Справа № 440/18968/23
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

26 червня 2024 рокум. ПолтаваСправа № 440/18968/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі №440/18968/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати повністю пункти 2.2. 6.2. наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.09.2022 року № 258 яким притягнуто до дисциплінарної відповідальності "СУВОРА ДОГАНА" командира 3 стрілецького взводу 1 с стрілецької роти ОСОБА_2 призупинено виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 31.08.2022 року по 03.09.2022 року (4 дні); не виплати щомісячної премії за серпень та вересень місяці 2022 року (підстава - невихід на службу без поважних причин); не виплати додаткової винагороди за серпень та вересень місяці 2022 року (підстава - самовільно залишив військову частину, місце служби). (пункт 6.2 вищезазначеного Наказу від 20.09.2022 року);

- визнати протиправним та скасувати наказ командира в/ч НОМЕР_1 № 148 від 23.07.2022 року про притягнення командира 3 взводу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за самовільне залишення військової частини та позбавлення грошової винагороди за липень 2022 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити старшому лейтенанту ОСОБА_1 виплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за липень, серпень, вересень та жовтень 2022 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/18968/23, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Крім того, ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з цим позовом.

20.06.2024 до суду надійшло клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду. Представник відповідача зазначає, що заява про поновлення строку для звернення до суду від 15.01.2024, подана ОСОБА_1 , є очевидно безпідставного та необґрунтованою, оскільки позивачем не надано жодного належного і допустимого доказу поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду. У заяві про поновлення строку для звернення до суду від 15.01.2024 зазначені недостовірні доводи, які документально не підтверджені та позивач своїми недостовірними доводами намагається ввести суд в оману. Відповідач вважає, що у позивача місячний строк звернення на оскарження наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2022 №148 сплинув 23.08.2022, а на оскарження наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.09.2022 №258 сплинув 20.10.2022 і його позовна заява про визнання дій протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії підлягає залишенню без розгляду.

Вирішуючи клопотання відповідача військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду, суд дійшов таких висновків.

Відповідно пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Строки звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 122 КАС України.

Так, частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів /частина 3 статті 122 КАС України/.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування /пункт 17 частини першої статті 4 КАС України/.

Поновлюючи позивачу строк звернення до суду, ухвалою суду від 22.01.2024, суд виходив з наданих ОСОБА_1 відомостей, зокрема, що він проходить військову службу за мобілізацією під час дії воєнного стану та за його твердженням з 09.04.2022 безперервно перебував в районах безпосереднього ведення бойових дій, а відпустка йому надана лише у грудні 2023 року.

З наданих відповідачем документів судом встановлено, що позивач зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 09.04.2022 (підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2022 №7) і прибув до району ведення бойових дій та приступив до виконання бойових завдань 25.04.2022 (підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.04.2022 №20), а не з 09.04.2022, як зазначено позивачем у позовній заяві (а.с.144-145).

На твердження позивача, що його військова частина залучена до активного ведення бойових дій у зв?язку з чим у нього не було можливості надрукувати позовну заяву та подати її до суду, військова частина НОМЕР_1 повідомила суду, що після допущеного порушення військової дисципліни (самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 з 22.07.2022 по 23.07.2022) позивач з 23.07.2022 по теперішній час не залучався до виконання бойових завдань по захисту Батьківщини на лінії бойового зіткнення з ворогом, а виконання військовою частиною бойового завдання у районі ведення бойових дій, не підтверджує факту залучення позивача до виконання бойових завдань по захисту Батьківщини на лінії бойового зіткнення з ворогом.

Окрім цього, відповідач звернув увагу суду на те, що позивач неодноразово вибував у відрядження із району ведення бойових дій до Полтавського апеляційного суду для участі у судових засіданнях. Так, у постанові Полтавського апеляційного суду від 28.09.2023 (Справа №545/5214/22, Номер провадження 33/814/689/23), зазначено, що справа розглядалася за участю особи, відносно якої складено протокол - ОСОБА_3 та захисника - адвоката В.БОЙЧЕНКА (а.с.16-17).

На спростування твердження позивача про те, що він під час служби жодного разу у відпустці не перебував, військова частина НОМЕР_1 надала до суду докази перебування у відпустці ОСОБА_1 з 06.09.2022 по 15.09.2022, а саме, витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2022 №153 та витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.09,2022 №163 (а.с.146-147).

Крім того, відповідач надав до суду докази, що позивач неодноразово вибував із району ведення бойових дій, а саме:

16.12.2022 вибував із району ведення бойових дій у відрядження до міста Полтава терміном на 2 календарні дні, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.12.2022 №254 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.12.2022 №256 (а.с.148-149).

10.02.2023 вибував із району ведення бойових дій у відрядження до міста Полтава терміном на 2 (два) дні, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.02.2023 №40 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.02.2023 №41 (а.с.150-151).

