Справа № 183/4412/24
Суддя: Оладенко О. С.
Дата ухвалення: 2024-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/4412/24

№ 2-а/183/47/24

21 червня 2024 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Оладенко О.С.,

секретаря судових засідань Павлюк А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

01.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 (надалі за текстом відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом відповідач 2), в якому просив поновити строк для звернення до суду з позовом; скасувати постанову №453 від 09.04.2024 по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 5100 грн.

Адміністративний позов обґрунтований тим, що оскаржувана постанова є незаконною та прийнята з порушенням вимог чинного законодавства. Протокол про адміністративне правопорушення від 09.04.2024 не містить адреси свідків та пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол складено за відсутності позивача та його не було сповіщено про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що позбавило його можливості подавати докази, заявляти клопотання отримувати професійну правничу допомогу. Копію оскаржуваної постанови позивач отримав 16.04.2024 після телефонного дзвінка співробітників РТЦК, які повідомили про наявність постанови. Також вважає, що справу розглянуто не уповноваженою особою, оскільки постанову скріплено печаткою на якій вказано , проте у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб значиться зі статусом «скасовано» ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також зазначив, що позивач не мав змоги оскаржити постанову своєчасно через те, що не мав інформації про наявність оскаржуваної постанови.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.05.2024 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 15.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

03.06.2024 на адресу суду від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву у якому просить у позові відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що 31.10.2023 позивач отримав повістку про виклик на 01.11.2023, але у призначені дату та час, а також у подальшому не прибув, причини неприбуття не повідомив. 09.04.2024 позивача доставили до ІНФОРМАЦІЯ_3 співробітники полції. Він пояснень щодо причин неявки не надав, не повідомив про будь-які поважні причини неприбуття, не надав доказів існування таких причин. Тому стосовно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП. Вказав, що позивач не заперечує факту неявки за викликом, суть незгоди з постановою полягає у процедурних, на думку позивача, порушеннях. Позивач був присутнім під час складання протоколу, йому роз`яснено права та повідомлено про час і місце розгляду його справи. Від підпису у протоколі позивач відмовився, що засвідчено свідками. Справу про адміністративне правопорушення розглянуто начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 негайно, копію постанови вручену ОСОБА_1 , який відмовився розписуватися у постанові про її отримання, тому даний факт було засвідчено свідками. ОСОБА_1 була вручена копія постанови, виготовлена з оригіналу до того, як йому було запропоновано розписатися за отримання, а після його відмови підписатися в отриманні, до постанови внесено запис про відмову від підпису та про свідків цієї відмови. Той факт, що ОСОБА_1 брав участь у складанні протоколу підтверджується наявністю у справі про адміністративне правопорушення копії його паспорту, який є особистим документом. Також, відомості про номер телефону, сімейний стан, місце роботи позивача, які вказані у протоколі можна було отримати лише безпосередньо від нього самого. Стосовно посилань на код ЄДРПОУ зазначив, що відповідач 2 не має статусу юридичної особи, він обліковується на закритому відомчому обліку Міноборони. Суб`єктом владних повноважень може бути орган державної влади у тому числі без статусу юридичної особи, що відповідає п.7 ч.1 ст.4 КАС України.

У поданому відповідачем 2 відзиві на позовну заяву міститься клопотання про виклик та допит свідків.

Ухвалою суду від 04.06.2024 задоволено клопотання відповідача 2 про виклик і допит свідків, призначено розгляд справи у судовому засіданні з викликом учасників справи.

13.06.2024 представником позивача адвокатом Гладкою В.О. подано відповідь на відзив. Однак, зазначена справа віднесена до окремих категорій термінових адміністративних справ, що передбачена ст. 286 КАС України. Відповідно до ч.1 ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-2, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив). Отже, у даній справі не передбачено такої заяви по суті справи як відповідь на відзив.

У судовому засіданні, яке відбулося 14.06.2024 представники позивача адвокат Гладка В.О. та адвокат Талоконов К.В. підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. У судове засідання, яким завершено розгляд справи не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі у порядку письмового провадження за наявними матеріалами та з урахуванням письмових пояснень.

Так, 21.06.2024 представник позивача адвокат Гладка В.О. подала через підсистему «Електронний суд» додаткові пояснення у яких зазначила, що позивачем вчинено адміністративне правопорушення 01.11.2023, про що відповідач був обізнаний вже 02.11.2023, тому оскаржувана постанова винесена поза межами двомісячного строку, встановленого ст.38 КУпАП. Крім того, 14.11.2023 відповідачем 1 підписано звернення до Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за ст.210-1 КУпАП до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тому щонайменше з цієї дати було виявлено адміністративне правопорушення, що свідчить про сплив строку накладення адміністративного стягнення.

Представник відповідача 2 ОСОБА_3 та адвокат Романенко П.В. у судовому засіданні, яке відбулося 14.06.2024, просили у позові відмовити, посилаючись на обставини у відзиві. У судове засідання, яким завершено розгляд справи не з`явилися, представник відповідача подав заяву про завершення розгляду справи без його участі у зв`язку з відключенням електропостачання.

Відповідач 1 у судове засідання не з`явився, про дату та час його проведення повідомлений належним чином.

У зв`язку з неявкою усіх учасників справи у судове засідання, яким завершено розгляд справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч.4 ст.229 КАС України.

Суд,вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши надані сторонами докази, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Судом установлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 №453 від 09 квітня 2024 року на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 300 неоподаткованих мінімум доходів громадян, тобто 5100 грн.

За змістом цієї постанови 09.04.2024 встановлено, що в умовах діючого особливого періоду, а саме воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України №1202-ІХ від 24.02.2022, та у подальшому неодноразово продовженого, громадянин України ОСОБА_1 отримав 31.10.2023 під розписку повістку на 01.11.2023 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув без поважних причини, чим вчинив триваюче адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. 09.04.2024 зазначений громадянин був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

У копії постанови, яка подана позивачем, у графі «від отримання/підпису за отримання другого примірника постанови відмовився у присутності свідків» відсутні підписи та відомості про свідків, проте підкреслено «від підпису за отримання другого примірника постанови відмовився».

Зазначеною графою передбачена фіксація як факту отримання постанови, так і факту відмови від підпису за отримання копії постанови. Проте, у копії постанови, наданій відповідачем, вказані свідки: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та наявні їх підписи.

Протоколом №453 від 09 квітня 2024 року, складеним відносно ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_1 , в умовах діючого особливого періоду, а саме воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України №1202-ІХ від 24.02.2022, та у подальшому неодноразово продовженого, громадянин України ОСОБА_1 отримав 31.10.2023 під розписку повістку на 01.11.2023 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але у порушення абз.2 ч.1, ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», у призначений час, а також і у подальшому до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув без поважних причин, чим вчинив триваюче адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. ОСОБА_1 роз`яснено ст. 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст. 258, ст. 268 КУпАП, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 09 год. 45 хв. 09.04.2024 у приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено адресу позивача, місце роботи, номер мобільного телефону, який співпадає з номером телефону, вказаним позивачем у позовній заяві, а також відомості про документ, що посвідчує особу паспорт громадянина України.

У графі протоколу «підпис особи, яка притягується до відповідальності» відсутній підпис. У графі «від підписання протоколу відмовився у присутності свідків» наявні підписи та прізвища, ім`я та по-батькові свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

У судовому засіданні зазначені свідки допитані.

