Справа № 553/3329/23
Суддя: Грошова Н. М.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 553/3329/23
Провадження № 2-а/553/8/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.06.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Грошової Н.М.

за участю секретаря судового засідання -Чемерис І.І.

представника позивача - адвоката Делії В.М.,

представника відповідача - Дужик В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1067247 від 04.12.2023 за ч.4 ст. 126 КУпАП та закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Делія В.М., 13.12.2023 звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1067247 від 04.12.2023 за ч. 4 ст. 126 КУпАП та закриття провадження у справі.

В обґрунтування позову вказує, що 04.12.2023 інспектором 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління Патрульної поліції в Полтавській області Шматко Т.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1067247, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у розмірі 20400,00 грн. Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , 04.12.2023 о 14:30 год. керував транспортним засобом, будучи позбавленим відповідного права відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Полтави № 553/1259/23 від 07.09.2023, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та п. 2.1. ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 126 КУпАП. Зі вказаною постановою категорично не згодний, вважає її незаконною, передчасною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з наступним. Йому не було відомо про існування постанови Ленінського районного суду м. Полтави, якою його позбавлено права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Судом не здійснено належним чином повідомлення ані ОСОБА_1 , ані його захисника про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також про винесення рішення по справі. Про винесену постанову стало відомо безпосередньо від працівників поліції, які винесли оскаржувану постанову. 06.12.2023 ознайомившись із постановою через підсистему «Електронний суд» та подано апеляційну скаргу. Посвідчення водія у позивача вилучено не було, а також вона відображалося в застосунку «Дія». ОСОБА_1 не знав про те, що його позбавили права керувати транспортними засобами. У зв`язку з цим, притягнення його до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, є помилковим та порушує права ОСОБА_1 . Відповідачем не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, що підтверджується відсутністю його підпису в постанові № 1067247 та акті вилучення посвідчення подія.

26.02.2024 до суду надійшов відзив на позовом представника відповідача Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, в якому він вказує, що позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме: 04.12.2023 року о 14:30 год. в м. Полтава по вул. Решетилівській, 48/2 керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ GNS 400, номерний знак НОМЕР_1 , при цьому будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 07.09.2023 року, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та постанову КМУ № 340 від 08.05.1993 року. За результатами перевірки даної особи по національних базах даних МВС України, було встановлено, що гр. ОСОБА_1 рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 07.09.2023 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП - позбавлено права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1067247 було винесено 04.12.2023 року. На момент отримання позову, у зв`язку із обмеженими технічними можливостями відеозапис вчиненого правопорушення, відеозаписи розгляду справи, зафіксовані на портативний відеореєстратор, видалені із серверу УПП в Полтавській області ДПП, тому надати їх суду не виявляється за можливе. З метою надання до відзиву додаткових доказів по справі № 553/3329/23, представником УПП в Полтавській області ДПП було направлено заяву до Полтавського апеляційного суду з метою ознайомлення з матеріалами справи № 553/1259/23. Позивач був присутній під час складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 13.05.2023 року. Таким чином він знав що відносно нього мають розглядати справу про вчинене ним адміністративне правопорушення га прийняти відповідне рішення по справі за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Позивач та його представник зверталися із заявами про перенесення розгляду справи на іншу дату. Позивач особисто під підпис отримав копію постанови від 07.09.2023 25.10.2023. У постанові Ленінського районного суду м. Полтави від 07.09.2023 року у справі № 553/1259/23 зазначено, що ОСОБА_1 , будучи повідомлений про час та місце розгляду справи за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Захисники особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , будучи повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Під час розгляду справи Позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 68 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується особистим підписом позивача у постанові. Беручи до уваги те, що Позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