10.03.2023 вибував із району ведення бойових дій у відрядження до міста Полтава терміном на 3 (три) дні, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.03.2023 №67 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.03.2023 №71 (а.с.152-153).

28.04.2023 вибував із району ведення бойових дій у відрядження до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 3 дні, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2023 №116 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.04.2023 №119 (а.с.154-155).

20.08.2023 вибував із району ведення бойових дій у відрядження до міста Полтава терміном на 2 (два) дні для участі у судовому засіданні, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.08.2023 №230 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.08.2023 №232 (а.с.156-157).

15.09.2023 вибував із району ведення бойових дій у відрядження до Полтавського апеляційного суду у місті Полтава на 2 доби. що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.09.2023 №256 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.09.2023 №258 (а.с.158-159).

27.09.2023 вибував із району ведення бойових дій у відрядження до Полтавського апеляційного суду у місті Полтава на 2 доби, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.09.2023 №268 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2023 №270 (а.с.160-161).

27.10.2023 вибував із району ведення бойових дій у відрядження до Полтавського апеляційного суду у місті Полтава на 2 доби, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.10.2023 №298 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.10.2023 №300 (а.с.162-163).

Окрім цього, позивач вибував із району ведення бойових дій у щорічну основну відпустку до міста Полтава на 15 діб та 2 доби на дорогу з 17.12.2023 по 02.01.2024.

Перебуваючи у відпустці, ОСОБА_1 вибув 29.12.2023 на лікування у військову частину НОМЕР_2 та прибув з військової частини НОМЕР_2 23.02.2024, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.12.2023 №349, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.12.2023 №362 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.02.2024 №54 (а.с.163а-164).

Крім того, позивач та особовий склад військової частини НОМЕР_1 вибували із району ведення бойових дій на відновлення у період з 29.01.2023 по 05.03.2023, що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.01.2023 №28 та витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2023 №63 (а.с.165-166).

Отже, вищезазначеними доказами спростовуються всі недостовірні доводи позивача щодо його постійного знаходження у районі ведення бойових дій та не перебування його у відпустці.

Надані витяги з наказів свідчать, що позивач за 1 рік і 8 місяців неодноразово, а саме 8 разів, вибував із району ведення бойових дій у відрядження до міста Полтава терміном на 2-3 доби щоразу, що в загальній кількості становить 18 діб та під час відпустки проживав у себе вдома, а також перебував у відпустці 10 діб.

Позивачем у заяві про поновлення строку для звернення до суду та у позовній заяві не зазначено коли саме йому стало відомо про позбавлення його виплат грошового забезпечення та додаткової винагороди на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2022 №148 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.09.2022 №258, які є предметом судового розгляду.

З цього приводу суд зазначає, що позивачу щомісячно, без затримки виплачувалось грошове забезпечення у 2022 році. Про факт неповної виплати грошового забезпечення за липень, серпень, вересень та жовтень місяці 2022 року, йому було відомо під час зарахування коштів на його банківську картку.

Грошове забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 виплачується в Порядку виплати грошового поточному місяці за минулий, що передбачено пунктом 8 розділу 1 забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260.

З викладеного слідує, що позивачу було відомо у серпні, вересні, жовтні та у листопаді місяцях 2022 року, що йому виплачено у неповному розмірі грошове забезпечення за липень, серпень, вересень та жовтень місяці 2022 року.

Підсумовуючи вищевикладене, ОСОБА_1 з 23.07.2022 по теперішній час не залучався до виконання бойових завдань по захисту Батьківщини на лінії бойового зіткнення з ворогом та не перебував на позиціях разом із іншими військовослужбовцями, що надавало йому можливість реалізувати своє право на звернення до суду за захистом свої прав у встановлені процесуальні строки, або звернутися за правничою допомогою.

У заяві про поновлення строку для звернення до суду від 15.01.2024, яка була задоволена ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2024, зазначені недостовірні доводи, які документально не підтверджені.

Таким чином, суд погоджується з доводами представника військової частини НОМЕР_1 про те, що місячний строк звернення на оскарження наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2022 №148 сплинув 23.08.2022, а на оскарження наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.09.2022 №258 сплинув 20.10.2022, та, відповідно, його позовна заява про визнання дій протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що в ухвалі про поновлення строку звернення до суду висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним.

Водночас у матеріалах справи відсутні належні докази, що свідчили б про наявність об`єктивних, непереборних обставин неможливості своєчасного звернення до суду з цим позовом.

Враховуючи вищевикладене та розглянувши позовні вимоги, суд дійшов висновку, що наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивач пропустив строк звернення до суду і поважних причин такого пропуску судом не встановлено.

Отже, клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду слід задовольнити.

Керуючись статтями 123, 240, 248, 250, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г.В. Костенко