Так, свідок ОСОБА_4 пояснила, що працює спеціалістом з рекрутингу ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку зі службовою необхідністю вона спустилася на перший поверх та стала свідком того, як у кімнаті №4 особі на прізвище ОСОБА_6 запропонували підписати документи. Він просив видати йому копії документів (протоколу чи постанови) для ознайомлення, і йому їх було надано. Коли ОСОБА_6 відмовився ставити підпис про отримання документів, свідку запропонували засвідчити факт відмови своїм підписом, що вона і зробила. Особу ОСОБА_6 вона добре запам`ятала через особливості його зовнішності (розкосі очі) та дуже зухвалу поведінку, фразу: «я нічого підписувати не буду». Про те, що прізвище цієї особи « ОСОБА_6 » їй відомо, зокрема, з того, що до нього так звертався співробітник ІНФОРМАЦІЯ_3 , і сам Литвиненко проти такого звертання не заперечував, саме це прізвище звучало неодноразово під час описаних свідком подій.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що працює службовцем начальником складу ІНФОРМАЦІЯ_3 . Він здійснює прийом громадян, які прибувають до ТЦК. Йому відомо, що у квітні 2024 року ОСОБА_6 прибув до ТЦК та відмовився від проходження ВЛК. Йому виписали обхідний лист, встановили його особи та записали у журнал, але від отримавши лист відмовився поставити підпис у його отриманні. Після цього запросили юриста, який склав протокол. Він відмовився ставити підпис у протоколі, поводився неадекватно та зухвало. Свідок, після огляду копії протоколу та постанови, підтвердив, що у цих документах його підпис. Свідок пояснив, що цими підписами засвідчив факт відмови від підпису, бо чув цю відмову.

Спірним в цій справі є питання дотримання відповідачем процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Так, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина перша).

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина друга).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» оголошено про проведення часткової мобілізації, а отже з цього періоду в Україні діє особливий період.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан. З цієї дати діє воєнний стан, а тому порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію є підставою для притягнення до відповідальності за частиною другою статті 210-1 КУпАП.

Відповідно до положень статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

З аналізу вищезазначеної норми вбачається обов`язок громадян з`явитися, зокрема до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Не є спірним питання отримання позивачем повістки про необхідність явки до РТЦК та СП 31 жовтня 2023 року та неявку позивача у визначений час та ТЦК.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення відповідач 1, діяв не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 є неналежним відповідачем, у задоволенні вимог до цього відповідача з цих підстав слід відмовити.

Стосовно позовних вимог до відповідача 2, суд зазначає таке.

Виходячи з вищенаведених правових норм, в контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене під час дії особливого періоду, є факт неявки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 01 листопада 2023 року за повісткою від 31 жовтня 2023 року.

В обґрунтування поважності причини неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 01 листопада 2023 року позивач не зазначив жодної обставини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року №673 затверджено перелік поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори, якою визначено виключний перелік поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а саме: смерть близького родича (батьків, дружини, дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича дружини (чоловіка), яка сталася пізніше ніж за сім діб до дати початку зборів; хвороба або необхідність догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які проживають разом із військовозобов`язаним чи резервістом, у разі неможливості догляду за хворим іншим близьким родичем; здійснення стосовно військовозобов`язаного чи резервіста кримінального провадження, а також застосування до нього адміністративного стягнення або кримінального покарання, яке робить неможливим його прибуття; потрапляння під вплив надзвичайної ситуації, яка виникла під час призову на збори і стала перешкодою своєчасному прибуттю; складання державних іспитів у вищих навчальних закладах.

Позивачем в обґрунтування поважності причини неявки (не надано відповідачу та суду будь-яких доказів.

Відтак, судом не встановлено наявності поважних причин неявки за викликом до ТЦК.

Стосовно питання недотримання відповідачем процедури притягнення до адміністративної відповідальності суд зазначає таке.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

У позовній заяві позивач як на підставу позову посилається на відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення адрес свідків та пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не містить адрес свідків. Проте, на переконання суду, зазначена обставина не є підставою вважати його недопустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, протокол містить всі інші необхідні реквізити та відомості, передбачені статтею 256 КУпАП.

Посилання позивача на відсутність пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності суд відхиляє, оскільки надання пояснень є правом, а не обов`язком такої особи, а тому такі пояснення не є обов`язковим реквізитом протоколу.

Крім того, суд зазначає, що будь-які дефекти протоколу не спростовують суті вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі № 640/11468/20, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі № 400/1510/19, від 5 липня 2022 року у справі № 522/3740/20, від 27 вересня 2022 року у справі № 320/1510/20, від 3 жовтня 2022 року у справі № 400/1510/19, від 1 листопада 2022 року у справі № 640/6452/19 та від 18 січня 2023 року у справі №500/26/22.

Крім того Верховний Суд у постанові від 16 березня 2023 року по справі №400/4409/21 зазначив, що визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, яке спрямоване на захист суспільних інтересів, внаслідок застосування судами надмірного формалізму може призвести до таких наслідків, як, зокрема нанесення суттєвої шкоди суспільним інтересам або уникнення правопорушником обов`язку виконувати або дотримуватися законодавства.

Аргументи позивача про порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення (неповідомлення про дату та час розгляду справи, не отримання в день винесення копії постанови) є також необґрунтованими.

Положення КУпАП передбачають обов`язок особи, яка здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, повідомити особу про розгляд такої справи відносно неї. Метою такого повідомлення є поінформованість особи, яка притягується до відповідальності, про час та місце розгляду справи для надання їй можливості реалізувати передбачені законом процесуальні права.

Статтею 277 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Вказаною статтею встановлено строк, протягом якого повинен бути здійснений розгляд справи про адміністративне правопорушення, однак КУпАП не встановлює строку, який повинен сплити після складення протоколу по справі про адміністративне правопорушення до моменту, коли уповноважена особа може здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення. Тобто КУпАП не забороняє можливість здійснення розгляду справи про адміністративне правопорушення у день складення протоколу про адміністративне правопорушення, за умови, що особа знає про розгляд такої справи. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення, задля можливості реалізації наданих їй процесуальних прав.

Позивачу забезпечено право бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення та вирішенні питання щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, що підтвердили допитані у судовому засіданні свідки. Обставин позбавлення позивача можливості реалізації ним визначених ст. 268 КУпАП прав судом не встановлено та доказів цього позивачем до суду не надано.

Про присутність ОСОБА_1 під час складання протоколу та під час розгляду справи свідчать, окрім показань допитаних у судовому засіданні свідків, також встановлені щодо ОСОБА_1 персональні данні, зокрема місце роботи, паспортні дані; наявність у розпорядження відповідача 2 копії паспорта ОСОБА_1 .

Доводи представника позивача, наведені у позовній заяві про те, що ОСОБА_1 могли доставити співробітники поліції лише з дотриманням процедури адміністративного затримання, суд відхиляє, оскільки відповідно до ч.3 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», органи Національної поліції України у встановленому законом порядку зобов`язані за зверненнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України доставити до таких територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стосовно строків притягнення до адміністративної відповідальності, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.38 КУпАП (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

За змістом статті 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення або день виявлення триваючого правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення».

Разом із тим, у теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності.

При цьому характер триваючого правопорушення оцінюється у кожному конкретному випадку індивідуально.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Суд вважає, що правопорушення, вчинене позивачем, яке виразилось у нез`явленні його під час мобілізації до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, є триваючим порушенням, початком якого є наступний день після дати, зазначеної у повістці, а припиняється таке порушення в день фактичного з`явлення особи до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 лише 09.04.2024 та у той же день посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 і було виявлено факт порушення позивачем вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Адміністративне стягнення було накладено на позивача 09.04.2024, що свідчить про дотримання відповідачем двомісячного строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності з дня виявлення триваючого порушення.

У додаткових поясненнях представник позивача зазначив, що правопорушення виявлено щонайменше 14.11.2023 дати складання звернення до Новомосковського РВП ГУНП щодо доставлення ОСОБА_1 , копію якого додав до пояснень. Суд з такими міркуваннями не погоджується, оскільки як установлено судом, склад адміністративного правопорушення виявлено 09.04.2024, коли після прибуття ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено відсутність поважних причин неприбуття за повісткою.

Таким чином, на думку суду, відповідачем не порушено строків притягнення позивача до адміністративної відповідальності з часу виявлення адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова №453 від 09.04.2024 про накладення адміністративне стягнення на позивача за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП є обґрунтованою та такою, що відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про залишення оскаржуваної постанови без змін, а позову без задоволення.

Розподіляючи судові витрати, суд керується статтею 139 КАС України та враховуючи відмову у позові, покладає судові витрати у виді судового збору, понесені позивачем, на останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 120, 132,134, 139, 229, 241-246, 250, 268-271, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Залишити постанову №453 по справі про адміністративне правопорушення від 09 квітня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення без задоволення.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено і підписано 21 червня 2024 року .

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Оладенко О.С.