Справа № 400/15519/23
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/15519/23

Перша інстанція: суддя Птичкіна В.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря судового засідання Вовненко А.В.

представника апелянта ТОВ "Наваль Парк" адвоката Дубовик С.В.

представника ГУ ДПС у Миколаївській області Єгорової О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Наваль Парк" на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Наваль Парк" до Головного управління ДПС у Миколаївській області (відокремленого підрозділу ДПС України без статусу юридичної особи публічного права про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.11.2023 № 6,

В С Т А Н О В И В:

25.12.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Наваль Парк" звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.11.2023 № 6, яким збільшена сума податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2023 рік на суму 3477682,46 грн, та застосовані штрафні (фінансові) санкції на суму 347768,25 грн (10% від нарахованого грошового зобов`язання).

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що до 06.05.2023 (дата набрання чинності Законом України від 11.04.2023 №3050-IX Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно, далі Закон №3050-IX), діяли норми пункту підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України в редакції Закону України від 24.03.2022 №2142-ІХ Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану (далі Закон №2142-ІХ). На підставі цих норм у позивача не було обов`язку зі сплати на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що розташовані на територіях, на яких ведеться (велися) бойові дії. Нова редакція підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (Закон №3050-IX), якою встановлені інші умови, за яких відповідний податок на сплачується, та у якій вказано, що ці умови діють з 1 січня 2023 року, на думку Товариства, не може застосовуватися як підстава для збільшення суми податкового зобов`язання позивача за січень-квітень 2023 року, оскільки таке збільшення суперечить статті 58 Конституції України.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року, ухваленим у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження, відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Наваль Парк" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухвалені оскаржуваного рішення суд першої інстанції неправильно застосував підпункт 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» №3050- IX, з порушенням підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України, пункту 56.21 статті 56 ПК України.

Також апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції при ухвалені рішення довільно трактував постанову КМУ від 06.12.2022 №1364, що призвело до порушення принципу рівності і справедливості, адже після прийняття та набрання чинності Законом України від 11.04.2023 № 3050-ІХ вищезгадана Постанова Кабінету Міністрів України у відповідність до цього Закону не приводилась, предмет її регулювання не змінювався, зміни щодо порядку затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, не вносилися.

Скаржник вважає за необхідне зазначити, що не приведення державними органами у відповідність до Закону №3050-ІХ постанови КМУ про визначення переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії однозначно свідчить, що вказана постанова Кабінету Міністрів України застосовується до податкових відносин з метою визначення переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, з моменту набрання нею чинності, тобто з 27.12.2022 та продовжувала діяти в період виникнення спірних правовідносин.

Також, на думку апелянта, суд першої інстанції неправильно застосував зворотну дію Закону України від 11.04.2023 № 3050-ІХ, яким були внесені зміни до підпункт 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.

Апелянт вважає, що приписи підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України в редакції Закону №3050-ІХ у частині декларування податкового зобов`язання за попередній період не підлягають застосуванню до дати набуття чинності Закону №3050-ІХ, тобто до 06.05.2023. До правовідносин, що склалися до 06.05.2023, - підлягають застосуванню приписи підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України в редакції Закону від 24.03.2022 №2142-IX

На думку апелянта, оскільки Законом №3050-ІХ урегульовано лише фактично внесення змін до прикінцевих та перехідних положень, відповідні приписи за своєю галузевою приналежністю є нормою процесуального права, яка не стосується жодним чином норм матеріального права, що містяться у цьому нормативно-правовому акті.

Що ж до застосування у часі приписів підпункт 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України як такої, що містить норми матеріального права, Закон №3050-ІХ, на думку апелянта, не визначає правил дії в часі цієї норми та не встановлює темпоральних критеріїв її застосування. Тому при застосуванні Закону №3050-ІХ слід керуватися загальновизнаним принципом щодо дії законів у часі, суть якого полягає в тому, що новий закон регулює правовідносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Тобто до події, факту застосовується закон, під час дії якого вони настали або мали місце. Таким чином, темпоральним критерієм її застосування є дата набуття чинності Закону №3050-ІХ.