01.04.2024 до суду надійшла відповідь на відзив представника позивача ОСОБА_1 адвоката Делії В.М., в якій він зазначає, що у відзиві відповідач вказує на те, що ОСОБА_1 нібито було відомо про існування винесеного рішення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якого його позбавлено права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Відповідач зазначає, що лист з постановою від 25.10.2023 по справі № 553/1259/23 ОСОБА_1 отримав особисто від представника Укрпошти. Із вказаним позивач та його представник категорично незгоді, оскільки ОСОБА_1 не проживає за адресою своєї реєстрації, яка наявна у матеріалах справи. Під час вручення листа, представник Укрпошти не перевіряє документи особи, якій він вручає листа. Таким чином, за адресою, на яку надійшов лист з постановою по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП, його отримала інша особа, яка, відповідно, розписалась за отримання. ОСОБА_1 не було відомо про зазначений лист та існування постанови по справі про адміністративне правопорушення, за якою його позбавлено права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Окрім того, копія постанови по справі не була надіслана адвокату Делії В.М., що не заперечується відповідачем. Таким чином, ні ОСОБА_1 , ні представнику ОСОБА_3 , станом на 04.12.2024 (день винесення постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП) не було відомо про наявність винесеного рішення по справі № 553/1259/23.

На підтвердження викладених у відповідь на відзив обставин щодо не проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Делією В.М. надано ряд квитанцій про сплату позивачем комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 за лютий та березень 2024 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Делія В.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві.

Вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1067247 від 04.12.2023, ОСОБА_1 04.12.2023, 14:30:30, м. Полтава, вул. Решетилівська, 48/2, керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ GLS 400 D, номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», п. 2.1. а ПДР. Дії кваліфіковані за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за вчинення вказаного адміністративного правопорушення у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн.

Згідно акту вилучення посвідчення водія 04.12.2023 о 17 год. 20 хв. інспектором взоводу № 1 роти 3 БУПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Шматко Тарасом Сергійовичем складено цей акт про те, що у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , вилучено п/в ІХА 147519 у зв`язку з виконанням постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 07.09.2023 № 553/1259/23.

Так, згідно п.2.1. а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії..

Частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з положень ст. 251, 252, 279 КУпАП, орган (посадова особа), розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, в тому числі надає оцінку зібраним доказам.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Нормами статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року по справі №560/751/17 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст.9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Твердження позивача про те, що він не знав про те, що його позбавлено права керувати транспортним засобом не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 433884 від 13.05.2023, ОСОБА_1 13.05.2023 року о 22 год. 19 хв. в районі будинку № 79-а по вул. Небесної Сотні в м. Полтаві керував автомобілем "MERCEDES-BENZ", номерний знак НОМЕР_1 , з вираженими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідків.

Позивач був обізнаний про складанням відносно нього вищевказаного протоколу, про що свідчить власноручний напис «пояснення надам в суді» в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» (а.с. 61).

Крім того, 29.05.2023 позивач звертався до суду із заявою, в якій просив відкласти розгляд справи № 553/1259/23 відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП для надання часу для укладення угоди з адвокатом. В даній заяві ОСОБА_1 зазначив свій номер телефону (а.с. 66).

Про судове засідання в справі № 553/1259/23, яке було призначено 19.06.2023 року о 13: 30 позивач був повідомлений в суді шляхом вручення відповідної судової повістки про що свідчить відповідна розписка (а.с. 67), про наступні судові засідання, які призначалися на 15:00 год. 27.07.2023, о 08:45 год. 07.09.2023 позивач ОСОБА_1 та його захисники адвокати Делія В.М. та Степаненко О.В. повідомлялися шляхом надіслання судової повістки у додатку «Viber» за номерами вказаними останніми у власних заявах, що підтверджується довідками про доставку повідомлення у додатку «Viber».

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 07.09.2023 в справі № 553/1259/23 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.

Відповідно до змісту вищевказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , будучи повідомлений про час та місце розгляду справи за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Захисники особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , будучи повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. При цьому, ОСОБА_1 та його захисники з клопотаннями про відкладення розгляду справи з поважних причин не звернулися, доказів існування поважних причин неявки не надали.

