Справа № 420/17891/23
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/17891/23

Перша інстанція: суддя Бойко О.Я.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді - доповідача Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року у справі за позовом адвоката Вінник Олени Олексіївни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН +» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2023 року адвокат Вінник О.О., яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН +» (далі ТОВ « 100 ШИН +») звернулася до суду першої інстанції з позовом до Одеської митниці (далі відповідач, Митниця), в якому просила

- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 06.06.2023 за № UA500490/2023/000025/2 та за № UA500490/2023/000026/2;

- визнати противоправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500490/2023/000174; №UA500490/2023/000175.

Окрім цього, адвокат просила стягнути з Митниці, за рахунок її бюджетних асигнувань, на користь підприємства, судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог адвокат Вінник О.О., зазначає, що у суб`єкта владних повноважень відсутні законодавчо визначені підстави для застосування, при розмитненні товару, резервного методу, оскільки обставини, що містяться у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, не впливають на ціноутворення та не спростовують реальну вартість товару, яка зазначена у контракті та інвойсі.

Як пояснює адвокат ТОВ « 100 ШИН +», надані документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, за ціною контракту, не містили розбіжностей, не ставили під сумнів числові значення складових митної вартості, у них були відсутні ознаки підробки та їх зміст мав достатні відомості на підтвердження ціни, яка сплачена за товар.

За твердженням адвоката, митний орган формально послався на те, що надані товариством документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, не зазначивши які саме обґрунтовані сумніви щодо вартості товару залишились не усунутими

Таким чином, на думку адвоката, спірні рішення про коригування митної вартості та картки відмови, є протиправними, оскільки прийняті з порушенням визначеного законом порядку, без дотримання основних принципів митного регулювання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, позов ТОВ « 100 ШИН +» - задоволено.

Визнані протиправними та скасовані рішення про коригування митної вартості товарів від 06.06.2023 за № UA500490/2023/000025/2 та за № UA500490/2023/000026/2.

Визнані протиправними та скасовані картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500490/2023/000174; №UA500490/2023/000175.

Суд стягнув на користь ТОВ « 100 ШИН +», за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6441,60 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що на підтвердження митної вартості товарів за ціною контракту, позивач надав усі необхідні документи, що надають можливість перевірити правильність обчислення митної вартості товарів.

Суд зазначив, що митні органи, згідно наданих чинним законодавством повноважень, мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Як зазначив суд першої інстанції, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Суд визнав, що відповідач не довів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, а витребування переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішення митного органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, Одеська митниця подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

По - перше, Митниця вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому факту, що у поданих Декларантом документах містяться розбіжності, зокрема, надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів.

По друге, скаржник зазначає, що рахунок на оплату, виписаний Декларантом, на адресу ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» від 15.05.2023 № UA00075061 та довідка про вартість перевезення до митного кордону України від 15.05.2023 № SIEV0009934 містять відомості про коносамент № MEDUQ9929686, який до митного оформлення не надавався.

По - третє, скаржник заявляє, що наданий Декларантом рахунок на оплату ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» від 15.05.2023 № UA00075061 не містить наступних реквізитів: особистий підпис уповноваженої особи, печатка організації, яка видала документ, хоча у довідці про вартість перевезення до митного кордону України ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» від 15.05.2023 № SIEV0009934 зазначені реквізити наявні.

По - четверте, за твердженням скаржника, в наданій до митного оформлення калькуляції вартості вантажних шин (Calculation of cost truck tires) відсутні номер та дата, а також відомостей, які б дозволили визначити термін або строк дії даного документу.

Цій документ також стосується інвойсу від 25.02.2023 № TBR-QJ-23XY003, який до митного оформлення не надавався та імовірно не стосується поставки даних товарів;

Окрім того, скаржник вважає, що під виглядом прайс-листа виробника товарів декларантом наданий пакувальний лист від 25.02.2023 б/н.

По п`яте, доводами апеляції є також те, що в інвойсах від 25.02.2023 № TBR-QJ-23XY027 та додаткових угодах б/н від 24.05.2022, 15.11.2022, 01.09.2021, 02.09.2021 до договору закупки імпортного товару від 24.04.2020 № 100SH- QJ2020, комерційних документах та документах, які надані для підтвердження оплати товарів наявні розбіжності щодо адреси покупця товарів: «UKRAINE, 07455, KYIV REGION, BROVARSKY DISTRICT, KNIAZHYCHI VILLAGE, KYIV-CHERNIHIV-NOVI YARYLOVYCHI ROAD, 25 KILOMETER» та «UAJKYIV 02094 PROSP YURIIA HAHARINA STR. 23».

Також наголошено про порушення 90-денного строку поставки товарів на території України та про неможливість перевірити правильність визначення митної вартості товару.

По - шосте, скаржник не погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для витребування у декларанта додаткових документів, передбачених частиною 3 статті 53 Митного кодексу України.

Обґрунтовуючи свій аргумент, скаржник указує, що Митний кодекс України встановлює його право письмово запитувати від декларанта додаткові документи, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання митної вартості товарів.

Оскільки, митний орган вважав, що подані документи на підтвердження митної вартості містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, то відповідно він скористався своїм правом витребувати відповідні додаткові документи.

По сьоме, скаржник не погоджується із висновком суду першої інстанції про необґрунтованість застосування митним органом при розмитненні товару резервного методу для визначення митної вартості товару.

Як пояснює скаржник, частинами 1, 2 статті 64 Митного кодексу України, які встановлюють порядок визначення митної вартості з використанням резервного методу, передбачено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Митна вартість оцінюваних товарів визначена з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі

В рамках даного спору, як зазначає скаржник, митна вартість ґрунтувалася на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, відображених в автоматизованій системі митного контролю та оформлення «Інспектор» (далі - АСМО «Інспектор»). Тобто здійснювалося порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості товарів, які за своїми характеристиками та особливостями, будуть максимально наближено підпадати під ознаки ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено (з врахуванням індивідуальних характеристик оцінюваного товару).

Наведене, на думку скаржника свідчить про помилковість висновку суду першої інстанції щодо необґрунтованості застосування митним органом при розмитненні товару резервного методу для визначення митної вартості товару.

Адвокат ТОВ « 100 ШИН +», скориставшись процесуальним правом, подала відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на доводи, які ідентичні доводам, викладеним у позовній заяві та які узгоджуються із висновками суду першої інстанції, зазначає про безпідставність апеляційної скарги та обґрунтованість та законність рішення суду першої інстанції.

Адвокат просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду - залишити без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Фактичні обставини справи.

ТОВ « 100 ШИН +» () 28.12.2011 зареєстроване як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основний вид економічної діяльності: 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.

Інші: 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля

24.04.2020 року між ТОВ « 100 ШИН +», (Покупець) та компанією «QINGDAO QJ INDUSTRIAL INC.» (Китай) (Продавець) укладений контракт закупівлі імпортного товару № 100SH-QJ2020 (далі Контракт).

Відповідно до пункту 1.1 Контракту Продавець відвантажує товар вантажні шини та легкові шини в асортименті бренду, вказаного в комерційному інвойсі, виробництва компанії «QINGDAO QJ INDUSTRIAL INC.» Китай, адреса: 216#CHANGJIANG ROAD E.T.D.ZONE OF QINGDAO CITY, CHINA (в подальшому товар), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар у відповідності з комерційним інвойсом, який є невід`ємною частиною даного Контракту.

Пункти 2.1. - 2.3. Контракту визначають, що Товар відвантажується в один або декілька морських контейнерів. Розмір, тип та кількість контейнерів указуються у наданому до Контракту Пакувальному Листі.

Кількість Товару указана у Комерційному Інвойсі, наданому до кожної відповідної поставки Товару.

Вага товару: визначається Пакувальним Листом.

Кількість товару відповідає копії сертифікату якості ECE, виданий виробником.

Відповідно до пункту 3.1.- 3.3 Контракту Валютою платежу за цим договором є долари США.

Загальна вартість товару за цим договором указується у Комерційному Інвойсі, наданому до кожної відповідної поставки Товару.

Вартість товару визначається відповідно до того, на яких умовах «Інкотермс 2010» вона була виставлена Продавцем.

Пункт 4.1. Контракту визначає, базисними умовами поставки за цим договором є умови, що указані у Комерційному Інвойсі. Умови поставки мають відповідати правилам «Інкотермс 2010».

Відповідно до пунктів 5.1.- 5.2. Контракту Покупець здійснює оплату за Товар Продавцю банківським перерахунком на розрахунковий рахунок Продавця.