На підтвердження неправильного застосування підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України в редакції Закону №3050-ІХ за період січень-квітень 2023 року апелянт зазначає про наявність обов`язку платника податку в січні-квітні 2023 задекларувати податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки згідно Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану" від 24.03.2022 №2142-IX, що підтверджується поданою декларацією у лютому 2023 та про що свідчить також усталений в судовій практиці підхід щодо застосування норм закону, згідно з яким наявність вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке було чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

За наведених обставин, апелянт вважає, що приписи підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України в редакції Закону №3050-ІХ у частині декларування податкового зобов`язання за попередній період не підлягають застосуванню до дати набуття чинності Закону №3050-ІХ, тобто до 06.05.2023. До правовідносин, що склалися до 06.05.2023, - підлягають застосуванню приписи підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України в редакції Закону від 24.03.2022 №2142-IX

Апелянт вважає необґрунтованими та такими, що суперечать встановленій практиці застосування принципу незворотності дії закону у часі, висновки відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, про те, що з 01.01.2023 на території Миколаївської міської територіальної громади, яка не відноситься до території активних бойових дій, повинен нараховуватися та сплачуватися податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з посиланням на Закон від 11.04.2023 №3050-ІХ, який набрав чинності лише з 06.05.2023.

Головне управління ДПС у Миколаївській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на доводи, що узгоджуються із висновками суду першої інстанції, просить відмовити у задоволені апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що сторонами в цій справі не оспорюється той факт, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Наваль Парк" є платником податку на нерухоме майно відмінну від земельної ділянки, а саме нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке належить позивачу на праві власності, розташоване на території Миколаївської міської територіальної громади.

07.02.2023 ТОВ "Наваль Парк" подало до контролюючого органу податкову декларацію (звітну) з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік (а.с. 44-50), в якій сума податкового зобов`язання не була вказана, що пояснюється положеннями підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України у редакції, яка була чинною станом на день подання декларації.

14.06.2023 ТОВ "Наваль Парк", з урахуванням нової редакції підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, подало до контролюючого органу податкову декларацію (уточнюючу, порядковий номер 1) з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік, в якій у рядках 6.1, 6.2 декларації вказана сума податкового зобов`язання 6955365,25 грн (а.с. 51-57). Згідно з додатком 2 до декларації, квартальні внески за І квартал відсутні, за ІІ квартал 1738841,38 грн (2 місяці, без квітня), за ІІІ квартал 2 608 262 грн, за IV квартал 2 608 261,87 грн (а.с. 51-57).

29.06.2023 ТОВ "Наваль Парк" подало до контролюючого органу податкову декларацію (уточнюючу, порядковий номер 2) з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік (а.с. 58-63). Відмінність між цією декларацією та декларацією, що була подана 14.06.2023, полягає виключно у тому, що ТОВ "Наваль Парк" змінило інформацію щодо кількості місяців перебування об`єктів оподаткування у власності (в уточнюючій декларації № 1 було вказано 8 місяців, і саме за цей період позивач визначив суму податкового зобов`язання, а в уточнюючі декларації № 2 12 місяців, при тому, що суму податкового зобов`язання позивач визначив за 8 місяців, а.с. 55-зворот, а.с. 60- зворот).

Посадовою особою Головного управління ДПС у Миколаївській області правління була проведена камеральна перевірка декларації ТОВ "Наваль Парк", яка була подана 29.06.2023, результати якої оформлені актом від 28.07.2023 № 6380/14-29-04-06-08/40496172 (надалі акт камеральної перевірки, а.с. 23-26).

Згідно з висновками акту камеральної перевірки, Товариство з обмеженою відповідальністю "Наваль Парк" порушило підпункт 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податкового зобов`язання на 3477682,46 грн. В акті камеральної перевірки наведені розрахунки, згідно з якими за 2023 рік (12 місяців) ТОВ "Наваль Парк" мало сплатити 10433047,71 грн. При цьому, апеляційний суд зазначає, що наведений розрахунок по суті не заперечувався позивачем в суді першої інстанції та не заперечується в апеляційній скарзі.

