Справа № 440/6390/24
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/6390/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві , Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (не має електронного кабінету) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві , Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 04.06.2024 вх. № 33230/24) просить:

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не застосування при обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, а також за наслідком звернення до нього позивача, а Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не застосування такого показника внаслідок звернення до нього позивача за перерахунком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021 - 2023 роки (13 559,41 грн.) з моменту її призначення, а саме з 27.02.2024.

В обгрунтування позовної заяви позивач зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено в обчисленні пенсії, виходячи із середніх показників за 2021 - 2023 роки. Зазначив, що не звертався до відповідача із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, а просив призначити пенсію за віком.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (письмове провадження).

10.06.2024 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на позов. У відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи на правомірність своїх дій при призначенні пенсії позивачу. Зазначив, що позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". При цьому, з 27.02.2024 переведений на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

18.06.2024 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на позов. У відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи на безпідставність позовних вимог. Зазначив, що позивачу було роз`яснено порядок переходу з одного виду пенсії на інший.

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Як випливає з пояснень сторін та матеріалів справи ОСОБА_1 отримував пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

27.02.2024 ОСОБА_1 подано до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві заяву про призначення пенсії за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області та 12.03.2024 прийнято рішення № 52 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 27.02.2024 на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У подальшому ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві із заявою щодо перерахунку пенсії, на яку пенсійним органом листом від 16.04.2024 № 15019-13191/Ж-02/8-2600/24 надано відповідь, згідно якої при переведенні з пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування був застосований показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки з урахуванням коефіцієнтів підвищення (3764,40* 1.17* 1.11 * 1.11 * 1.14 * 1.197 * 1.096 = 7994,47 грн.). Оскільки вже призначалась пенсія, то застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, при переході на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування немає підстав, оскільки це суперечить нормам чинного законодавства.

Позивач не погоджуючись із призначення пенсії за віком на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування виходячи із середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, які мають значення для правильного вирішення цього спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначаються принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Суд зауважує, що статтею 9 Закону № 1058-ІV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років.

Відповідно до статті 10 цього Закону особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За приписами частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому частиною третьої статті 45 вищезгаданого Закону. Як зазначено в цієї статті, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частина третя статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Суд зазначає, що позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

За призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач звернувся до відповідача із заявою вперше 23 січня 2018 року, за результатами розгляду якої позивачу призначено пенсію за віком відповідно приписів вказаного Закону.

При цьому, мало місце не переведення з одного виду пенсії на інший в рамках Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а призначення пенсії за віком вперше.

Аналогічну позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №876/5312/17, Верховним Судом у постанові від 26 червня 2018 року у справі №367/1830/17.

Так, позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" він звернувся вперше.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що при обчисленні пенсії позивача за віком Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повинно було застосувати показник середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески за 2019-2021 роки, в порядку частини другої статті 40 Закону №1058-ІV.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, суд вважає за необхідне, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонд України в Полтавській області щодо призначення пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014, 2015 і 2016 роки та зобов`язати Головне управління пенсійного фонд України в Полтавській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 27.02.2024, на умовах і в порядку, передбаченому частиною другою статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2021-2023 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, з урахуванням проведених виплат.

Разом з тим, в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком, слід відмовити, з огляду на наступне.

Згідно з абзацом 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави вважати, що після проведення перерахунку пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду в м.Києві не буде проводитись виплата пенсії позивача.

Таким чином, позовні вимоги в даній частині є передчасними та задоволенню не підлягають.

За викладених обставин позовні вимоги належить задовольнити частково.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Водночас, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки передумовою для виникнення цього спору є протиправне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати позивача у повному розмірі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927), Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонд України в Полтавській області щодо призначення пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014, 2015 і 2016 роки.

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонд України в Полтавській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 27.02.2024, на умовах і в порядку, передбаченому частиною другою статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2021-2023 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, з урахуванням проведених виплат.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Удовіченко