Порядок оплати Товару визначається у розрахунку-проформі на кожну поставку товару.

Відповідно до умов договору, на підставі рахунку проформи №QJM-DS0S+ від 02.12.2022 (Додаток № 2) ТОВ « 100 ШИН +» здійснило 100 % попередню оплату за товар, банківський платіжний документ №18121 08.12.2022 та № 000867859 від 31.01.2023 )Додаток №3) .

З метою додержання умов контракту сторони узгодили Інвойс № TBR-QJ-23XY027 від 25.02.2023 (Додаток № 4), відповідно до якого була узгоджена номенклатура, ціна та кількість Товару.

Загальна кількість товару складає 480 штуки, загальна вартість товару на умовах FOB (Qingdao) становить 82 080,00 доларів США.

На виконання умов зазначеного контракту компанія «QINGDAO QJ INDUSTRIAL INC.» поставило позивачу товар.

З метою здійснення митного оформлення ввезених товарів, 31.05.2023 Декларант подав до Одеської митниці декларації (МД) № 23UА75U9, №23UА76U8.

У графі 31 митної декларації вказаний опис товару :

- у МД № 23UА75U9 від 31.05.2023: шини пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів з індексом навантаження більш як 121, тип протектора дорожній (всесезонний); камерні та безкамерні: - 315/70R22.5 18PR мод. HD159 240 шт. індекс навантаження 151/148; індекс швидкості L, посадочний діаметр 22,5. Загальна кількість 240 шт. Виробник «QINGDAO QJ INDUSTRIAL INC.» Торговельна марка: HAIDA. Країна виробник CN;

- у МД № 23UА76U8 від 31.05.2023: шини пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів з індексом навантаження більш як 121, тип протектора дорожній (всесезонний); камерні та безкамерні: - 315/70R22.5 18PR мод. HD159 240 шт. індекс навантаження 151/148; індекс швидкості L, посадочний діаметр 22,5. Загальна кількість 240 шт. Виробник «QINGDAO QJ INDUSTRIAL INC.» Торговельна марка: HAIDA. Країна виробник CN.

Для підтвердження заявленої митної вартості, разом з митною декларацією, відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України декларант надав відповідні документи, а саме:

-Пакувальний лист (Packing list) Б/Н від 25.02.2023;

- Рахунок-проформа (Proforma invoice) № QJM-DS0S+ від 02.12.2022;

-Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №TBR-QJ-23XY027 від 25.02.2023;

- Коносамент (Bill of lading) № SZX230268225 від 25.02.2023;

- Накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) .05.2023/№ 33947312 від 13.05.2023;

- Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №23C3702M8457/00103 від 04.05.2023;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару №000867859 від 31.01.2023;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару №18121 від 08.12.2022;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №FSESGA/2023/04/00000515 від 24.05.2023; -

Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №UA00075061 від 15.05.2023;

- Банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 11971 від 26.05.2023;

- Банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг №55 від 27.04.2023;

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №SIEV0009934 від 15.05.2023;

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару Б/Н від 27.04.2023; - Прейскурант (прайс-лист) виробника товару Б/Н від 25.02.2023;

- Розрахунок ціни (калькуляція) № TBR-QJ-23XY027 від 25.02.2023;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, № 100SH-QJ2020 від 24.04.2020 (з додатками);

- Договір (контракт) про перевезення №GC-020147 від 22.03.2023;

- Договір (контракт) про перевезення Б/Н від 11.08.2022;

- Копія митної декларації країни відправлення 00139928 від 25.02.2023.

За результатами розгляду Митницею наведених вище документів, Декларант отримав повідомлення, в якому містилася пропозиція надати для підтвердження митної вартості товару:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) каталоги, специфікації виробника товару, прейскуранти, прайс-листи виробника товару;

3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

У відповідь на вимогу Митниці, листом від 02.06.2023 ТОВ « 100 ШИН +» надало пояснення та просило продовжити процедуру митного оформлення товарів за поданими документами, до пояснень надані такі документи:

- Лінійний коносамент № MEDUQ9929686;

- Рахунок на оплату від 15.05.2023 № UA00075061;

- Прайс-лист виробника товарів;

- Додаткову угоду від 26.10.2020 до контракту від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020.

06.06.2023 Митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товару №UA500490/2023/000025/2 та № UA500490/2023/000026/2 за резервним методом.

У рішенні за №UA500490/2023/000025/2 обґрунтування висновків про не підтвердження декларантом заявленої митної вартості товарів, за ціною контракту складалося з такого:

1) рахунок на оплату ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» від 15.05.2023 № UA00075061 та довідка про вартість перевезення до митного кордону України ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» від 15.05.2023 № SIEV0009934 містять відомості про коносамент № MEDUQ9929686, який до митного оформлення не надавався;

2) рахунок на оплату ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» від 15.05.2023 № UA00075061 не містить наступних реквізитів: особистий підпис уповноваженої особи, печатка організації, яка видала документ, хоча у довідці про вартість перевезення до митного кордону України ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» від № SIEV0009934 зазначені реквізити наявні;

3) калькуляція вартості вантажних шин (Calculation of cost truck tires) немає номеру та дати, не містить відомостей, які б дозволили визначити термін або строк дії даного документу, а також стосується інвойсу від 25.02.2023 № TBR-QJ-23XY003, який до митного оформлення не надавався та імовірно не стосується поставки даних товарів;

4) під виглядом прайс-листа виробника товарів Декларантом надано пакувальний лист від 25.02.2023 б/н;

5) у комерційних документах та документах, які надані для підтвердження оплати товарів наявні розбіжності щодо адреси покупця товарів: «UKRAINE,07455,KYIV REGION, BROVARSKY DISTRICT, KNIAZHYCHI VILLAGE, KYIV-CHERNIHIV-NOVI YARYLOVYCHI ROAD, 25 KILOMETER» у відповідності із інвойсом від 25.02.2023 № TBR-QJ-23XY027 та наданими додатковими угодами б/н від 24.05.2022, 15.11.2022, 01.09.2021, 02.09.2021 до договору закупки імпортного товару від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020, - та «UA/KYIV 02094 PROSP. YURIIA HAHARINA STR. 23» у відповідності із SWIFT від 08.12.2022 та SWIFT від 31.01.2023 № 000867859 № 18121;

6) враховуючи, що оплата товарів була здійснена покупцем 31.01.2023 (відповідно до SWIFT від 08.12.2022 та SWIFT від 31.01.2023), наявні порушення 90-денного строку поставки товарів на території України (15.05.2023 відповідно до накладної УМВС від 13.05.2023 № 33947311), який визначений пунктом 4.2. договору закупки імпортного товару від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020 (пункт 4.2. із змінами, які внесені відповідно до додаткової угоди від 24.05.2022 б/н).

У рішенні № UA500490/2023/000026/2 в якості обґрунтування вказано таке:

1) рахунок на оплату ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» від 15.05.2023 № UA00075061 та довідка про вартість перевезення до митного кордону України ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» від 15.05.2023 № SIEV0009934 містять відомості про коносамент № MEDUQ9929686, який до митного оформлення не надавався;

2) рахунок на оплату ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» від 15.05.2023 № UA00075061 не містить наступних реквізитів: особистий підпис уповноваженої особи, печатка організації, яка видала документ, хоча у довідці про вартість перевезення до митного кордону України ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» від№ SIEV0009934 зазначені реквізити наявні;

3) калькуляція вартості вантажних шин (Calculation of cost truck tires) не містить номеру та дати, а також не містить відомостей, які б дозволили визначити термін або строк дії даного документу, а також стосується інвойсу від 25.02.2023 № TBR-QJ-23XY003, який до митного оформлення не надавався та імовірно не стосується поставки даних товарів;

4) під виглядом прайс-листа виробника товарів декларантом надано пакувальний лист від 25.02.2023 б/н;

5) у комерційних документах та документах, які надані для підтвердження оплати товарів наявні розбіжності щодо адреси покупця товарів: «UKRAINE,07455,KYIV REGION, BROVARSKY DISTRICT, KNIAZHYCHI VILLAGE, KYIV-CHERNIHIV-NOVI YARYLOVYCHI ROAD, 25 KILOMETER» у відповідності із інвойсом від 25.02.2023 № TBR-QJ-23XY027 та наданими додатковими угодами б/н від 24.05.2022, 15.11.2022, 01.09.2021, 02.09.2021 до договору закупки імпортного товару від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020, - та «UA/KYIV 02094 PROSP. YURIIA HAHARINA STR. 23» у відповідності із SWIFT від 08.12.2022 та SWIFT від 31.01.2023 № 000867859 № 18121;

6) враховуючи, що оплата товарів була здійснена покупцем 31.01.2023 (відповідно до SWIFT від 08.12.2022 та SWIFT від 31.01.2023), наявні порушення 90-денного строку поставки товарів на території України (15.05.2023 відповідно до накладної УМВС від 13.05.2023 № 33947311), який визначений пунктом 4.2. договору закупки імпортного товару від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020 (пункт 4.2. із змінами, які внесені відповідно до додаткової угоди від 24.05.2022 б/н).

Також, за результатами перевірки митної декларації ТОВ « 100 ШИН +» митницею були прийняті картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500490/2023/000174 та №UA500490/2023/000175.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Досліджуючи довід апеляції про законність та обґрунтованість прийнятих митним органом рішень про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, оскільки надані декларантом документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті, а також про те, що декларант не надав документів на спростовування виявлених розбіжностей, колегія суддів дійшла таких висновків.

Частина 1 статті 49 Митного кодексу України передбачає, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частина 1 статті 52 Митного кодексу України встановлює, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою .

Частинами 1, 2, 3, 5 та 6 статті 53 Митного кодексу України унормовано, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів є:

декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відповідно до частини 3 статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Колегія суддів проаналізувавши підстави, покладені в основу рішення про коригування митної вартості, дійшла таких висновків.

Як стверджує скаржник, рахунок на оплату ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» від 15.05.2023 № UA00075061 та довідка про вартість перевезення до митного кордону України ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» від 15.05.2023 № SIEV0009934 містять відомості про коносамент №MEDUQ9929686, який до митного оформлення не надавався.

Так, згідно матеріалів справи, на підтвердження транспортних та супутніх витрат за маршрутом Гданськ (Польща)- з/д перехід Мостиська - Медика (Україна) позивач надав довідку про транспортні витрати № SIEV0009934 від 15.05.2023 та рахунок на оплату транспортних та супутніх послуг № UA00075061 від 15.05.2023.

У довідці про транспортні витрати № SIEV0009934 від 15.05.2023 та в рахунку на оплату транспортних та супутніх послуг № UA00075061 від 15.05.2023 наявне посилання на номер лінійного коносаменту (MEDUQ9929686).

Водночас матеріалами справи підтверджується, що лінійний коносамент №MEDUQ9929686 був наданий Митниці разом з поясненнями від 02.06.2023, що свідчить про те, що він був наявний на час прийняття оскаржуваного рішення.

Отже, таке твердження скаржника не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи.

Далі, скаржник указує, що рахунок на оплату ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» від 15.05.2023 UA00075061 не містить відповідних реквізитів, зокрема, особистий підпис уповноваженої особи, печатка організації, яка видала документ, хоча у довідці про вартість перевезення до митного кордону України ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» від 15.05.2023 № SIEV0009934 зазначені реквізити наявні.

Водночас, згідно матеріалів справи, наданий Митниці, разом із поясненнями від 02.06.2023, рахунок на оплату ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» від 15.05.2023 UA00075061, містить як підпис уповноваженої особи, так і печатку організації, яка його видала , що свідчить про безпідставність таких тверджень скаржника.

Також скаржник указує, що Декларант під виглядом прайс-листа виробника товарів надав пакувальний лист від 25.02.2023 б/н.

Таке твердження скаржника не відповідає дійсності, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, прайс-лист виробника товарів був наданий Митниці разом з поясненнями від 02.06 2023, що підтверджується матеріалами справи.

Також Митниця, як в оскаржуваному рішенні так і в апеляції зазначила, що калькуляція вартості вантажних шин (Calculation of cost truck tires) не містить номеру та дати, а також не містить відомостей, які б дозволили визначити термін або строк дії даного документу, до того ж стосується інвойсу від 25.02.2023 № TBR-QJ-23XY003, який до митного оформлення не надавався та імовірно не стосується поставки даних товарів,.

Відповідаючи на вказаний довід, колегія суддів установила, що Декларант до митного оформлення надав розрахунок ціни (калькуляція) № TBR-QJ-23XY027 від 25.02.2023.

За загальним правилом, калькуляція - це розрахунково-вартісна методика обліку, за допомогою якої обраховується планова собівартість продукції. Всі види калькуляції є попередніми, їх розробляють до початку виробництва продукції та використовують при складанні кошторису.

Положення пункту 4 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України закріплюють таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми розрахунку ціни (калькуляції). Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності наявність чи відсутність у калькуляції певних відомостей (реквізитів), не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів. Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації, чи вимог до її складання чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено.

Як слушно зауважив суд, калькуляція, це документ, який складався Постачальником до Інвойсу №TBR-QJ-23XY027 від 25.02.2023 і Покупець не має впливу на його зміст. Тобто, є підстави погодитися з судом першої інстанції, що Постачальник самостійно вирішував, які саме витрати включити до калькуляції, виходячи з фактично понесених ним видатків у зв`язку з поставкою товару Покупцю.

Понад те, слід звернути увагу, що калькуляція виробника не є документом, який підтверджує митну вартість товарів та якій встановлений частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, а відтак не впливає на визначення митної вартості товару.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що твердження Митниці про зворотне є безпідставним.

Стосовно зауважень скаржника, що у комерційних документах та документах, які надані для підтвердження оплати товарів наявні розбіжності щодо адреси покупця товарів: «UKRAINE,07455,KYIV REGION, BROVARSKY DISTRICT, KNIAZHYCHI VILLAGE, KYIV-CHERNIHIV-NOVI YARYLOVYCHI ROAD, 25 KILOMETER» у відповідності із інвойсом від 25.02.2023 № TBR-QJ-23XY027 та наданими додатковими угодами б/н від 24.05.2022, 15.11.2022, 01.09.2021, 02.09.2021 до договору закупки імпортного товару від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020, - та «UA/KYIV 02094 PROSP. YURIIA HAHARINA STR. 23» у відповідності із SWIFT від 08.12.2022 та SWIFT від 31.01.2023 № 000867859 № 18121, колегія суддів зазначає таке.

Як встановлено судом, під час складання банківських платіжних документів №18121 08.12.2022 та № 000867859 від 31.01.2023 була допущена технічна помилка в зазначенні адреси платника ТОВ « 100 ШИН+», зазначена адреса KYIV 02094 PROSP. YURIIA HAHARINA STR. 23, замість правильної адреси «UKRAINE,07455,KYIV REGION, BROVARSKY DISTRICT, KNIAZHYCHI VILLAGE, KYIV-CHERNIHIV-NOVI YARYLOVYCHI ROAD, 25 KILOMETER» ( 07455, Київська обл., Броварський р-н, сільрада Княжицька, автодорога Київ-Чернігів-Нові Яриловичі 25км).

Суд першої інстанції доречно зауважив, що правильну адресу ТОВ « 100 ШИН+» можливо встановити з решти документів, що були подані до митного оформлення, зокрема, у зовнішньоекономічному договорі № 100SH-QJ2020 від 24.04.2020, Інвойсі №TBR-QJ-23XY027 від 25.02.2023, Митній декларації від 31.05.2023.

Слід зазначити, що наявність технічної помилки у документі, за умови що зміст інформації, яка помилково була вказана, може бути встановлена на основі відомостей з інших документів, поданих до митного контролю, не може впливати на справжність цього документа..

Отже, наявність технічної помилки у документі не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у ньому міститься.

Також скаржник в апеляційній скарзі зазначив, що враховуючи оплату товарів Покупцем 31.01.2023 (відповідно до SWIFT від 08.12.2022 та SWIFT від 31.01.2023), слід стверджувати про наявність порушення 90-денного строку поставки товарів на території України (15.05.2023 відповідно до накладної УМВС від 13.05.2023 № 33947311), який визначений пунктом 4.2. Договору від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020 (пункт 4.2. із змінами, відповідно до додаткової угоди від 24.05.2022 б/н).

З цього приводу колегія суддів зазначає, що порушення Продавцем умов зовнішньоекономічного договору, в частині термінів поставки Товару не може свідчити про заниження митної вартості декларантом.

Слід зазначити, що виконання чи не виконання умов зовнішньоекономічного договору не регулюється Митним кодексом України і Митниця не є тим державним органом, на якого законодавством покладений обов`язок здійснювати контроль за виконанням цивільно-правових угод.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 815/137/17.

Отже, за аналізом наведених вище доводів, є підстави стверджувати про необґрунтованість доводів Митниці щодо не доведення декларантом митної вартості товару.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані декларантом документи надавали відповідачу змогу достовірно і повно перевірити правильність обчислення митної вартості.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що скаржник не довів, що подані документи для підтвердження митної вартості оцінюваних товарів містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Слід також зазначити, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім аргументом для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Отже колегія суддів приходить до висновку, що митний орган протиправно витребував додаткові документі, а покликання скаржника на те, що декларант не виконав вимоги про надання витребуваних документів не засноване на доказах, що містяться в матеріалах справи.

Досліджуючи обґрунтованість доводів митниці про правомірне застосування резервного методу для визначення митної вартості товару, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до положень статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частина 1 статті 55 Митного кодексу України визначає, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною 6 статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно пункту 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно матеріалів справи, за результатами проведеної перевірки, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до положень статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу.

Попередні методи не застосовувалися з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; - на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару.

Згідно пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 року, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Як мовилося вище, митна вартість товарів скоригована та визначена за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України, на підставі інформації, наявної у митного органу, що міститься в спеціалізованому програмно інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), Автоматизованій системі митного огляду (АСМО) «Інспектор».

Як пояснює митний орган, за вказаними джерелами інформації, встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже завершено є більшим - МД від 02.04.2023 № UA209190/2023/016209, від 19.04.2023 № UA500110/2023/001217, від 05.06.2023 № UA403030/2023/014025 становить 3,01 дол. США/кг що у перерахунку за одиницю становить 206,486 дол. США/шт. (ніж заявлено декларантом 2,69 дол. США/кг (184,658 дол. США/шт.).

Проаналізувавши наведене, колегія суддів відзначає, що Верховний Суду справі від 27.04.2020, у справі №140/804/19 справі зауважив, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено.

Також слід врахувати, що в ЄАІС відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Крім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Резюмуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що позивач надав відповідачу для митного оформлення імпортованого товару усі документи, передбачені статтею 53 Митного кодексу України, які містили достовірні числові дані та підтверджували митну вартість товарів за ціною контракту, відповідно до вимог статті 58 Митного кодексу України.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що висновки відповідача про заниження позивачем митної вартості товару та надання митному органу недостовірних даних не підтверджуються наявними матеріалами справи, а виявлені невідповідності у поданих декларантом документах не впливають на ціну товару.

Отож, колегія суддів дійшла висновку про відсутність будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товарів за ціною контракту, скаржник в апеляційній скарзі не навів.

Будь-яких інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої митної вартості товару ТОВ « 100 ШИН +», суд апеляційної інстанцій не встановив.

Стосовно вимог, заявлених ТОВ « 100 ШИН +» про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500490/2023/000174 та №UA500490/2023/000175, колегія суддів зазначає таке.

Відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення органу фіскальної служби про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою відповідних умов.

Таке рішення оформляється у вигляді картки відмови.

Оформлення карток відмови регулюється розділом VIII Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.20212 №631.

Так, відповідно до пунктів 8.1 - 8.2, 8.5 розділу VIII наведеного Порядку, у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.

Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.

У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

Картка відмови роздруковується у двох примірниках і підписується посадовою особою митного органу, яка прийняла рішення про відмову, а в разі електронного декларування формується тільки як електронний документ.

Один примірник оформленої картки відмови на паперовому носії невідкладно вручається (надсилається) Декларанту під його особистий підпис у другому примірнику.

Картка відмови, оформлена як електронний документ, або електронний примірник картки відмови на паперовому носії надсилається Декларанту електронним повідомленням, засвідченим КЕП посадової особи митного органу, яка прийняла рішення про відмову.

Так, як мовилося вище у всіх випадках після прийняття рішення про корегування митної вартості товарів, оформлюється картка відмови.

Тобто, коригування митної вартості слугує підставою для видачі картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

За такого правового регулювання, визнання протиправними рішення про корегування митної вартості автоматичне тягне протиправність картки відмови в прийнятті митної декларації. При цьому підстави для такого висновку є однаковими.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що суд апеляційної інстанції переглянув рішення суду першої інстанції, що ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями: 308, 311, 315, 316, 322, 325,328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року у справі за позовом адвоката Вінник Олени Олексіївни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН +» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 24.06.2024.