Різниця (10433047,71 6955365,25 грн) є сумою заниження податкового зобов`язання. ГУ ДПС в Миколаївській області вказало, що з 1 січня 2023 року ТОВ «Наваль Парк» не є звільненим від нарахування та сплати податку за об`єкти нерухомого майна, які розташовані на території Миколаївської міської територіальної громади.

Не погоджуючись із висновками акту камеральної перевірки, ТОВ «Наваль Парк» подало заперечення до акту (а.с. 27-28), які були розглянуті ГУ ДПС в Миколаївській області 31.08.2023 та відхилені (а.с. 29-32).

01.09.2023 ГУ ДПС в Миколаївській області, з посиланням на підпункт 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункт 123.2 статті 123 Податкового кодексу України, прийняло податкове повідомлення-рішення № 6 (а.с. 33-34), яким збільшило позивачу суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 4347103,08 грн, з яких 3477682,46 грн податкове зобов`язання, 869 420,62 грн штраф (25%).

Рішенням від 23.11.2023 № 34889/6199-00-06-03-02-06 (а.с.. 39-41) Державна податкова служба України, за результатами розгляду скарги позивача на податкове повідомлення-рішення від 01.09.2023 № 6 (а.с. 35-38), скасувала це ППР в частині застосування штрафу в сумі 521165,37 грн.

27.11.2023 ГУ ДПС в Миколаївській області, з урахуванням рішення Державної податкової служби України, з посиланням на підпункт 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункт 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, прийняло податкове повідомлення-рішення № 06 (а.с. 42-43), яким збільшило позивачу суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на загальну суму 3825450,71 грн, з яких 3477682,46 грн податкове зобов`язання, 347768,25 грн штраф (10%).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що правомірність оскаржуваного ППР підтверджена відповідачем належними доказами, в той час як доводи позивача ґрунтуються на помилковому розумінні норм матеріального права.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Як підтверджено матеріалами справи 07.02.2023 апелянт подав податкову декларацію з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2023 рік.

За приписами п.п. 69.22 п. 69 підрозділу 10. Інші перехідні положення розділу XX. Перехідні положення Податкового кодексу України в редакції чинній на час подання апелянтом податкової декларації з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2023 рік (пункт в редакції Закону України від 24.03.2022 №2142-IX), установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Так, тимчасово положення статті 266 цього Кодексу застосовуються з урахуванням таких особливостей:

за 2021 та 2022 податкові (звітні) роки не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та за об`єкти житлової нерухомості, що стала непридатною для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

за період з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності юридичних осіб, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та за об`єкти житлової нерухомості, що стала непридатною для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

тимчасово, на період з 1 березня 2022 року по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації. При цьому платники податку - юридичні особи протягом шести календарних місяців після місяця, в якому припинено чи скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відображаються зміни розміру податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за відповідний податковий період. Для платників податку - фізичних осіб контролюючий орган самостійно обчислює податкове зобов`язання за період з 1 січня по 1 березня 2022 року.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок визнання об`єктів житлової нерухомості такими, що непридатні для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 грудня 2022 року №1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004, був затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Також, пунктом 2 цього наказу визнаний таким, що втратив чинність, наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за № 453/37789 (із змінами).

Як зазначено вище, сторонами у справі не оспорюється той факт, що нерухоме майно, яке належить апелянту на праві власності, відмінне від земельної ділянки, розташоване на території Миколаївської міської територіальної громади.

Так, станом на 07.02.2023 (дата подання податкової декларації за 2023 року) Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією містив інформацію про те, що:

- Розділ І «Території на яких ведуться (велися) бойові дії» підрозділ 1 «Території можливих бойових дій» п.п. 1.5 «Миколаївська область» «Миколаївський район» - Миколаївська міська територіальна громада - UA0071713: Дата виникнення можливих бойових дій 11.11.2022; Дата припинення можливих бойових дій* - -------- (на час подання уточнюючої податкової декларації 14.06.2024 та 29.06.2024 вказані відомості змін не зазнали);

- Розділ І «Території на яких ведуться (велися) бойові дії» підрозділ 2 «Території активних бойових дій» п.п. 2.5 «Миколаївська область» «Миколаївський район» - Миколаївська міська територіальна громада - UA0071713: Дата початку бойових дій - 26.02.2022; Дата завершення бойових дій* - 11.11.2022. Примітка * - у разі визначення (на час подання уточнюючої податкової декларації 14.06.2024 та 29.06.2024 вказані відомості змін не зазнали).

