Справа № 480/11142/23
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити і виплатити ОСОБА_1 з 11.09.2023 року пенсію державного службовця за віком у відповідності до ст. 37 Закону України "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначеної в довідках від 04.08.2023 №7.24-22-02/77 та №7.24-22-02/78, з урахуванням виплачених сум.
Свої вимоги мотивує тим, що рішенням з відмови в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» відповідач позбавив його права на гарантоване Конституцією України пенсійне забезпечення.
Зокрема, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пп. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.
На момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ позивач досяг передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІУ" віку 63 роки 10 місяців, мав загальний страховий стаж 41 рік 03 місяці 15 днів.
Разом з тим, йому відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, у зв`язку з недостатністю 20-річного стажу, незважаючи на те, що згідно з довідкою №7.24-1/7.24-22-02/10/4019, яка видана 04.09.2023р. Сумською митницею Державної митної служби України, його стаж державної служби за період з 01.07.1993р. до 11.02.2015р. в Глухівській, Хутір-Михайлівській, Конотопській та Сумській митницях складає 21 рік 07 місяців 10 днів, а не лише 02 роки 03 місяці 21 день за період з 01.01.1995р. до 21.04.1997р., як це стверджує в оскаржуваному рішенні відповідач.
Враховуючи викладене, позивач вважає, що він право на пенсію за віком згідно зі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, а тому відповідно наявні правові підстави для переведення його з пенсії за віком, призначеної йому відповідно до Закону №1058-ІV, на пенсію державного службовця за віком згідно із Законом № 3723-ХІІ, та для зобов`язання пенсійного органу призначити та здійснити нарахування і виплату пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у відповідній довідці.
Ухвалою від 18.10.2023р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено строк відповідачам для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідачів, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзиви, а відповідачам - заперечення.
10.11.2023р. судом постановлено ухвалу, якою продовжив процесуальний строк ГУ ПФУ в Одеській області для надання відзиву на п`ять днів з дня отримання цієї ухвали.
Від представника відповідача - ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву (а.с.63-65), в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначає, що Прикінцевими та перехідними положеннями Закону 889 передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону 3723, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Отже, Законом № 889 передбачається можливість збереження права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 виключно в порядку ч. 1 ст. 37 Закону № 3723.
Враховуючи те, що загальний стаж позивача на посадах державної служби станом на 01.05.2016 становить 2 років 3 місяці 21 день, тобто не відповідає вимогам, встановленим п. 10-12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889, у Головного управління були відсутні законні підстави для призначення Позивачу пенсії за віком відповідно до Закону № 889.
Таким чином, ГУ ПФУ в Одеській області правомірно відмовило ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком, призначеної йому відповідно до Закону №1058-ІV, на пенсію державного службовця за віком згідно із Законом № 3723-ХІІ.
При цьому, період роботи позивача у митниці не може бути зарахований до стажу державної служби, оскільки посади, на яких ОСОБА_1 працював у цей період, не належать до роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу.
Пунктом 4 ухвали про відкриття провадження у справі відповідачам встановлено 15-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву, доставленої в електронний кабінет ГУ ПФУ в Сумській області 18.10.2023р. (а.с.31), проте станом на день розгляду справи відзиву від цього відповідача до суду не надходило, тому відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України суд вирішує справу за наявними у ній доказами.
Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 з 2017 року є пенсіонером, на день подання позову до суду перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
11 вересня 2023 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області шляхом реєстрації заяви про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» на порталі Електронних послуг Пенсійного фонду України.
Період роботи з 22.04.1997р. до 11.02.2015р. не був зарахований відповідачем до стажу роботи на посадах, віднесених до державної служби, адже в цей період ОСОБА_1 мав персональне/спеціальне звання, перебуваючи на службі в митних органах.
При цьому, за підрахунками відповідача (Форма РС-право) загальний страховий стаж позивача становить 41 рік 03 місяці 15 днів.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема, порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).
Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України «Про державну службу» №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.
Пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Таким чином, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Отже, якщо особа має стаж на посаді державної служби більше 20 років, то має право на призначення пенсії за віком згідно із ст.37 Закону №3723-XII, а тому, відповідно, наявні правові підстави для переведення з пенсії за віком, призначеної їй відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону №3723-XII.
Спірним рішенням відповідача-1 не зараховано до стажу державної служби періоди роботи позивача у органах митної служби, з підстав присвоєння спеціального звання.
Як вбачається з матеріалів справи, трудова книжка позивача серії серія НОМЕР_1 містить записи щодо роботи позивача в періоди:
- з 01.07.1993р. до 31.12.1994р. на посаді інспектора Хутір-Михайлівського митного поста Глухівської митниці Державного митного комітету України (записи 9-10);
- з 01.01.1995р. до 30.06.1996р. на посаді інспектора відділу вантажно-пасажирських залізничних перевезень Хутір-Михайлівської митниці Державного митного комітету України (запис 11);
- з 01.07.1996р. до 31.10.1996р. на посаді інспектора відділу вантажних залізничних перевезень №2 Хутір-Михайлівської митниці Державного митного комітету України (запис №13);
- з 01.11.1996р. до 21.04.1997р. на посаді головного інспектора відділу вантажних залізничних перевезень №2 Хутір-Михайлівської митниці Державного митного комітету України (запис №14);
- з 22.04.1997р. до 31.05.2000р. на посаді головного інспектора вантажного відділу митного поста «Хутір-Михайлівський» Конотопської митниці Державного митного комітету України (запис №16);
- з 01.06.2000р. до 04.07.2000р. на посаді інспектора вантажного відділу митного поста «Хутір-Михайлівський» Конотопської митниці Державного митного комітету України (запис №17);
- з 05.07.2000р. до 02.05.2001р. на посаді старшого інспектора вантажного відділу митного поста «Хутір-Михайлівський» Конотопської митниці Державного митного комітету України (запис №19);
- з 03.05.2001р. до 29.07.2001р. на посаді інспектора вантажного відділу митного поста «Хутір-Михайлівський» Глухівської митниці Державного митного комітету України (запис №20);
- з 30.07.2001р. до 20.06.2022р. на посаді інспектора пасажирського відділу митного поста «Хутір-Михайлівський» Глухівської митниці Державного митного комітету України (запис №21);
- з 21.06.2002р. до 07.04.2003р. на посаді інспектора митного поста «Бачівськ» Глухівської митниці Державного митного комітету України (запис №22);
- з 08.04.2003р. до 23.02.2006р. на посаді старшого інспектора вантажного відділу митного поста «Хутір-Михайлівський» Глухівської митниці Державного митного комітету України (запис №23);
- з 24.02.2006р. до 28.04.2009р. на посаді старшого інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Хутір-Михайлівський» Глухівської митниці Державного митного комітету України (запис №27);
- з 29.04.2009р. до 31.08.2010р. на посаді провідного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Хутір-Михайлівський» Глухівської митниці Державного митного комітету України (запис №29);
- з 01.09.2010р. до 30.09.2010р. - на посаді провідного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Хутір-Михайлівський» Сумської митниці Державного митного комітету України (запис №31);
- з 01.10.2010р. до 30.04.2011р. - на посаді провідного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Глухів» Сумської митниці Державного митного комітету України (запис №32);
- з 01.05.2011р. до 07.02.2012р. - на посаді провідного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Хутір-Михайлівський» Сумської митниці Державного митного комітету України (запис №33);
- з 08.02.2012р. до 31.05.2013р. - на посаді провідного інспектора митного поста «Хутір-Михайлівський» Сумської митниці Державного митного комітету України (запис №34);
- з 01.06.2013р. до 31.10.2013р. на посаді провідного інспектора митного поста «Хутір-Михайлівський» Сумської митниці Міндоходів (запис №36);
- з 01.11.2013р. до 02.03.2014р. на посаді державного інспектора митного поста «Хутір-Михайлівський» Сумської митниці Міндоходів (запис №38);
- з 03.03.2014р. до 02.12.2014р. на посаді державного інспектора відділу митного оформлення «Вантажний» митного поста «Хутір-Михайлівський» Сумської митниці Міндоходів (запис №40);
- з 03.12.2014р. до 11.02.2015р. на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення «Вантажний» митного поста «Хутір-Михайлівський» Сумської митниці ДФС (запис №42) (а.с.15-19).
Присягу державного службовця прийнято позивачем 13.06.1995р., про що також здійснено запис у трудовій книжці №12 (а.с.16), а 01.06.2013р. присвоєно 14 ранг державного службовця, запис №37 у трудовій книжці (а.с.18).
Відповідно до даних трудової книжки позивачу присвоєно:
- 06.08.2003р. - персональне чергове звання Радник митної служби III рангу (запис №24);
- 01.04.2004р. - спеціальне звання Інспектор митної служби III рангу(запис №25);
- 25.06.2005р. - спеціальне звання Інспектор митної служби II рангу (запис №26);
- 27.11.2006р. - спеціальне звання Радник митної служби III рангу (запис №28);
- 15.01.2014р. - спеціальне звання Радник податкової та митної справи III рангу (запис №39).
Отже, з 01.07.1993 року позивач працював на посадах у митних органах України, які змінювали назву з подальшим їх правонаступництвом, де відповідно до займаних посад і стажу роботи, йому присвоювались персональні та спеціальні звання.
Так, пунктом 1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою КМУ від 3 травня 1994 р. N283 (постанова втратила чинність на підставі Постанови КМУ N 229 (229-2016-п) від 25.03.2016р.) було регламентовано, що ним визначаються посади і органи, час роботи, в яких зараховуються до стажу державної служби.
Згідно із пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), серед іншого, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Пунктом 4 Порядку № 283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.
Пунктом 5 Порядку № 283 визначено, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.
Відповідно до статті 408 Митного кодексу України (в редакції Закону від 11 липня 2002 року № 92-IV) (далі - МК України) правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, згаданим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу».
Згідно із частиною 1 статті 413 МК України (у вказаній вище редакції) особи, які вперше зараховуються на посади державної служби у митних органах, спеціалізованих митних установах та організаціях, приймають Присягу державного службовця.
Відповідно до частин 1, 2 статті 569 МК України (у редакції Закону від 13 березня 2012 року № 4495-VI) посадовими особами митної служби України є працівники митних органів України, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності митної служби України і яким присвоєно спеціальні звання митної служби. Посадові особи митної служби України є державними службовцями.
Правове становище посадових осіб митної служби України визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.
Відповідно до частини 1 статті 588 МК України (у редакції Закону від 13.03.2012 року № 4495-VI) пенсійне забезпечення посадових осіб митної служби України здійснюється відповідно до умов і порядку, встановлених Законом України "Про державну службу". Час служби зазначених осіб в митних органах зараховується до стажу державної служби, необхідного для призначення пенсії державного службовця.
Частиною 1 статті 588 МК України (у редакції Закону № 405-VII від 11.08.2013 р.) передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Крім того, частиною сімнадцятою статті 37 Закону № 3723-ХІІ визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Аналогічні положення щодо віднесення посадових осіб органів доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", передбачались і у редакціях Митного кодексу України від 11.07.2002 р. (про що зазначено вище) та від 12.12.1991 р. (зокрема, ч.3 ст.154 МК України у редакції Закону № 1970-XII).
Відповідно до ст.573 МК України, посадовим особам митних органів присвоюються такі спеціальні звання: 1) дійсний державний радник податкової та митної справи; 2) державний радник податкової та митної справи I рангу; 3) державний радник податкової та митної справи II рангу; 4) державний радник податкової та митної справи III рангу; 5) радник податкової та митної справи I рангу; 6) радник податкової та митної справи II рангу; 7) радник податкової та митної справи III рангу; 8) інспектор податкової та митної справи I рангу; 9) інспектор податкової та митної справи II рангу; 10) інспектор податкової та митної справи III рангу; 11) інспектор податкової та митної справи IV рангу; 12) молодший інспектор податкової та митної справи.
Положення про спеціальні звання посадових осіб митних органів, порядок присвоєння цих звань та їх співвідношення з рангами державних службовців, а також розміри надбавок до посадового окладу за спеціальні звання затверджуються Кабінетом Міністрів України. Спеціальні звання митної служби присвоюються довічно. Позбавлення спеціальних звань здійснюється виключно за вироком суду у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Постановою Кабінету Міністрів України «Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" від 20.04.2016 року № 306 встановлено співвідношення між рангами державних службовців і спеціальними званнями посадових осіб митних органів, відповідно до яких: - дійсний державний радник митної служби 1 ранг державного службовця; - державний радник митної служби I рангу 2 ранг державного службовця; - державний радник митної служби II рангу 2 ранг державного службовця; - державний радник митної служби III рангу 3 ранг державного службовця; - радник митної служби I рангу 4 ранг державного службовця; - радник митної служби II рангу 5 ранг державного службовця; - радник митної служби III рангу 6 ранг державного службовця; - інспектор митної служби I рангу - 7 ранг державного службовця; - інспектор митної служби II рангу - 8 ранг державного службовця; - інспектор митної служби III рангу 9 ранг державного службовця; - інспектор митної служби IV рангу 9 ранг державного службовця; - молодший інспектор митної служби 9 ранг державного службовця.
Таким чином, в органах державної митної служби присвоюються спеціальні звання, які прирівнюються до відповідного рангу державного службовця, які неодноразово були присвоєні позивачу, що підтверджується записами його трудової книжки серії НОМЕР_1 .
Верховний Суд України раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 08 жовтня 2013 року у справі № 21-275а13 вказано, що аналіз положень ст.37 Закону №3723, Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 року № 509-ХІІ дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону № 3723.
Аналогічний підхід застосування означених норм права висловлений і Верховним Судом у постанові від 03.07.2018 року (справа № 586/965/16-а) та від 18.03.2021 року (справа №500/5183/17).
Крім того, матеріали справи містять надані Сумською митницею довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, від 04.09.2023 року №7.24-22-02/78 та про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 04.09.2023 року №7.24-22-02/77 з якої вбачається, що у позивача наявна надбавка за вислугу років (50%) та надбавка за ранг (спеціальне звання «радник митної служби ІІІ рангу») (а.с.25-26).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що посадові особи в митних органах, митній службі, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в митних органах України має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону № 3723, а відтак з урахуванням положень пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, позивач має право на пенсію за віком на підставі положень статті 37 Закону №3723-XII.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача-2 призначити і виплатити ОСОБА_1 з 11.09.2023 року пенсію державного службовця за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначеної в довідках від 04.08.2023 №7.24-22-02/77 та №7.24-22-02/78, з урахуванням виплачених сум, суд зазначає наступне.
Згідно із ч.3 ст.45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 19.12.1993р. №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
При цьому, 01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), згідно із ч.2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Згідно із ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Тобто, необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому, спірним рішенням позивачу відмовлено у переведенні з пенсії за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», з підстав не зарахування його роботи у митних органах до стажу держаної служби, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача-2 призначити і виплатити ОСОБА_1 з 11.09.2023 року пенсію державного службовця за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначеної в довідках від 04.08.2023 №7.24-22-02/77 та №7.24-22-02/78, з урахуванням виплачених сум, є передчасними, оскільки період роботи з 01.07.1993р. до 01.01.1995р. та з 22.04.1997р. до 11.02.2015р. ще не зарахований до стажу державної служби позивача, а матеріали справи не містять доказів того, що за цим рішенням суду пенсійний орган здійснить перерахунок пенсії без врахування зазначеного вище.
Разом з тим, суд враховує ту обставину, що у силу абзацу 13 пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
А відповідно до абзацу 1 пункту 4.10 Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
За таких обставин, оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви позивача про переведення на пенсію державного службовця визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, то саме цей орган і має завершити процедуру розгляду такої заяви.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача-1 зарахувати періоди роботи позивача у митних органах України до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, що дає право на пенсію, згідно із Законом України «Про державну службу» та повторно розглянути заяву від 11.09.2023 року про перехід на пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, з урахування правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
При цьому суд зазначає, що він не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення (переведення) пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивача.
Суд звертає увагу, що відповідно до абз.2 ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта і владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст.139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позову - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Осіпова