Копія вищевказаної постанови була отримана позивачем 25.10.2023 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення та роздруківкою із сайту Укрпошти та була надіслана на виконання 18.10.2023 до Управління патрульної поліції в Полтавській області та 23.10.2023 до Подільського районного ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Як вбачається з витягу з бази НАІС ДДАІ МВС щодо позбавлення права керування гр. ОСОБА_1 31.10.2023 до бази даних внесено відомості про позбавлення права керувати транспортним засобом щодо позивача на 12 місяців на підставі постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 07.09.2023.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. При цьому вказаною нормою закону передбачено початок строку, з якого особа вважається такою, що позбавлена права керування транспортним засобом.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 29.02.2024 в справі № 553/1259/23 в задоволенні клопотання адвоката Делії В.М. захисника в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2023 року відмовлено, а апеляційну скаргу повернути апелянту. Також у постанові зазначено, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник Делія В.М. не були присутні під час винесення оскаржуваної постанови, однак були повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду. Окрім того, всупереч доводам клопотання, матеріали справи містять підтвердження про отримання постанови ОСОБА_1 раніше, ніж про це зазначає його захисник, що також спростовує ствердження адвоката Делії В.М. про те, що ані він, ані ОСОБА_1 взагалі не отримували постанови суду першої інстанції. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 32), ОСОБА_1 25.10.2023 особисто отримав копію постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 07.09.2023, а оскільки захисник діє фактично від імені особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та в межах наданих їй законом прав, адвокат Делія В.М. не міг не знати про отримання його підзахисним оскаржуваної постанови, проте звернувся з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 майже через півтора місяця з дня отримання останнім копії постанови та в клопотанні не навів причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які б можливо було визнати поважними.

Відтак, станом на 04.12.2023 року ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 станом на 04.12.2023 року був позбавлений права керування транспортними засобами на підставі постанови суду від 07.09.2023, однак керував транспортним засобом.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП складена уповноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Крім того, твердження представника позивача ОСОБА_1 адвоката Делії В.М. про те, що відповідачем не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, спростовуються підписом позивача графі «права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз`яснені» в оскаржуваній постанові серії ЕНА № 1067247 від 04.12.2023 (а.с. 56).

Щодо тверджень представника позивача про те, що позивач ОСОБА_1 не проживав на час направлення йому копії постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2023 в справі № 553/1259/23 за адресою: АДРЕСА_1 , суд ставиться критично, оскільки як вбачається з копій матеріалів справи № 553/1259/23, наданих представником відповідача до відзиву вбачається, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 433884 від 13.05.2023, постанові Ленінського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2023 року, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.05.2023, а також у власноруч написаній заяві ОСОБА_1 від 29.05.2023 про відкладення розгляду справи останній зазначає адресу свого проживання: АДРЕСА_1 .

Також, при зверненні до суду з даним позовом, у позовній заяві та ряді інших заяв, адресованих суду представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Делією В.М. зазначена адреса позивача: АДРЕСА_1 . При цьому, у позові не зазначається про те, що позивач не проживає за даною адресою.

З відповіді № 422639 від 26.01.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 08.01.1998 за адресою: АДРЕСА_3 .

Надані представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Делією В.М. ряд квитанцій про сплату позивачем комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 за лютий та березень 2024, не можуть бути належними та допустимими доказами не проживання ОСОБА_1 у жовтні 2023 за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на час надіслання останньому копії постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2023 року в справі № 553/1259/23.

Крім того, посилання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Делії В.М. на те, що йому також не було відомо про існування постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2023 є безпідставними, оскільки, як вбачається з копії його заяви від 06.11.2023 в справі № 553/1259/23, останній просив видати копію постанови Ленінського районного суду м. Полтави від 07.09.2023 по справі № 553/1259/23, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні постанови відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України та у спосіб визначений законом. Відповідачем доведено правомірність дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той же час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Отже, оцінюючи усі докази, які були досліджені у їх сукупності та враховуючи наявність у справі належних доказів того, що у діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, суд вважає, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1067247 від 04.12.2023, якою на позивача накладено штраф у розмірі 20400 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП є законною та підстав для її скасування судом не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243-246, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1067247 від 04.12.2023 за ч.4 ст. 126 КУпАП та закриття провадження у справі відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 25.06.2024.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;

Представник позивача: адвокат адвокат Делія В`ячеслав Миколайович, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: 36000, м. Полтава, проспект Віталія Грицаєнка, буд. 19, оф. 35.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, адреса: 37950, Полтавська область, Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2в.

Головуючий: суддя Н.М.Грошова