11.04.2023 був прийнятий Закон України від 11.04.2023 №3050-IX Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно», яким були внесені зміни в тому числі і до ПК України, зокрема п.п. 69.22 п. 69 підрозділу 10. Інші перехідні положення розділу XX. Перехідні положення Податкового кодексу України був викладений у новій редакції. Вказаний закон набув чинності з 06.05.2023

Так, за приписами п.п. 69.22 п. 69 підрозділу 10. Інші перехідні положення розділу XX. Перехідні положення Податкового кодексу України в редакції чинній на час подання апелянтом уточнених податкових декларацій від 16 та 26 червня 2023 року, вказана норма установлювала, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Тимчасово, на період дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, положення статті 266 цього Кодексу застосовуються з урахуванням таких особливостей:

підставою для обчислення податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб, що були пошкоджені або знищені, є відомості, визначені статтею 266 цього Кодексу, дані Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - Реєстр майна), та дані Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, визначеного у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Держатель Реєстру майна щокварталу у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, станом на перше число відповідного кварталу.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується:

1) за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України:

за 2021 та 2022 роки - за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності фізичних осіб;

за період з 1 березня 2022 року по 31 грудня 2022 року - за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності юридичних осіб, та за об`єкти нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб.

Починаючи з 1 січня 2023 року за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, у якому завершено бойові дії або тимчасову окупацію на відповідній території.

Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку;

2) за знищені внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості:

за 2021 рік та наступні податкові (звітні) періоди - за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, дані про знищення яких внесені до Реєстру майна;

за 2022 рік та наступні податкові (звітні) періоди - за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності юридичних осіб, дані про знищення яких внесені до Реєстру майна;

3) за пошкоджені об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості (як такі, що потребують капітального ремонту, реконструкції чи реставрації внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України):

за 2021 рік та наступні податкові (звітні) періоди - за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, які були пошкоджені у 2022 році внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та дані про пошкодження яких внесені до Реєстру майна. Нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, по таких об`єктах нерухомого майна відновлюється починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому за даними Реєстру майна об`єкти житлової нерухомості капітально відремонтовані, реконструйовані, реставровані та визнані придатними для проживання;

за період з 1 березня 2022 року та наступні податкові (звітні) періоди - за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності юридичних осіб, які були пошкоджені у 2022 році внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та дані про пошкодження яких внесені до Реєстру майна. Нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відновлюється починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому за даними Реєстру майна об`єкти житлової нерухомості капітально відремонтовані, реконструйовані, реставровані та визнані придатними для проживання;

за період з 1 березня 2022 року та наступні податкові (звітні) періоди - за об`єкти нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб, які були пошкоджені у 2022 році внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та дані про пошкодження яких внесені до Реєстру майна. Нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, по таких об`єктах нерухомого майна відновлюється починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому за даними Реєстру майна об`єкти нежитлової нерухомості капітально відремонтовані, реконструйовані, реставровані та визнані придатними для використання за цільовим призначенням.

За об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб, пошкоджені (як такі, що потребують капітального ремонту, реконструкції чи реставрації) у податкових (звітних) періодах починаючи з 1 січня 2023 року внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було зафіксовано факт пошкодження житлової та/або нежитлової нерухомості за даними Реєстру майна, до першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому за даними Реєстру майна об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості капітально відремонтовані, реконструйовані, реставровані та визнані придатними для проживання/для використання за цільовим призначенням.

У частині об`єктів житлової/нежитлової нерухомості, у тому числі їх часток, які внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, зазнали незначних пошкоджень, придатні для проживання/використання за цільовим призначенням (відповідно) та підлягають відновленню шляхом поточного ремонту, сільські, селищні, міські ради, військові адміністрації або військово-цивільні адміністрації мають право:

1) встановлювати ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі, меншому за розмір податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, встановлений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування для певного типу об`єктів нерухомого майна, що сплачується на відповідній території;

2) звільняти від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

До таких рішень сільських, селищних, міських рад, військових адміністрацій або військово-цивільних адміністрацій та/або рішень про внесення змін до таких рішень не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпунктів 12.3.3, 12.3.4 і 12.3.7 пункту 12.3, підпункту 12.4.3мпункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 цього Кодексу та Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», частини четвертої статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», Закону України «Про державну допомогу суб`єктам господарювання».

Органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські ради, військові адміністрації або військово-цивільні адміністрації зобов`язані щокварталу у 15-денний строк після закінчення податкового (звітного) кварталу подавати контролюючим органам за місцем розташування об`єкта нерухомого майна станом на перше число відповідного кварталу копії прийнятих рішень щодо:

встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі, меншому за розмір податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, встановлений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування для певного типу об`єктів нерухомого майна, що сплачується на відповідній території;

звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки об`єктів нерухомого майна, що зазнали незначних пошкоджень внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України.

Платники податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які до дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно» №3050-IX задекларували за 2022-2023 роки податкові зобов`язання за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, що розташовані на територіях, визначених цим підпунктом, мають право відкоригувати нараховані податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за період 2022 та 2023 роки шляхом подання в порядку, визначеному цим Кодексом, уточнюючих податкових декларацій за відповідний період.

Для платників податку - фізичних осіб контролюючий орган самостійно обчислює податкове зобов`язання та надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення за податкові (звітні) періоди 2021 та 2022 роки у строк до 31 грудня 2023 року, за винятком податкових зобов`язань за об`єкти нежитлової нерухомості, розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, по яких контролюючий орган обчислює податкове зобов`язання та надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення за податкові (звітні) періоди 2021 рік та січень - лютий 2022 року, не пізніше першого числа місяця, що настає через шість місяців після дати завершення активних бойових дій або тимчасової окупації.

При цьому річна сума платежу по об`єктах нерухомого майна, визначених цим підпунктом, визначається пропорційно до кількості місяців, коли такі об`єкти нерухомого майна підлягали оподаткуванню податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Складені, надіслані (вручені) у 2022 та 2023 роках податкові повідомлення-рішення про сплату сум податку, обчисленого згідно із статтею 266 цього Кодексу, по об`єктах нерухомого майна, визначених у цьому підпункті, по яких не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, підлягають скасуванню (відкликанню), а грошові зобов`язання та податковий борг, визначені контролюючим органом по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, - анулюванню.

Надмірно сплачені суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що виникли внаслідок скасування (відкликання) податкових повідомлень-рішень, підлягають зарахуванню виключно в рахунок майбутніх платежів з цього податку, а в разі наявності у такого платника податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, - надміру сплачені суми зараховуються в рахунок погашення такого боргу.

Перевіряючи висновки суду першої інстанції щодо правомірності оскаржуваного ППР та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає таке.

Отже, як зазначено раніше, підпунктом 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції Закону №3050-IX) визначено за які об`єкти нежитлової нерухомості юридичні особи власники цих об`єктів, починаючи з 1 січня 2023 року, не нараховують та не сплачують податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме, за об`єкти, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Вказаною нормою визначений також і період, протягом якого не нараховується та не сплачується податок, - з першого числа місяця, в якому було визначено для відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, у якому завершено бойові дії або тимчасову окупацію на відповідній території.

Як правильно встановив суд першої інстанції та це не спростовано доводами апеляційної скарги, ці норми на апелянта не розповсюджуються, внаслідок чого апелянт при нарахуванні та сплаті податку за 2023 рік мав дотримуватися вимог статті 266 Податкового кодексу України.

Невиконання апелянтом вимог статті 266 Податкового кодексу України призвело до заниження суми відповідного податкового зобов`язання та стало підставою для прийняття оскаржуваного в цій справі ППР.

Згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом, або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою, якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Пунктом 123.1 статті 123 ПК України встановлено, що вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Апеляційний суд, як і суд першої інстанції відхиляє, як безпідставне, посилання ТОВ «Наваль Парк» на те, положення підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції Закону від 24.03.2022 №2142-IX) є пільгою по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Апеляційний суд зазначає, що пільги встановлені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, в той час як положення підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, як в редакції Закону №2142-IX так і в редакції Закону №3050-IX, є особливостями, з урахуванням яких тимчасово (на період до припинення або скасування воєнного стану на території України) здійснюється справляння податку, визначеного ст. 266 ПК України..

Базовий податковий (звітний) період для податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України).

Податкове зобов`язання за звітний рік юридичними особами сплачується авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Абзацом другим підпункту 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що щодо новоствореного (нововведеного) об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості декларація юридичною особою - платником подається протягом 30 календарних днів з дня виникнення права власності на об`єкт, а податок сплачується починаючи з місяця, в якому виникло право власності та такий об`єкт.

Відповідно до підпункту 266.8.1 пункту 266.8 статті 266 Податкового кодексу України, обчислення суми податку не за повний рік передбачено у разі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом календарного року податок для попереднього власника обчислюється за період з 1 січня цього року до початку того місця, в якому припинилося право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а для нового власника починаючи з місяця, в якому він набув право власності.

Випадки, в яких податкові зобов`язання нараховуються та сплачуються не за повний рік (пропорційно), передбачені також відповідними положеннями підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції Закону №3050-IX), але у них йдеться про пошкоджені об`єкти нерухомості.

Той факт, що Закон №3050-IX набрав чинності 06.05.2023, не надає платнику податку права визначати суму податкового зобов`язання за 8 місяців року.

Стверджуючи про те, що норми Закону №3050-IX не підлягають застосуванню на підставі статті 58 Конституції України, апелянт, залишив поза увагою той факт, що норми Закону від 24.03.2022 №2142-IX, який набрав чинності 05.04.2022, також визначили порядок нарахування та сплати податку за 2021 та 2022 (з початку року або з 1 березня) роки, і, як правильно зауважив суд першої інстанції, це не завадило апелянту скористатися цими нормами. Додатково апеляційний суд зазначає, що не зважаючи на те, що Закон №3050-IX набрав чинності з 06.05.2023, норми які містяться в цьому законі, зокрема нова редакція підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, передбачає дію цієї редакції саме у 2021, 2022 роках та з 01.01.2023 року.

При цьому суд першої інстанції правильно відхилив посилання позивача та те, що застосування положень Закону №3050-IX з 01.01.2023 не відповідає принципу правової визначеності, складовою якого є принцип легітимних очікувань, який має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування чинних норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій. Такі самі посилання містяться і в апеляційній скарзі та апеляційний суд їх також відхиляє, оскільки положення підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України в редакції Закону №3050-IX містять чіткі приписи особливостей оподаткування, містять чіткий алгоритм дій для платника податку, зокрема подання уточнюючих декларацій.

Визначальним у змісті підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції Закону від 24.03.2022 №2142-IX) є те, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується за об`єкти, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, а не період, який у березні 2024 року (дата прийняття Закону №2142-IX) неможливо було визначити. Тому після припинення у листопаді 2022 року на території Миколаївської міської територіальної громади бойових дій у апелянта не могли виникнути легітимні очікування того, що апелянт буде звільненим від нарахування та сплати податку на невизначений період (при тому, що фактична підстава для звільнення припинила існування) у 2023 році та у подальшому невизначеному часі.

Факт заниження апелянтом в уточнюючій декларації, що була подана 29.06.2023, суми податкового зобов`язання на 3 477 682,46 грн встановлений, тому податковий орган мав законні підстави для визначення суми податкового зобов`язання апелянту з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік та для застосування до апелянта штрафних санкцій у розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, а доводи апеляційної скарги таких висновків не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення - скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. 2-12, 72-78, 308, 310, 315, 316, 321. 325, 327-329 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Наваль Парк" залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року у справі №400/15519/23 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 24.06.2024

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький