Справа № 120/8033/24
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

25 червня 2024 р. Справа № 120/8033/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Дмитришена Руслана Миколаївна, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності та рішення протиправними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності та рішення протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Водночас положення статей 160, 161, 172 КАС України поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Способи захисту прав та інтересів позивача у публічно-правовому спорі визначені у частині першій статті 5 КАС України, якою передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Разом із тим, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту порушеного права, свободи чи інтересу згідно вищезазначеної ч. 1 ст. 5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильно сформованого змісту позовних вимог залежить і ефективність судового захисту, позаяк суд розглядає адміністративні справи лише в межах позовних вимог.

При цьому слід зазначити, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України.

Тобто, визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору.

Аналогічні правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 826/16958/17.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач, серед іншого, просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області витребувати з уповноваженого органу ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про грошове забезпечення позивача, починаючи з 02.05.2017, відновити позивачу з 01.06.2017 виплату пенсії за вислугу років, з її одночасним перерахунком та індексацією на загальних підставах, як непрацюючому пенсіонеру, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XI, Постановами Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, від 14.07.2021 № 713, від 16.02.2022 № 118, від 24.02.2023 № 168, від 23.02.2024 № 185 та надалі, з компенсацією втрати доходів за затримку виплати пенсії за період з 01.06.2017 на момент фактичної виплати заборгованості із затриманої пенсії.

Однак, заявлена вимога щодо витребування довідки про грошове забезпечення не відповідає ч.1 ст. 5 КАС України.

Суд звертає увагу, що об`єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав у сфері публічно-правових відносин. Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити чи є відповідне право або інтерес порушеним, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відтак, позивачу необхідно привести зміст позовних вимог у відповідність із нормами Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки в існуючому вигляді заявлені позивачем вимоги не відповідають нормам процесуального права, зокрема ч.1 ст. 5 та п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, та потребують уточнення.

Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно положень частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру сума судового збору становитиме 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 становить 3028,00 грн.

За змістом позовних вимог позивач просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у поновленні виплати пенсії з 01.06.2017;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо перерахунку та поновлення виплати пенсії згідно із заявою від 16.02.2024, поданою представником позивача за довіреністю;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області витребувати з уповноваженого органу ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про грошове забезпечення позивача, починаючи з 02.05.2017, відновити позивачу з 01.06.2017 виплату пенсії за вислугу років, з її одночасним перерахунком та індексацією на загальних підставах, як непрацюючому пенсіонеру, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XI, Постановами Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, від 14.07.2021 № 713, від 16.02.2022 № 118, від 24.02.2023 № 168, від 23.02.2024 № 185 та надалі, з компенсацією втрати доходів за затримку виплати пенсії за період з 01.06.2017 на момент фактичної виплати заборгованості із затриманої пенсії.

Відтак, позивач звернувся до суду з трьома вимогами немайнового характеру, одна з яких є похідною, а відтак при зверненні до суду позивач мав би сплатити судовий збір в сумі 2422,40 грн. Натомість докази сплати судового збору у поданих матеріалах відсутні.

Водночас, представником позивача заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання даного позову.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у позивача повністю відсутні будь-які доходи за 2018-2023 роки.

Визначаючись щодо поданого клопотання, суд зважає на таке.

Так, положеннями ч. 1 ст. 133 КАС України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір").

З даної норми видно, що підставою для відстрочення сплати судового збору є, зокрема, майновий стан заявника.

Зі змісту викладених норм випливає, що у випадку наявності однієї із альтернативних умов, передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" та враховуючи майновий стан сторони, суд має право звільнити позивача від сплати судового збору або відстрочити позивачу сплату судового збору.

В той же час, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Так, на підтвердження заявленого клопотання представник позивача надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 19.06.2024, з якої вбачається, що позивач у період з 2018-2023 не отримував дохід.

Згідно із матеріалами справи позивач в 2004 році виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю.

Таким чином, позивач вже тривалий час проживає у державі Ізраїль та може мати там джерела доходів, про які у клопотанні про звільнення позивача від сплати судового збору взагалі не зазначає.

Закон України "Про судовий збір" не містить норми про те, що розмір річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік стосується лише доходу, який отриманий позивачем на території України.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно з частиною першою статті 77 КАС України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суд зазначає, що доведення та обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або наявність ускладнень у здійсненні оплати судового збору, з огляду на приписи статей 72-77 КАС України покладаються на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя ("KREUZ v. POLAND" № 28249/95).

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Питання перевірки реальної спроможності заявників-фізичних осіб сплатити судовий збір у спорах з суб`єктами владних повноважень набуває особливої актуальності та має детально перевірятися судами у випадку, якщо заявники ставлять питання про звільнення, зменшення та/чи розстрочення/відстрочення сплати судового збору. За наявності таких питань суди повинні вказувати, які конкретно докази заявник має надати на підтвердження факту свого незадовільного майнового стану, у разі якщо наданих доказів недостатньо або вони не є належними; повинні надати їм належну оцінку та прийняти вмотивоване рішення, враховуючи, зокрема, суть спору, статус особи заявника, обставини, що призвели до ускладнення можливості сплати судового спору (ухвала Верховного Суду у справі № 328/1894/19 від 22.10.2020).

Разом з тим, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан, в тому числі і з урахуванням доходів отриманих у державі Ізраїль, перешкоджає сплаті судового збору за подання адміністративного позову у встановлений законом порядку, а саме: доходи отримані позивачем в Україні є єдиними доходами взагалі, тобто позивач не отримує в державі Ізраїль будь-яких доходів.

Не надання позивачем або представником останнього інформації про доходи позивача в державі Ізраїль не дає можливості суду обґрунтовано та виважено здійснити оцінку майнового стану позивача для прийняття рішення про його звільнення від сплати судового збору.

Оскільки позивачем не надано до суду доказів майнового стану позивача в тому числі і у державі Ізраїль, тому відсутні правові підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, виходячи з наданих останнім доказів.

Відтак, заявлене позивачем клопотання є необґрунтованим, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

Зазначені вище недоліки свідчать про невідповідність поданої позивачем позовної заяви вимогам, встановленим статтею 160 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене вважаю, що дану заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків у спосіб:

- надання до суду письмової заяви про уточнення прохальної частини позовної заяви з метою чіткого формулювання змісту позовних вимог у відповідності із вимогами ст. 5 та п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України.

- надання суду доказів сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн за реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Він. обл./м.Вінниця/22030101, , Банк одержувач: Казначейство України (ЕАП), р/р UA4002856, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності та рішення протиправними, зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

3. Запропонувати позивачу у 10 - денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

4. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна