договори на обслуговування РРО з сервісними центрами; ліцензії.
На підставі висновків, викладених в акті перевірки, а також з огляду на невиконання позивачем п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, контролюючим органом були винесені:
- рішення про застосування фінансових санкцій №034240/04-36-09-02/38422452 від 23.09.2023 р. на загальну суму 27 000, 00 грн., згідно з яким до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17 000, 00 грн. за реалізацію тютюнових виробів без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, та в сумі 10 000 грн. за реалізацію тютюнових виробів за цінами вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби;
За результатами вищезазначеної перевірки фахівцями ГУ ДПС у Дніпропетровській області складено Акт «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним» за №3331/04-36-09-02/38422452 від 22.09.2023 р. (далі акт перевірки №3331/04-36-09-02/38422452).
За підсумками фактичної перевірки фахівці ГУ ДПС у Дніпропетровській області в акті перевірки №3331/04-36-09-02/38422452 дійшли висновку, що суб`єктом господарювання порушено вимоги:
- п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України;
- ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, шо використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 р.;
- ст. 11 прим. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 р.
Також фахівцями ГУ ДПС у Дніпропетровській області були складені:
Також контролюючий орган звернувся до керівника ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» із письмовою вимогою перевіряючих про надання платником податків документів, в якій просив позивача у зв`язку з проведенням фактичної перевірки на підставі направлень від 12.09.2023 р. за №5575 і за №5576 відповідні документи за період з 01.01.2023 р. по 20.09.2023 р., а саме: книги обліку розрахункових операцій; касові книги; первинні касові документи; документи щодо обліку товарних запасів, у порядку визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку, первинні документи на прибуття товарно-матеріальних цінностей; реєстраційні посвідчення РРО; довідки на книги обліку розрахункових операцій; розрахункові книжки; контрольні стрічки РРО; пояснення по помилково проведеним розрахункам в РРО; договори на обслуговування РРО з сервісними центрами; ліцензії.
На підставі висновків, викладених в акті перевірки, а також з огляду на невиконання позивачем п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, контролюючим органом були винесені:
- рішення про застосування фінансових санкцій №034238/04-36-09-02/38422452 від 23.09.2023 р. на загальну суму 27 000, 00 грн., згідно з яким до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17 000, 00 грн. за реалізацію тютюнових виробів без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, та в сумі 10 000 грн. за реалізацію тютюнових виробів за цінами вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби;
За результатами вищезазначеної перевірки фахівцями ГУ ДПС у Дніпропетровській області складено Акт «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним» за №3333/04-36-09-02/38422458 від 22.09.2023 р. (далі акт перевірки №3333/04-36-09-02/38422458).
За підсумками фактичної перевірки фахівці ГУ ДПС у Дніпропетровській області в акті перевірки №3333/04-36-09-02/38422458 дійшли висновку, що суб`єктом господарювання порушено вимоги:
- п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України;
- ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, шо використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 р.;
- ст. 11 прим. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 р.
Також фахівцями ГУ ДПС у Дніпропетровській області були складені:
На підставі висновків, викладених в акті перевірки, а також з огляду на невиконання позивачем п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, контролюючим органом були винесені:
- рішення про застосування фінансових санкцій №034242/04-36-09-02/38422452 від 23.09.2023 р. на загальну суму 27 000, 00 грн., згідно з яким до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17 000, 00 грн. за реалізацію тютюнових виробів без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, та в сумі 10 000 грн. за реалізацію тютюнових виробів за цінами вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби;
Не погодившись із висновками контролюючого органу та прийнятими ГУ ДПС у Дніпропетровській області рішеннями про застосування фінансових санкцій та податковими повідомленнями-рішеннями, з метою захисту власних прав та інтересів ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» звернулося з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 67 Конституції У країни кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Стаття 68 Конституції України встановлює, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Згідно із приписами п.п. 19-1.1 п. 19-1.1 ст. 19 ПК України, контролюючі органи здійснюють, зокрема, адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.
Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Статтею 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні та фактичні перевірки.
Фактичною вважається перевірка, яка здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючими органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, в тому числі виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки встановлений ст.80 ПК України, а саме, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Отже, попереднє завчасне ознайомлення платника податків з наказом про проведення перевірки та направленнями не передбачено у випадку проведення фактичної перевірки.
Згідно з п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.
За приписами ч. 2 п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.
Відповідно до п. 81.1 ПК України, при пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Так, до відзиву на позовну заяву ГУ ДПС у Дніпропетровській області долучено акти від 21.09.2023 р. №024896, №024894, №024895, якими засвідчено факт відмови посадових осіб платника податків (його законних представників, особи, яка здійснювала розрахункові операції) від підпису у направленнях на проведення фактичної перевірки у кіосках за відповідними адресами.
Відповідно до наведеного п. 81.1 ПК України, непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Слід зауважити, що питання складання неналежним чином (або за відсутності підстав для їх прийняття) відповідних наказів про проведення фактичної перевірки ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» та направлень на перевірку, не покладено в обґрунтування позовних вимог ТОВ «КІО-ПРЕС 2013».
При цьому, позивачем не повідомлено суд про наявність процедурних порушень стосовно не вручення/неналежного вручення відповідних наказів, направлень, актів перевірок та оскаржуваних рішень про застосування фінансових санкцій й податкових повідомлень-рішень.
Таким чином, судом не встановлено порушень з боку ГУ ДПС у Дніпропетровській області процедури проведення відповідних перевірок.
З метою всебічного з`ясування всіх обставин справи суд вважає за необхідне надати правову оцінку суті встановлених порушень.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-BP від 19.12.1995 р. (в редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №481/95-BP).
Згідно із приписами ст. 15 Закону №481/95-BP, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Встановлена виробником або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби, тютюн, промислові замінники тютюну наноситься на пачку, коробку або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення (ч. 1 ст. 11-1 Закону №481/95-BP).
Відповідно до ч.10 ст.18 Закону №481/95-ВР надано Кабінету Міністрів України право використовувати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово - відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» №957 від 30.10.2008 р. встановлено розмір мінімальних оптово-відпускних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва згідно з додатком.
Так, в ході фактичних перевірок контролюючим органом встановлено факт реалізації у кіосках за відповідними адресами товарів (зокрема, тютюнових виробів - пачки сигарет «SOBRANIE») за відсутності ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами.
Одночасно із цим фахівцями ГУ ДПС у Дніпропетровській області в актах про результати фактичних перевірок зазначено про порушення позивачем вимог ст. 11-1 Закону №481/95-BP у вигляді реалізації тютюнових виробів за цінами вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби.
Вищенаведені обставини слугували підставою для накладення на позивача фінансових санкцій згідно оскаржуваних рішень про застосування фінансових санкцій.
Відповідальність за вищевказані порушення передбачена ст.17 Закону №481/95-ВР, а саме:
Таким чином, загальна сума штрафних санкцій, визначена у спірних рішеннях про застосування фінансових санкцій становить 81 000 грн.
З метою встановлення причинно-наслідкового зв`язку між операцією з продажу наведених товарів та наявності вини позивача, а саме: ТОВ «КІО-ПРЕС 2013», суду необхідно дослідити докази проведення позивачем підприємницької діяльності в кіосках за відповідними адресами та факт придбання вищенаведених товарів за вказаними в акті фактичної перевірки цінами у приміщенні кіосків, де, як зазначено в актах фактичних перевірок здійснює господарську діяльність позивач.
Так, зі змісту наявних у матеріалах справи доказів слідує, що між Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Благоустрій» (Орган контролю) та ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» (Користувач) були укладені договори про використання об`єктів (елементів) благоустрою міста не за їх цільовим призначенням за №692ТК від 24.09.2018 р., за №1925ТН від 29.09.2020 р., за №1814ТН від 29.07.2020 р.
За змістом цих договорів Орган контролю надав Користувачу у тимчасове оплатне використання об`єкти благоустрою (а саме: частина території загального користування - тротуару, який належить територіальній громаді м.Кам`янське; місцезнаходження: м.Кам`янське, вул. Миру, 19, біля маг. «АТБ»; м.Кам`янське, по вул. Алтайська в р-ні буд. №2 ; м.Кам`янське, по вул. Т.Шевченко, 3, у межах, визначених за схемою) для використання цих об`єктів не за цільовим призначенням.
Так, з урахуванням додаткових угод до вищезазначених договорів (додаткова угода №9 від 25.01.2023 р. про продовження строку дії договору про використання об`єктів (елементів) благоустрою міста не за їх цільовим призначенням за №629ТК від 24.09.2018 р.; додаткова угода №3 від 25.01.2023 р. про продовження строку дії договору про використання об`єктів (елементів) благоустрою міста не за їх цільовим призначенням за №1925ТК від 29.09.2020 р.; додаткова угода №3 від 25.01.2023 р. про продовження строку дії договору про використання об`єктів (елементів) благоустрою міста не за їх цільовим призначенням за №1814ТК від 29.09.2020 р.;) у період з 01.01.2023 р. по 31.12.2023 р. відповідні об`єкти благоустрою перебували у користуванні ТОВ «КІО-ПРЕС 2013».
Як стверджує позивач й не заперечує відповідач, на наданих для використання територіях ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» було розміщено торгівельні кіоски.
На підтвердження факту реалізації позивачем у відповідних кіосках на момент проведення фактичних перевірок тютюнової продукції не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів (зокрема, не надано ані квитанції або іншого платіжного документу, ані відео доказу придбання товарів, ані пояснень свідків тощо).
Отже, єдиним доказом на підтвердження факту придбання фахівцями ГУ ДПС у Дніпропетровській області в кіосках за відповідними адресами тютюнових товарів на момент проведення фактичних перевірок за вказаними вище адресами слугують надані разом з відзивом на позовну заяву роздруківки фото-знімків.
Водночас, з наведених фотографій суд не може достеменно встановити де саме, коли, в якій кількості та за якою ціною був придбаний відповідний товар, про який зазначено в актах фактичних перевірок.
При цьому, суд зауважує, що посилання відповідача не те, що при придбанні відповідних товарів фахівцям ГУ ДПС у Дніпропетровській області не було видано розрахункових чеків не свідчить про звільнення відповідача від обов`язку доведення наявності вчиненого правопорушення позивачем іншими доказами, в тому числі відео доказами та/або поясненнями свідків.
Верховний Суд в постанові від 25.06.2020 р. у справі №924/233/18 зазначив, що обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справ.
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.
На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: «баланс імовірностей» (balance of probabilities) або «перевага доказів» (preponderance of the evidence); «наявність чітких та переконливих доказів» (clear and convincing evidence); «поза розумним сумнівом» (beyond reasonable doubt).
Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 р. у справі №129/1033/13-ц.
Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 р. у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголосило, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».
Враховуючи, що з огляду на те, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на придбання товару (тютюновий виріб пачка сигарет «SOBRANIE») за ціною 102, 00 грн. і за ціною 105,00 грн. саме в кіосках, де позивач здійснював підприємницьку діяльність, суд не може беззаперечно підтвердити факт наявності вчинення ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» правопорушень за змістом висновків актів фактичних перевірок.
Також слід зауважити, що в обґрунтування заявлених до суду вимог позивач стверджує, що станом на день проведення фактичних перевірок ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» не здійснювало підприємницької діяльності у відповідних кіосках, розташованих у м.Кам`янське, та посилається на укладений між ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 договір оренди №3 від 01.04.2022 р. (в т.ч. Додаток №1 до договору оренди №3 від 01.04.2022 р. та додаткової угоди №1 до договору оренди №3 від 01.04.2022 р.), у відповідності до якого останньому було надано 24 торгівельних кіоски на території м.Кам`янське для проведення підприємницької діяльності. Строк дії договору до 31.03.2025 р.
Проте суд не приймає вказаний вище договір в якості доказу та обставин, що стали підставою для задоволення позову, оскільки лише сам факт укладання такого договору не підтверджує фактичну передачу відповідних приміщень (кіосків) у безпосереднє користування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Відтак, вказані доводи позивача не можуть бути належним доказом нездійснення позивачем діяльності в кіосках за відповідними адресами.
Таким чином, з огляду на відсутність підтвердження належними засобами доказування вчинення позивачем відповідних правопорушень законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» фінансових санкцій за оскаржуваними рішеннями від 23.09.2023 р. №034240/04-36-09-02/38422452, №034238/04-36-09-02/38422452, №034242/04-36-09-02/38422452, у зв`язку з чим вказані рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Підставою для застосування відповідних штрафних (фінансових) санкцій штрафів в розмірі 2040, 00 грн. за кожним податковим повідомленням-рішенням вказано акти перевірок №3332/04-36-09-02/38422452 від 22.09.2023 р., №3331/04-36-09- 02/38422452 від 22.09.2023 р., №3333/04-36-09-02/38422452 від 22.09.2023 р., якими встановлено порушення позивачем вимог п. 85.2 ст. 85 ПК України.
Так, у вищезазначених актах фактичних перевірок зазначено про вручення реалізатору письмової вимоги на надання завірених належним чином копій документів та зазначено, що документи не надано, чим порушено п. 85.2 ст. 85 ПК України.
Одночасно із цим, позивач стверджує, що під час проведення фактичних перевірок представник особи суб`єкта господарювання був відсутній, жодних повідомлень про надання копій документів та пояснень до перевірки ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» від контролюючого органу не отримувало.
Згідно із п. 80.7 ст. 80 ПК України, фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.
У відповідності до положень п. 81.2 ст. 81 ПК України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.
Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.
У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.
Згідно з п.85.2 ст.85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Пунктом 85.4 статті 85 ПК України встановлено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.
Відповідно до п.85.6 ст.85 ПК України, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.
Згідно із приписами п. 121.1 ст. 121 ПК України, незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 2040 гривень.
Системний аналіз вищевикладених норм, надає змогу дійти висновку, що штрафні санкції у розумінні пункту121.1статті121 ПК України можуть бути застосовані лише у разі ненадання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, документів з питань обчислення і сплати податків та зборів.
Ненадання платниками податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій є самостійним порушенням, не пов`язаним з наявністю фактів незабезпечення їх зберігання.
Ненадання може виявлятися як у формі прямої відмови надати документи чи їх копії, так у формі невиконання вимоги контролюючих органів надати оригінали документів чи їх копій у передбачений законодавством строк. Після завершення вказаного строку можливе притягнення до відповідальності за це правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи, 21.09.2023 р. фахівцями ГУ ДПС у Дніпропетровській області були проведені фактичні перевірки ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» з питань дотримання законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів в кіосках, розташованих в м.Кам`янське за відповідними адресами.
Докази проведення відповідних перевірок в присутності посадових осіб позивача, його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції та перебуває у трудових та/або інших правовідносинах із ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» відповідачем до суду не надано й у матеріалах справи відсутні.
Також ГУ ДПС у Дніпропетровській області не надано доказів вручення (направлення) або відмови в отриманні уповноваженою особою ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» письмових вимог контролюючого органу на надання завірених належних чином копій документів.
При цьому, ідентифікувати особу реалізатора, якому за змістом актів фактичних перевірок, були вручені відповідні письмові вимоги про надання копій документів не вбачається за можливе, оскільки у відповідних актах окрім посади цієї особи (реалізатор) не зазначено будь-яких інших відомостей.
Окрім того, суд зауважує, що разом із відзивом на позовну заяву ГУ ДПС у Дніпропетровській області були надані копії письмових вимог перевіряючих про надання платником податків документів, складені на ім`я керівника ТОВ «КІО-ПРЕС 2013», однак на цих вимогах відсутні позначки щодо вручення (отримання) цих вимог будь-якою особою.
Відомості про направлення цих вимог засобами поштового зв`язку на податкову адресу позивача у цих вимогах також відсутні.
Доказів складання працівниками контролюючого органу актів, що засвідчував би факт відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу в порядку п. 85.6 ст. 85 ПК України, відповідачем до суду не надано й про факт складання таких актів суд не повідомлено.
Отже, за відсутності доказів отримання позивачем, його уповноваженим представником та/або особою, що фактично здійснює розрахункові операції та перебуває у трудових та/або інших правовідносинах із ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» письмових вимог про надання копій документів у зв`язку з проведенням фактичних перевірок порушення позивачем п. 85.2 ст. 85 ПК України не знайшло підтвердження в ході судового розгляду даної адміністративної справи.
Інші доводи представників сторін не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.
Окрім того, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
У рішенні від 10.02.2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до приписів частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підсумовуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» належним чином доведено протиправність оскаржуваних рішень про застосування фінансових санкцій та податкових повідомлень-рішень.
Натомість, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доводи позивача не спростовані, правомірність оскаржуваних рішень про застосування фінансових санкцій та податкових повідомлень-рішень не доведено.
З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» є такими, що підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду з даною позовною заявою ТОВ «КІО-ПРЕС 2013» згідно із наявною в матеріалах справи копією платіжної інструкції №4506 від 22.04.2024 р. сплатило судовий збір у розмірі 3028,00 грн. (зокрема, за позовні вимоги майнового характеру).
Отже, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Дніпропетровській області на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого ним судового збору у розмірі 3028, 00 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 2, 72, 77, 241, 243-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №034240/04-36-09-02/38422452 від 23.09.2023 р., яким застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі: 17 000 грн. - за реалізацію тютюнових виробів без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами; 10 000 грн. - за реалізацію тютюнових виробів за цінами вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби.
Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №034238/04-36-09-02/38422452 від 23.09.2023 р., яким застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі: 17 000 грн. - за реалізацію тютюнових виробів без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами; 10 000 грн. - за реалізацію тютюнових виробів за цінами вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби.
Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №034242/04-36-09-02/38422452 від 23.09.2023 р., яким застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі: 17 000 грн. - за реалізацію тютюнових виробів без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами: 10 000 грн. - за реалізацію тютюнових виробів за цінами вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби.
Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.06.2024 р.

Суддя О.М. Неклеса