Справа № 300/1129/24
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" червня 2024 р. справа № 300/1129/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Панікара І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державної інспекції архітектури та містобудування України (ДІАМ) до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Спілка забудовників 9» про визнання дій протиправними та незаконними, визнання протиправним та скасування індивідуального акту, -
ВСТАНОВИВ:
Державна інспекція архітектури та містобудування України (далі позивач, ДІАМ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради (далі відповідач, Управління), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Спілка забудовників 9» (далі третя особа), за змістом якого просить суд:
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду через підсистему «Електронний суд» 11.03.2024, згідно змісту якого, представник відповідача щодо можливості задоволення заявлених позовних вимог заперечив. Вказав, що посадовими особами позивача проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудування об`єктами нагляду під час видачі дозволу на виконання будівельних робіт з порушенням законодавства. Звернуто увагу, що позапланова перевірка проводилась позивачем під час воєнного стану на підставі наказу Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 02.01.2024 № 1 «Про погодження здійснення позапланового заходу державного архітектурно-будівельного нагляду». Однак, вищевказаний наказ всупереч вимогам пункту 2 постанови КМУ від 13.03.2022 № 303 не містить жодного обґрунтування про наявність загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природнього середовища, забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань. Управління не погодилося із твердженнями позивача щодо наявності підстав для відмови у видачі оскаржуваного дозволу на виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва та, як наслідок, визнання дій Управління протиправними та незаконними, оскільки посадові особи відповідача діяли в межах і в спосіб визначений містобудівним законодавством (т.2 а.с.97-101, а.с.108-112).
13.03.2024 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Спілка забудовників 9», через підсистему «Електронний суд», надійшли пояснення, відповідно до змісту яких третя особа підтримала наведені вище обгрунтування відповідача щодо порушень констатованих Державною інспекцією архітектури та містобудування України за наслідками позапланової перевірки з 09.01.2024 по 12.01.2024. Окрім того, звернуто увагу, що оскаржуваний дозвіл на виконання будівельних робіт зареєстровано 18 серпня 2021 року, діяв більше двох з половиною років, при цьому, для його отримання замовником будівництва попередньо виготовлено всі необхідні документи (передбачені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності») для здійснення господарської діяльності з будівництва багатоквартирного житлового будинку: належним чином оформлено право користування земельною ділянкою, отримано вихідні дані на будівництво (містобудівні умови та обмеження, технічні умови, затверджено за погодженням із проектною організацією завдання на проектування), розроблено проектну документацію, замовлено і забезпечено проведення експертизи з питань міцності, надійності, довговічності, питань санітарного і епідеміологічного благополуччя населення, питань охорони праці, екології, пожежної безпеки, техногенної безпеки, енергозбереження, як того й передбачало чинне на той час законодавство, затверджено проектну документацію і, зрештою, незважаючи на труднощі у зв`язку з реформою у сфері містобудування, різноманітними нововведеннями, перехідними періодами функціонування Єдиної державної електронної системи у сфері містобудування, діджиталізацією і т. д., отримано дозвільний документ на виконання будівельних робіт (т.2 а.с.120-123).
21.03.2024 від представника позивача, через підсистему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив та пояснення третьої особи. Відповідно до її змісту позивачем заперечуються доводи сторін, зокрема, вказано, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» від 13.03.2022 № 303 припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні». Водночас, відповідно до пункту 2 вказаної постанови за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України протягом періоду воєнного стану дозволено здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на підставі рішень центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах. В даному випадку, підставою для проведення позапланової перевірки об`єкту нагляду слугувала документальна перевірка, в ході проведення якої виявлено ряд порушень під час виконання ним повноважень у сфері містобудівної діяльності. Звернуто увагу суду на те, що окремі порушення містобудівного законодавства, виявлені під час проведення позапланової перевірки та зазначені в акті не оспорюються та не спростовуються відповідачем у відзиві на позовну заяву. Зазначено проте, що більшість доводів сторони відповідача ґрунтуються виключно на порушеннях проведення позапланової перевірки з 09.01.2024 по 12.01.2024, водночас, відповідач не скористався своїм правом на оскарження наказу на проведення перевірки, внаслідок чого, предметом розгляду може бути лише суть виявлених контролюючим органом порушень законодавства (т.2 а.с.136-141).
По справі здійснювався ряд наступних процесуальних дій.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши позовну заяву, відзив на позов та в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, встановив наступне.
Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Спілка забудовників 9» є замовником будівництва на об`єкті «Нове будівництво групи багатоквартирних житлових будинків з приміщеннями громадського призначення (ІІ черга будівництва) на вул. Височана, 18, в м. Івано-Франківську корпус 32».
За результатами позапланової перевірки виявлено порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час провадження об`єктом нагляду містобудівної діяльності, про що посадовими особами ДІАМ складено акт дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів від 12.01.2024 за реєстраційним номером у ЄДЕССБ CH01:8439-1132-2461-9922 (т.1 а.с.161-167).
Як наслідок, позивач, вважаючи протиправними дії щодо винесення дозволу, а також сам дозвіл таким, що прийнятий з порушенням вимог чинного законодавства, звернувся до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного їх правового регулювання.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України № 678 від 20.05.1999 "Про архітектурну діяльність" (далі Закон № 678) визначає правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності і спрямований на формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів.
Статтею 10 Закону № 678 передбачено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.
Згідно з статтею 1 Закону України від 16.11.1992 № 2780-ХІІ «Про основи містобудування» (далі - Закон № 2780-ХІІ) містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об`єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об`єктів містобудування, спорудження інших об`єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об`єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначаються Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон №3038), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону № 3038 передбачено, що будівництво - це нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва.
Згідно з частиною 1 статті 6 Закону № 3038 управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.
Частиною 2 статті 4 Закону № 3038 визначено, що суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.
Стаття 37 Закону України № 3038 (на час виникнення спірних правовідносин) визначала, що право на виконання будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля", підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) виникало після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.
Дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.
За наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.
Для отримання дозволу подається заява, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія розпорядчого документа щодо комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду у разі здійснення комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності (замість копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою); 3) проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку; 4) копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або згода його власника, засвідчена у встановленому законодавством порядку, на проведення будівельних робіт у разі здійснення реконструкції, реставрації чи капітального ремонту; 5) копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд; 6) інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати; 7) результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".
Видача дозволу на виконання будівельних робіт здійснюється з використанням Реєстру будівельної діяльності.
Підставою для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є: 1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу; 2) невідповідність поданих документів вимогам законодавства; 3) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; 4) результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".
Рішення про видачу або анулювання дозволу на виконання будівельних робіт може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права видачі дозволу), або оскаржено до суду.

Порядок видачі та анулювання дозволу на виконання будівельних робіт окремо визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2015 № 747) (далі - Порядок, в редакції станом на час видачі Дозволу на виконання будівельних робіт) встановлено, що дозвіл видається на безоплатній основі відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю з використанням Реєстру будівельної діяльності (пункт 27 Порядку).

Замовник (його уповноважена особа) подає до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю заяву через електронний кабінет.

До заяви додаються: копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; копія розпорядчого документа щодо комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду у разі здійснення комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності (замість копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою); проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку; копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або згода його власника (співвласників), засвідчена у встановленому законодавством порядку, на проведення будівельних робіт у разі здійснення реконструкції, реставрації чи капітального ремонту; копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд; інформація про інженера-консультанта (у разі його залучення); інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати; результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".

Копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, копія договору суперфіцію або копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, не подається у разі, коли державна реєстрація такого права здійснювалася у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У цьому випадку інформація про документ, який посвідчує відповідне речове право, зазначається у заяві про видачу дозволу на виконання будівельних робіт.

Під час подання заяви через електронний кабінет автоматично програмними засобами здійснюється аналіз даних, зазначених у заяві та поданих документах, на їх повноту, відповідність формату, логічність та достовірність. За результатами такого аналізу формується чек-лист, до якого включається перелік питань, що підлягають перевірці посадовою особою органу архітектурно-будівельного контролю, для прийняття рішення щодо видачі дозволу або відмови у його видачі (пункт 28 Порядку).

Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви: видає дозвіл на виконання будівельних робіт або відмовляє у його видачі з використанням Реєстру будівельної діяльності; під час видачі дозволу на виконання будівельних робіт проставляє відмітку про місцезнаходження об`єкта будівництва на картографічній основі (у разі коли така відмітка не проставлена на картографічній основі до видачі дозволу) (пункт 29 Порядку).

Як встановлено судом, Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Спілка забудовників 9» є замовником будівництва на об`єкті «Нове будівництво групи багатоквартирних житлових будинків з приміщеннями громадського призначення (ІІ черга будівництва) на вул. Височана, 18, в м. Івано-Франківську корпус 32»

18.08.2021, головним спеціалістом сектору дозвільних та реєстраційних процедур Управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради видано дозвіл на виконання будівельних робіт за № ІФ27 замовнику Обслуговуючому кооперативу «ЖБК «Спілка забудовників 9».

Так, відповідно до пункту 3 частини шостої статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвіл на виконання будівельних робіт може бути анульовано органом державного архітектурно-будівельного контролю, у разі:

1) подання замовником заяви про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт;

2) наявності відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником;

3) на підставі судового рішення, що набрало законної сили, про скасування містобудівних умов та обмежень та/або припинення права на виконання будівельних робіт.

Відомості про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт з підстав, визначених пунктами 1 та 2 цієї частини, включаються до Реєстру будівельної діяльності автоматично з присвоєнням реєстраційного номера в цьому реєстрі та оприлюднюються на порталі електронної системи.

Дозвіл на виконання будівельних робіт вважається анульованим з дати внесення відомостей про анулювання такого дозволу до Реєстру будівельної діяльності.

За змістом пунктів 6 та 7 частини 4 статті 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право: звертатися до суду з позовами про скасування рішень, прийнятих об`єктами нагляду, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, з подальшим оприлюдненням такої інформації на порталі електронної системи; зупиняти дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності (крім документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів), з одночасним поданням позову до суду про скасування такого рішення та подальшим оприлюдненням такої інформації на порталі електронної системи.

Враховуючи правову природу дозволу на виконання будівельних робіт, та, сприймаючи його як рішення, що прийняте об`єктом нагляду, спосіб звернення позивача до суду з метою його скасування, на думку суду, відповідає встановленому чинним законодавством повноваженню у сфері державного архітектурно-будівельного нагляду.

При цьому варто зауважити, що передумовою для виявлення будь-яких порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності є закріплене пунктом 1 частини 3 статті 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» положення, що встановлює право за головними інспекторами будівельного нагляду перевіряти законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об`єктами нагляду.

У спірних правовідносинах, судом встановлено, що в ході позапланової перевірки з питань дотримання Управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час видачі дозволу на виконання будівельних робіт на об`єкті «Нове будівництво групи багатоквартирних житлових будинків з приміщеннями громадського призначення ІІ черга будівництва) на вул. Височана, 18, в м. Івано-Франківську, корпус 32» з реєстраційним номером в ЄДЕССБ ІФ27, замовник Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Спілка забудовників 9», позивачем виявлено ряд порушень та, водночас, у зв`язку із цим зупинено дію вказаного вище дозволу (т.1. а.с.48-61).

Надаючи оцінку доводам сторін щодо виявлених під час перевірки порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, зазначених в Акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудуваннї діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 12.01.2024 за № СН1:8439-1132-2461-9922 (т.1 а.с.161-167), суд, перед усім вказує на те, що повноваження позивача щодо перевірки законності рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об`єктами нагляду, як і будь-якого контролюючого органу при здійсненні ним власних або делегованих повноважень у цьому напрямку, повинні відповідати базовиму розмунню поняття «законність».

Принцип законності закріплений у багатьох нормативних актах, які визначають цей принцип по-різному, водночас засадниче розуміння зазначеного принципу викладене у статті 19 Конституція України …ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Додатково, дотримання принципу законності, в аспекті діяльності суб`єктів владних повноважень розкрите через конструкцію частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності вищевказаних суб`єктів адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В даному контексті, з урахуванням проаналізованих положень чинного законодавства, суд доходить висновку про те, що повноваження відповідача щодо ініціювання скасування дозволу на виконання будівельних робіт нероздільно пов`язані з положеннями частини 4 стаття 37 Закону України № 3038 за змістом яких, підставами для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є: 1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу; 2) невідповідність поданих документів вимогам законодавства; 3) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; 4) результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".

Виключно наявність вищевказаних передумов може обгрунтовано пливати на можливість скасування судом дозволу на початок будівельних робіт.

Так, за змістом вищевказаного акту перевірки посадовими особами позивача, зокрема у п. 1.1. зазначено про те, що: «....Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва видано на нове будівництво групи житлових будинків з приміщеннями громадського призначення, а саме чотирьої житлових будинків поверховістю 7 (сім), 8 (вісім), 9 (девять) та 12 (дванадцять поверхів на 9 земельних ділянках, за кадастровими номерами :20:003:0064; :20:003:0066; :20:003:0067; :20:003:0068; :20:003:0069; :20:003:0070; :20:003:0071; :20:003:0073; :20:003:0074; :20:003:0075.

Відповідно до наданої для отримання дозволу на початок будівельних робіт проектної документації та експертного звіту будівництво передбачено без розділення об`єкта будівництв ана черги чи пускові комплекси.

Враховуючи викладене, об`єкт будівництва не відповідає містобудівним умовам та обмеженням....»

Щодо вказано пункту, то суд зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно із абзацом 2 пункту 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, проектна документація, у складі якої відповідно до завдання на проектування можуть бути передбачені черги та пускові комплекси, розробляється на об`єкт будівництва в цілому. Проектна документація стадії «Проект» або «Робочий проект» може розроблятись на окрему чергу та бути затвердженою у встановленому порядку, якщо зазначене передбачено завданням на проектування та знайшло відображення у схваленій у встановленому порядку попередній стадії проектування: техніко-економічне обґрунтування (далі - стадія ТЕО), техніко-економічний розрахунок (далі - стадія ТЕР) або «Ескізний проект» (далі - стадія ЕП). Проектні рішення щодо можливості автономного функціонування черг та пускових комплексів мають бути відображені у всіх розділах проектної документації.

Враховуючи зазначене, містобудівні умови та обмеження не встановлюють обов`язку поділу на черги, або пускові комплекси об`єкту на стадії проектування, можливість такого поділу є правом замовника будівництва за погодженням із проектною організацією.

За змістом пункту 1.2. акту перевірки зазначено про те, що «... Згідно наданої для отримання дозволу проектної документації, проектом передбачено будівництво житлового будинку висотою 40,25 метри, чим порушено вимоги п.1 містобудівних умов та обмежень, яким визначено граничну допустиму висоту будівлі 39 метрів...»

Водночас, судом встановлено, що відповідно до наявних матеріалів, які завантажені з проектною документацією (PD01:2717-6888-5362-7907), висота будинку становить 37,50 м, поверховість 12, тобто без порушення гранично допустимої висоти будівлі. (т.2. а.с. 34).

За змістом пункту 1.3 акту перевірки зазначено про те, що «... Всупереч вимогам пункту 2 містобудівних умов та обмжень, відповідно до наданого для отримання дозволу на початок будівельних робіт генерального плану обєкта будівництва, проектом не влаштовано на земельній ділянці обєктів соціального призначення, а саме майданчів для дітей, зон для відпочинку дорослого населення, для занять спортом, для господасткоих цілей, для збирання побутових відходів,для тимчасового та постійного зберігання автомобілів, а також площі озеленення земельної ділянки...».

Щодо вказаного пункту, суд вказує, що відповідно до генерального плану об`єкта будівництва на девяти земельних ділянках, на які виданідані містобудівні умови та обмеження наявні: майданчики для фізкультури (на ГП «Спортивне ядро»), дитячі майданчики, стоянки для постійного (на ГП «Стоянки легкового авто напівпідземні») та тимчасового (на ГП «Проектована стоянка легкових автомобілів») зберігання автомобілів (т.1 а.с. 151).

Водночас, у розрізі дозволу на початок будівельних робіт, що охоплює собою виключно забудову на одній дев`яти земельних ділянок, жодних обов`язкових вимог щодо наявності вищевказаної відпочинкової інфраструктури не визначено. Водночас, зазначене не виключає її розміщення на інших земельних ділянках в межах визначених генеральним планом забудівельних площ.

За змістом пункту 1.4 акту перевірки зазначено про те, що «... Згідно наданих матеріалів для отримання дозволу на початок будівльних робіт, проектом передбачено влаштування в проектованому житловому будинку, умовна висота якого перевищує 26,5 метра, сходові клітки типу СК-1, чим порушено вимоги п. 7.3.19 ДБН В.1-1-7:2016, п.4.13 ДБН В.2.2-15-2005 та вимоги п.6 містобудівних умов та обмежень. Відповідно до вимог вищевказаних державних будівельних норм, у житлових будинках з умовною висотою більше 26,5 м при загальній площі квартир на поверсі менше 500 м2 квартири повинні мати вихід в одну незадимлювану сходову кліткутипу Н1...».

В даному аспекті, суд погоджується із позицією відповідача, який у відзиві на позовну заяву вказав на те, що в Актом здійснено посилання на ДБН, а саме ДБН В.2.2-15:2005, який втратив чинність з 01.12.2019 та набрав чинність ДБН В.2.2-15:2019 відповідно до пункту 8.13 вказаного якого, у житлових будинках з умовною висотою більше ніж 26,5 м при загальній площі квартир на поверсі менше ніж 500 м2 квартири можуть мати вихід в одну сходову клітку типу Н1.

За змістом пункту 2 акту перевірки зазначено про те, що «... Виявлено невідповідність намірів забудови цільовому призначенню земельної ділянки.

Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури.

Згідно до архітектурно-планувальних рішень, зазначених у додатку до експертного звіту, планів поверхів, наданих замовником будівництва для отримання дозволу на початок будівельних робіт та задекларованих техніко-економічних показників, в проекті відсутні будь-які об`єкти торгово-розважальної та ринкової інфраструктури.

Враховуючи вищевикладене, цільове призначення земельної ділянки не відповідає намірам забудови, що згідно до вимог пункту 30 постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» є підставою для відмови у видачі дозволу на початок будівельних робіт...».

З огляду на пояснення надані стороною відповідача, суд погоджується з їх обгрунтованістю в аспекті того, що відповідно до змісту проектної документації та експертного звіту не визначено кінцеве функціональне призначення громадських (нежитлових) приміщень, відтак, такі приміщення можуть мати будь-яке призначення.

Враховуючи зазначене, відсутня підстава стверджувати, що при видачі зазначеного дозволу наявна невідповідність цільового призначення земельної ділянки та намірів забудови.

Крім, того відповідно до додатку 3 до Порядку ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.2021 № 681 (чинної на момент видачі дозволу) співвідношення класифікаторів цільового призначення, переліків функціонального зонування територій та класифікатора будівель і споруд відповідає (код будівлі 1122.1 відповідає коду цільового призначення земельної ділянки 02.10).

За змістом підпункту пункту 3 акту перевірки зазначено про те, що «... Виявлено неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу дозволу на початок будівельних робіт, а саме: п. 3.1. Відповідно до інформації, зазначеної в дозволі на виконання будівельних робіт на об`єкті «Нове будівництво групи багатоквартирних житлових будинків з приміщеннями громадського призначення (ІІ черга будівництва) на вул. Височана, 18, в м. Івано-Франківську, корпус 32», генеральним підрядником зазначено товариство з обмеженою відповідальністю «ВІ ВАС» (40415451). При цьому, на дату видачі зазначеного дозволу 18.08.2021, граничний строк дії ліцензії з провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, генерального підрядника товариства з обмеженою відповідальністю «ВІ ВАС» EL01:8020-2654-0662-8974 вже сплинув (12.04.2020).

Таким чином, Обслуговуючому кооперативу «ЖБК «Спілка забудовників 9» 18.08.2021 видано дозвіл на виконання будівельних робіт генеральним підрядником, ліцензію на провадження будівельної діяльності яким не подовжено, не встановлено безстрокового терміну дії або не видано нову, що не забезпечує здійснення будівельних робіт на об`єкті у відповідності до вимог законодавства та ДБН...».

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до частини 6 статті 21 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про ліцензування видів господарської діяльності» встановлено, що ліцензії на провадження видів діяльності, що на день набрання чинності цим Законом є чинними, продовжують діяти. Ліцензії на провадження видів господарської діяльності, зазначених у статті 7 цього Закону, які діють на день набрання чинності цим Законом і мали обмежений термін дії, є безстроковими і можуть бути, за заявою ліцензіата, переоформлені відповідним органом ліцензування безкоштовно в тижневий строк.

Відтак, ліцензія з провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, генерального підрядника ТОВ «ВІ ВАС» (40415451) EL01:8020-2654-0662-8974 є безстроковою.

Зазначена інформація підтверджується і даними, які містяться в Реєстрі будівельної діяльності, в розділі «Ліцензіати» за посиланням: https://e-construction.gov.ua/organizations_detail/120616093?org_type=14.

За змістом підпункту 3.3 пункту 3 акту перевірки зазначено про те, що: «...Відповідно до п.15 Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2011 N 560 «Про затвердження Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» звіт про результати експертизи проекту будівництва (зокрема додатки до нього) створюється виключно як електронний документ з використанням Реєстру будівельної діяльності.

На звіт про результати експертизи проекту будівництва накладається кваліфікований електронний підпис всіх експертів, які проводили експертизу (із зазначенням напрямів діяльності, за якими експертизу проекту будівництва здійснював кожен з експертів відповідно до його кваліфікації), а також головного експерта проекту та керівника відповідної експертної організації.

Згідно відомостей Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва дозвіл на початок будівельних робіт з реєстраційним номером видано 18.08.2021 та внесено зміни до документа 19.08.2021 | 15 год. 54 хв. В той же час, експертний звіт з реєстраційним номером EX01:6237- 5858-2703-9187 підписано керівником експертної організації 19.08.2021 о 21 год. 56 хв. Отже, на момент видачі дозволу на початок будівельних робіт, замовником будівництва не отримано позитивного еспертного звіту щодо розгляду проектної документації на будівництво, за якою прийнято рішення про видачу такого дозволу на початок будівельних робіт...».

Водночас, як встановлено судом, експертний звіт датується 30 червня 2021 року, та підписаний 26.07.2021 року, що не угоджується з висновком акту (т.2 а.с.130).

Таким чином, проаналізувавши вищевказані положення акту перевірки на предмет наявності передумов визначених частиною 4 стаття 37 Закону України № 3038, як таких, що були б беззаперечною підставою для відмови у видачі дозволу на початок виконання будівельних робіт, суд констатує їх відсутність, водночас ще й з огляду на таке.

Враховуючи предмет оскарження, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 витребувано в Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Спілка забудовників 9» належним чином засвідчені матеріали, які підтверджують обсяг виконаних робіт, відповідно до дозволу на виконання будівельних робіт від 18.08.2021 за реєстраційним номером ІФ27, на об`єкті «Нове будівництво групи багатоквартирних житлових будинків з приміщеннями громадського призначення (ІІ черга будівництва) на вул. Височана, 18, в м. Івано-Франківську корпус 32», за період з 19.08.2021 по 28.05.2024 (дати, винесення ухвали про витребування доказів) (т.2 а.с.150-151).

Так, відповідно до наданого технічного паспорта на будинок квартирного типу (гуртожиток) по АДРЕСА_1 , який виготовлений станом на 23.11.2023, судом встановлено, що Обслуговуючим кооперативом «ЖБК «Спілка забудовників 9» виконано всі загально-будівельні роботи на об`єкті літери «А» в сімдесяти квартирах з цокольного поверху по 12 поверх, включаючи мансардний поверх (т.2 а.с.154-180,184-187).

Відповідно до акту про прийняття виконаних підрядних робіт за 2022 рік № 01991-0-1-1 виконано роботи щодо пуску газу в газове обладнання ж/б (лічильники), перевірки щільності внутрідомового газопроводу (контрольна опресовка), пломбування )кран та лічильники), дроту пломбування та щодо пломби (т.2 а.с.181).

Відповідно до акту про прийняття виконаних підрядних робіт за 2022 рік № 01991-0-1-2 виконано роботи щодо контрольного ввідного внутрішньо-будинкового газопроводу, перевірки на щільність фланцевих, різьбових з`єднань та зварних стиків на газопроводі вводу в будову, перевірки комплектності та справності газового обладнання (побутового лічильника газу) перед прийманням в експлуатацію (т.2 а.с.182-183).

В даному випадку прослідковується факт, за яким, реалізовуючи дозвіл на виконання будівельних робіт «Нове будівництво групи багатоквартирних житлових будинків з приміщеннями громадського призначення ІІ черга будівництва) на вул. Височана, 18, в м. Івано-Франківську, корпус 32» (реєстраційний номер ЄДЕССБ ІФ27) виданий 18.08.2021, третя особа здійснила майже всі необхідні дії для експлуатації вказаного об`єкту, та водночас, тільки в 2024 році позивачем проведено позапланову перевірку дотримання Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час прийняття рішення щодо видачі вказаного дозволу.

Поряд із цим, суд звертає увагу на те, що позивачем не реалізовано принцип «належного врядування» у діяльності суб`єкта публічної адміністрації, не здійснено реальних і можливих, достатніх дій, спрямованих на отримання відомостей або додаткових документів для власного переконання (усунення сумнівів) для підтвердження підстав проведення позапланової перевірки під час воєнного стану.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися коштом осіб, яких вони стосуються.

Виходячи з принципу «належного урядування», державні органи зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду та виправляти допущені органами державної влади помилки коштом приватної особи, яка діяла добросовісно.

Так, у справі "Рисовський проти України", № 29979/04, рішення від 20 жовтня 2011 року, пункти 70, 71, Суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", зазначивши, що він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Відтак, втручання у майнові права відповідача за встановлених обставин, на думку суду, не може вважатися пропорційним та становить для нього "індивідуальний та надмірний тягар".

Зазначене, є передумовою для висновку щодо необґрунтованості позовних вимог в частині скасування дозволу на виконання будівельних робіт від 18.08.2021, реєстраційний № ЄДЕССБ ІФ27 на об`єкті «Нове будівництво групи багатоквартирних житлових будинків з приміщеннями громадського призначення (ІІ черга будівництва) на вул. Височана, 18 в м. Івано-Франківську, корпус 32». та необхідності відмови у їх задоволенні.

Поряд із цим, щодо позовної вимоги про визнання протиправними та незаконними дії Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 18.08.2021, реєстраційний № ЄДЕССБ ІФ27 на об`єкті «Нове будівництво групи багатоквартирних житлових будинків з приміщеннями громадського призначення (ІІ черга будівництва) на вул. Височана, 18 в м. Івано-Франківську, корпус 32», суд вказує на таке.

Так, стороні, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід врахувати положення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Ефективність юридичного засобу захисту права людини це така його властивість, яка полягає у теоретичній спроможності та реальній здатності цього засобу забезпечити досягнення його соціальної мети захистити право людини.

Застосування будь-якого способу захисту права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам

Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя. Одними із критеріїв ефективності судового рішення по суті є: судове рішення забезпечить захист/відновлення порушеного/оспорюваного права/інтересу; у позивача не буде потреби ще раз звертатися до суду з іншими вимогами (виконання завдання судочинства); судове рішення можливо виконати.

Вищевказане кореспондується із положеннями статті 2 КАС України, за змістом якої метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав. Сам лише формальний розгляд справи і ухвалення рішення про задоволення позовних вимог, яке завідомо не може захистити особу, не узгоджується з метою правосуддя.

Обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення його порушених спірним рішенням прав, і у випадку задоволення судом його вимог, прийняте судом рішення повинно мати наслідком відновлення тих прав, за захистом яких позивач і звернувся до суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 р. по справі "Пантелеєнко проти України" зазначено, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Зміст категорії «ефективність» розкрито, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 по справі "Дорани проти Ірландії", де указано, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Також зміст цієї ж категорії розкрито і у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", у якому зазначено, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Відповідно до правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.07.2008 по справі "Каіч та інші проти Хорватії" для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

В даному аспекті, суд зазначає, що відповідно до пункт 4 Положення про Державну інспекцію архітектури та містобудування України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2020 року № 1340 ДІАМ відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, скасовує чи зупиняє дію прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених законом повноважень рішень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, з одночасним складенням протоколу відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення та подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті ДІАМ; розглядає в порядку нагляду рішення про скасування чи зупинення дії рішень, прийнятих з порушенням вимог містобудівного законодавства об`єктами нагляду, зокрема щодо документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування або анулювання зазначених документів.

При цьому, зазначеними повноваження ДІАМ, що визначені вищевказаним Положенням, фактично дюблюються й вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в цій частині.

Викладене вище, в розумінні того обсягу повноважень якими наділена ДІАМ, як орган архітектурно-будівельного контролю та нагляду, дозволяє суду дійти наступних висновків:

- відсутності у ДІАМ повноважень щодо звернення до суду з позовною заявою з метою встановлення протиправності і незаконості дії об`єкта нагляду;

- факт встановлення протиправності і незаконості дій об`єкта нагляду, як складовий елемент архітектурно-будівельного контролю здійснюється орагном самостійно, у спосіб встановлення можливих порушень та їх відображення у акті перевірки, відтак окремої їх констатації судовим рішенням не потребує.

З урахуванням вказаних вище висновків, на переконання суду, позовна вимога про визнання протиправними та незаконними дій Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 18.08.2021, реєстраційний № ЄДЕССБ ІФ27 на об`єкті «Нове будівництво групи багатоквартирних житлових будинків з приміщеннями громадського призначення (ІІ черга будівництва) на вул. Височана, 18 в м. Івано-Франківську, корпус 32» не спрямована на ефективну реалізацію позивачем наданий йому повноважень, оскільки такими повноваженнями не передбачена, окрім того, є похідною та охоплюється вимогою щодо скасування дозволу на початок будівельних робіт, висновки щодо можливості задоволення по якій судом вже надано.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Водночас, всупереч наведеним вимогам, позивач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку щодо необхідності відмови у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

З огляду на висновок суду про відмову у задоволенні позову, підстав для розподілу судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України, суд не вбачає.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Державної інспекції архітектури та містобудування України (ДІАМ) до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Спілка забудовників 9» про визнання дій протиправними та незаконними, визнання протиправним та скасування індивідуального акту відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

Державна інспекція архітектури та містобудування України (ДІАМ) (, бульвар Лесі України, 26,м. Київ, 01133).

Відповідач:

Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради (, вул. Січових Стрільців, 56, м. Івано-Франківськ, 76018).

Третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Обслуговуючий кооператив «ЖБК «Спілка забудовників 9» (адреса місцезнаходження: 76014, місто Івано-Франківськ, вул. Височана, 18, ).

Суддя /підпис/ Панікар І.В.