Справа № 520/7082/24
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 р. № 520/7082/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення суми,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Військова частина НОМЕР_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд:

1. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 на користь військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ) матеріальну шкоду завдану державі у розмірі 43 800 гривень.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 на користь військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 гривень.

В обґрунтування позову зазначено, що за відповідачем обліковується матеріальна шкода завдана державі у розмірі 43 800 гривень, яка в добровільному порядку сплачена не була, а отже підлягає стягненню в судовому порядку.

Ухвалою суду від 19.03.2024 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Від відповідача, відзив на адміністративний позов не надходив, отже, своїм правом на подання відзиву по адміністративній справі відповідач не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що на підставі наказу начальника Харківського Національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба №56 від 15.01.2024 року було призначено службове розслідування з метою уточнення причин та умов щодо неналежного відшкодування завданих державі збитків на суму у розмірі 5 067 746 грн. 26 коп. у військовій частині НОМЕР_1 та встановлення вини посадових осіб.

За результатом зазначеного службового розслідування винесено начальником Харківського Національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба наказ №77 від 20.02.2024 року, яким зокрема на підставі вимог частини 2 статті 3, частини 1 статті 5 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03 жовтня 2019 року №160-ІХ відповідача - майора запасу ОСОБА_1 , який займав посаду помічника командира частини з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , з 15.03.2017 року притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності в розмірі не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб.

Наказом командира частини НОМЕР_1 №11 від 11.01.2023 року відповідача звільнено у запас, у свою чергу в позивача виник обов`язок щодо стягнення матеріальної шкоди в судовому порядку. Доказів оскарження вказаного наказу суду не надано.

Також судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача було направлено претензію №148/15/392/49 від 26.02.2024 року із пропозицією добровільно сплати суму 43 800 грн. для відшкодування шкоди, однак вказана сума заборгованості відповідачем в добровільному порядку сплачена не була.

Так, в ході проведення службового розслідування було встановлено, що у квітні 2012 року з метою підготовки до забезпечення польотів у військовій частині НОМЕР_1 , а також для проведення зачисток резервуарів для прийому авіаційного гасу нових партій, було розпочато перекачування авіаційного пального до видаткової групи резервуарів Р-50 №№1-12. При виконанні перекачування була виявлена невідповідність фактичної наявності авіаційного пального даним замірів, проведеним об`ємно-масовим статистичним методом. Про свої сумніви щодо дійсної наявності авіаційного гасу начальник сховища складу авіаційного пального складів - старший солдат служби за контрактом ОСОБА_2 доповів усно начальнику служби пально-мастильних матеріалів військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_3 . Під час проведення перевірки за результатами зняття залишків паливно - мастильних матеріалів на складі ПММ частини було складено акт від 15.05.2012 року №234, згідно відомості замірів кількості пального на складі ПММ станом на 14.05.2012 року було зафіксовано нестачу авіаційного гасу ТС-1 у кількості 337 555 кг на загальну суму 5 225 351 (п`ять мільйонів двісті двадцять п`ять тисяч триста п`ятдесят одна) гривня 40 копійки.

За даним фактом відповідно до наказу начальника Харківського університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 17.05.2012 року №635 було призначено службове розслідування, за результатами проведення якого начальника сховища складу авіаційного пального частини старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_2 було притягнуто до повної матеріальної відповідальності у розмірі завданої з його вини шкоди.

Напередодні, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.05.2012 року № 94 також було призначене службове розслідування.

Відповідно п. 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.06.2012 року №510 Про результати розслідування за фактом нестачі авіаційного гасу на складі ПММ частини помічнику командира частини з фінансово-економічної роботи - начальнику служби було наказано утримати кошти в розмірі 5 225 351 (п`ять мільйонів двісті двадцять п`ять тисяч триста п`ятдесят одна) гривня 40 копійки, з грошового забезпечення начальника сховища складу авіаційного пального частини старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із зазначеним наказом, старший солдат ОСОБА_2 звертався до Харківського окружного адміністративного суду про визнання цього наказу незаконним та його скасування.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2015 року клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду задоволено. