Справа № 520/53/24
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

25.06.2024 року справа №520/53/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Л.Мар`єнко,

за участю секретаря судового засідання - К.Голотяк,

представника позивача (в режимі відеоконференцзв`язку) - Ю.Власенко,

розглянувши в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом Головного управління ДПС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ТРЕЙД КО", Філії "Новоолександрівський кінний завод №64" Державного підприємства "Конярство України", Державного підприємства "Конярство України" про визнання недійсним договору про виконання робіт та застосування наслідків недійсності правочину, стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Головне управління ДПС у Харківській області, через електронну систему ЄСІТС "Електронний суд" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ТРЕЙД КО" та Філії "Новоолександрівський кінний завод №64" Державного підприємства "Конярство України", в якому просить суд:

- визнати договір про виконання робіт від 15.06.2021 №1506 укладений між ТОВ "ГЛОБАЛ ТРЕЙД КО" () та Філією "Новоолександрівський кінний завод №64" Державного підприємства "Конярство України" () недійсним;

- застосувати наслідки недійсності правочину, передбачені ч.3 ст.228 ЦК України та стягнути з Філії "Новоолександрівський кінний завод №64" Державного підприємства "Конярство України" () на користь держави 2739134,40 грн;

- застосувати наслідки недійсності правочину, передбачені ч.3 ст.228 ЦК України та стягнути з ТОВ "ГЛОБАЛ ТРЕЙД КО" () на користь держави 2739134,40 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін у судове засідання.

Ухвалою суду від 14.05.2024 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Державне підприємство "Конярство України", розгляд справи розпочатий спочатку.

Представник відповідача - Державне підприємство "Конярство України" надіслав на адресу суду клопотання, в якому просив суд закрити провадження у справі №520/53/24 на підставі пункту першого частини першої статті 238 КАС України, у зв`язку з тим, що вказану справі не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Судом підготовчому судовому засіданні поставлено на обговорення питання щодо закриття провадження у справі.

Представник позивача - Ю.Власенко, у вирішенні питання про закриття провадження поклалась на розсуд суду.

Представники відповідача, належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не прибули, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надсилали, причини неявки не повідомили.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи клопотання представника відповідача, думку представника позивача, суд вважає за можливим задовольнити вказане клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суд зазначає, що предмет позову - правовідносини, що склалися між відповідачами на принципах свободи вибору контрагентів та свободи договору, а отже, позовні вимоги лежать в площині саме приватного, а не публічного права.

Нормами Господарського кодексу України (далі - ГК України) регулюються господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Відповідно до ст.2 ГК України, учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Частиною 2 статті 4 ГК України визначено, що особливості регулювання майнових відносин суб`єктів господарювання визначаються цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Отже, для розв`язання питання про те, чи підлягає спір у цій справі розгляду судом адміністративної юрисдикції, необхідно з`ясувати, чи є він публічно-правовим, тобто якою є суть (зміст, характер) спору, чи виник він саме між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин та чи не має цей спір вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Суд зазначає, що позов у цій справі стосується договору, укладеного між рівноправними учасниками (суб`єктами господарювання), який не є адміністративно-правовим, а позовні вимоги спрямовані на припинення зобов`язальних правовідносин суб`єктів приватного права (відповідачів), що відповідає юрисдикції господарських судів згідно зі ст.20 ГПК України.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 лютого 2024 року у справі №580/4531/23 (провадження №11-176апп23) дійшла висновків про те, що статус позивача не є визначальним критерієм для віднесення спору у цій справі до юрисдикції адміністративних судів з огляду на таке.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено ст.20 ГПК України, відповідно до п.1 ч.1 якої господарські суди розглядають, зокрема, справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Ознаки підвідомчості спору господарському суду, узагальнені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 911/1834/18, від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17.

Відтак, спір вважається приватноправовим і підвідомчим господарському суду, зокрема, за сукупності таких умов: а) участь у спорі суб`єкта господарювання; б) наявність між сторонами, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГПК України, іншими актами цивільного і господарського законодавства, та/або спору про право (щодо інтересу, правочину, зобов`язання), що виникає з відповідних відносин; в) відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Такий загальний підхід не унеможливлює винятків, що ґрунтуються на законі, пріоритеті права на судовий захист порушених прав чи інтересів осіб та аналізі природи правовідносин у спорі.

Тобто правовідносини мають приватноправовий характер, якщо зумовлені порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для приватноправової сфери.

Як вже зазначалось судом, спір у даній справі стосується договору, укладеного між рівноправними учасниками, що не є адміністративно-правовим, а позовні вимоги направлені на припинення зобов`язальних правовідносин суб`єктів приватного права (відповідачів), у т.ч. про примусове повернення коштів.

Обраний позивачем спосіб захисту своїх прав, обов`язків та інтересів не відповідає можливим способам захисту в адміністративному судочинстві.

Посилання позивача про обґрунтованість вирішення заявлених позовних вимог в порядку адміністративного судочинства помилкові, оскільки норми ПК України, за якими податкові органи наділені правом подачі позову до суду про визнання недійсними договорів, не визначають який саме суд повинен розглядати такий спір, а правила підвідомчості категорій справ визначаються виключно процесуальним кодексами України.

Зі змісту позовної заяви у цій справі встановлено, що Головне управління ДПС у Харківській області звернулося до суду з позовом про визнання недійсним договору про виконання робіт від 15.06.2021 №1506, укладеного між ТОВ "ГЛОБАЛ ТРЕЙД КО" () та Філією "Новоолександрівський кінний завод №64" Державного підприємства "Конярство України" ().

Матеріально-правовою підставою таких вимог Головне управління ДПС у Харківській області визначило норми ст.228 ЦК України, а фактичною - те, що оспорюваний договір укладений відповідачами без наміру його виконання з метою заниження сум податкових зобов`язань.

Отже, у цій справі суб`єкт владних повноважень (контролюючий орган) оспорює правочин (договір), укладений суб`єктами приватного права (господарюючими суб`єктами), з підстав його недійсності, визначених цивільним законом.

Оскільки правовідносини щодо укладання договорів на принципах вільного волевиявлення, свободі договору та вибору контрагентів, юридичній рівності, майновій самостійності їх учасників, а також визнання їх недійсними належать до сфери приватного права, що відповідає юрисдикції господарських судів згідно зі ст.20 ГПК України, враховуючи, що ТОВ "ГЛОБАЛ ТРЕЙД КО" та Філія "Новоолександрівський кінний завод №64" Державного підприємства "Конярство України" діяли як самостійні господарюючі суб`єкти, спірні правовідносини підлягають розгляду в порядку господарського судочинства і не відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, згідно з ч.1 ст.2 ГПК України є завданням господарського судочинства та відповідно до ст.20 цього Кодексу підвідомчі господарським судам.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм процесуального права в подібних відносинах містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 лютого 2024 року у справі №580/4531/23.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а провадження у справі підлягає закриттю.

Роз`яснити позивачу, що розгляд та вирішення таких справ віднесено до юрисдикції господарських судів.

Частиною 2 ст.239 КАС України встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись положеннями статей 47, 142, 189, 238, 239, 243, 244, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача - Державного підприємства "Конярство України" про закриття провадження у справі №520/53/24 - задовольнити.

Закрити провадження у справі №520/53/24 за позовом Головного управління ДПС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ТРЕЙД КО", Філії "Новоолександрівський кінний завод №64" Державного підприємства "Конярство України", Державного підприємства "Конярство України" про визнання недійсним договору про виконання робіт та застосування наслідків недійсності правочину, стягнення суми.

Роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 26 червня 2024 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО