Справа № 480/3846/23
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2024 року Справа № 480/3846/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3846/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що рішенням суду у справі № 480/6680/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу. Тобто рішення суду, за яким видано виконавчий лист, передбачає обов`язок боржника вчинити певні дії. При цьому відповідно до ст. 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У свою чергу, з огляду на положення ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" відповідач уповноважений виконувати рішення суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган. Відповідно, виконання рішень зобов`язального характеру до повноважень органів Казначейства не віднесено. Вказує, що порушень вимог чинного законодавства ним не допущено. Просив у задоволенні позову відмовити.
Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що для цілей виконання рішень про стягнення коштів органи казначейської служби вправі безоплатно отримувати необхідні для виконання виконавчих документів судові рішення, пояснення, довідки, іншу інформацію. Отже, ГУ ДКСУ у Сумській області може звернутися до ГУ ПФУ в Сумській області за отриманням інформації щодо нарахованої суми пенсії за період з 01.04.2019 та виконати рішення суду.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з огляду на таке.
Судом встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 у справі № 480/6680/22 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про зобов`язання вчинити дії: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, яка полягає у непроведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії та її виплати з 01.04.2019 на підставі довідки Головного управління Національної гвардії України від 20.07.2022 за № 27/11/4-1347, та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно з довідкою № 27/11/4-1347, виданою Головним управлінням Національної гвардії України 20.07.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.
За цим рішенням суд видав виконавчий лист (а.с.10-13,20).
21.12.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою про здійснення перерахунку та виплати пенсії на підставі рішення суду у справі № 480/6680/22.
16.02.2023 позивач звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області з заявою про примусове виконання рішення та надав виконавчий лист, однак листом від 01.03.2023 відповідач повернув виконавчий лист без виконання (а.с.18,19).
Відмовляючи в задоволенні позову, суд враховує таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження".
Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі рішення суду), та особливості їх виконання встановлює Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".
Відповідно до статей 3, 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений у статті 63 Закону України "Про виконавче провадження".
Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (ч. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження").

У спірних правовідносинах Сумський окружний адміністративний суд за рішенням від 12.12.2022 у справі № 480/6680/22 видав виконавчий лист про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу. Тобто суд ухвалив рішення зобов`язального характеру, боржником за цим рішенням є державний орган, у зв`язку з чим на підставі ст. 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання такого рішення має здійснюватися в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", а саме органами державної виконавчої служби, а не органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, які, у свою чергу, виконують рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ.

Позивач зазначає, що відсутність у виконавчому листі конкретної суми стягнення не є перешкодою для виконання рішення і підставою для повернення виконавчого документа, оскільки орган Казначейства не позбавлений права самостійно отримати від органу Пенсійного фонду України необхідну для виконання виконавчого документа інформацію, зокрема, і щодо конкретної суми стягнення. При цьому позивач залишив поза увагою, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень. У свою чергу, орган, який здійснює примусове виконання рішень, не вправі вносити зміни та доповнення до виконавчого листа, а також піддавати його розширеному тлумаченню.

Також, зазначаючи, що залишок перерахованих коштів за період з 01.04.2019 по 31.12.2022 у розмірі 59313,02 грн має бути стягнутий з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, оскільки виплата перерахованої за минулий період пенсії позивачу є наслідком задоволення судом його грошової вимоги, позивач помилково вважає, що у зв`язку з цим примусове виконання рішення має здійснювати Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області. У справі № 480/6680/22 позивач не заявляв вимоги про стягнення коштів, відповідно, як зазначено вище, примусове виконання цього рішення покладається на органи державної виконавчої служби. Виконання ж рішень зобов`язального характеру не належить до повноважень органів Казначейства.

Відповідно до підпункту 1 пункту 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845, орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ не підлягає виконанню органом Казначейства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що у спірних правовідносинах відсутні ознаки порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод та законних інтересів позивача, його дії відповідають критеріям правомірності, визначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, тому за наведених обставин і правових норм вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області (40000, м. Суми, вул. Воскресенська, 7, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах