Справа № 160/6417/21
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2024 року м. Дніпросправа № 160/6417/21
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Третього апеляційного адміністративного суду

від 12 квітня 2022 року

у справі № 160/6417/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просив:

- визнати протиправним рішення (дії) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не розгляду заяв ОСОБА_1 від 14.11.2020 та 17.03.2021, а фактично відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити за заявою від 14.11.2020 з 01.10.2020 (лист заступника голови ПФУ І.Ковпашко) перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсій, наданої прокуратурою Дніпропетровської області від 21.10.2020 №21-334вих.20 без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат та різниці пенсії за минулий час не більше як за 12 місяців з моменту набуття права на її підвищення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити за заявою від 17.03.2021 з 01.02.2021 (лист відповідача від 09.04.2021) перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсій, наданої прокуратурою Дніпропетровської області від 16.02.2021 №21-24вих-20, без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат та різниці пенсії за минулий час не більше як за 12 місяців з моменту набуття права на її підвищення;

- стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області моральну шкоду у розмірі 300 000 грн;

- враховуючи антисоціальну поведінку та тривале невиконання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Рішення КСУ та законодавства України щодо перерахунку пенсії, з метою спонукання відповідача до виконання рішення суду, встановити ГУ ПФУ в Дніпропетровській області строк в один місць з дня набрання рішенням суду законної сили для подання звіту про виконання рішення;

- попередити ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про можливість застосування заходів, передбачених ч.2 ст.382 КАС України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року у справі № 160/6417/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не застосування під час проведення перерахунку пенсії за вислугою років 90% від суми місячної заробітної плати та застосовувавши обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом №1697;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити за заявою від 14.11.2020 з 01.10.2020 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789 (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсій, наданої прокуратурою Дніпропетровської області від 21.10.2020 №21-334вих.20 без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат та різниці пенсії за минулий час не більше як за 12 місяців з моменту набуття права на її підвищення;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити за заявою від 17.03.2021 з 01.02.2021 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсій, наданої прокуратурою Дніпропетровської області від 16.02.2021 №21-24вих-20, без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат та різниці пенсії за минулий час не більше як за 12 місяців з моменту набуття права на її підвищення.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі №160/6417/21 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задоволено. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року скасовано та прийнято нове рішення. В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

До Третього апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі № 160/6417/21.

Заява мотивована тим, що апеляційний суд скасував рішення суду першої інстанції на підставі висновків з постанови Верховного суду у справі №580/5962/20, у якій проігноровано норми Конституції України, Рішення Конституційного Суду України. Разом з тим, Пленум Верховного Суду 24.11.2023 визнав неконституційними обмеження граничного розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Скаржник вважає, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність положень ст. 2 Закону №3668, які застосовано Третім апеляційним адміністративним судом при вирішені справи № 160/6417/21, дає право позивачу подати заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами. Зробивши системний аналіз постанови Верховного Суду від 24.11.2023 року та наведені у заяві про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами, рішень КСУ , ОСОБА_1 вважає наявними підстави для перегляду постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у даній справі.

З`ясувавши підстави, визначені для перегляду судового рішення за виключними обставинами, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява позивача про перегляд судового рішення за виключними обставинами не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень за виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Матеріали справи свідчать, що звертаючись до суду, позивач вказував на протиправне обмеження розміру його пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

В свою чергу, суд у постанові від 12 квітня 2022 року у справі № 160/6417/21 при вирішенні питання правомірності обмеження пенсії позивача максимальним розміром керувався положеннями абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII та статті 2 Закону №3668-VI в частині, що поширює свою дію на Закон України «Про прокуратуру».

За приписами статті 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до статті 91 Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Колегія суддів зазначає, що Конституційним Судом України не було ухвалено рішення про неконституційність положень абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII та/або положень статті 2 Закону №3668-VI в частині, що поширює свою дію на Закон України «Про прокуратуру».

Аргументи скаржника щодо ухвалення Конституційним Судом України рішень № 3-рп/2013, № 7-рп/2016, № 7-р(II)/2022, № 2-р(II)/2024, вищевказаний висновок не спростовують.

Отже, аргументи скаржника про встановлення Конституційним Судом України неконституційності положень ст. 2 Закону №3668-VI, які застосовано Третім апеляційним адміністративним судом при вирішенні справи № 160/6417/21, свого підтвердження не знайшли.

Також, колегія суддів звертає увагу, що за змістом статті 152 Конституції України, положень ст.91 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення Конституційного Суду України не має ретроактивної дії та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення.

Встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, має значення, перш за все, як рішення загального характеру, яким визначається правова позиція для вирішення наступних справ, а не як підстава для перегляду справи із ретроспективним застосуванням нової правової позиції і зміни таким чином стану правової визначеності, вже встановленої остаточним судовим рішенням.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верхового суду від 28.01.2021 у справі № 560/703/20.

З огляду на вказане, визнання неконституційними певних положень чинного законодавства в подальшому, не може мати наслідком визнання протиправними дій/рішень відповідача, які були вчинені/прийняті до визнання таких норм неконституційними, оскільки відповідач, у спірних відносинах, був зобов`язаний і діяв у межах та на підставі того законодавства, яке існувало на час виникнення спірних відносин.

Керуючись статтями 361, 368-369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі № 160/6417/21 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя О.В. Головко

суддя І.Ю. Добродняк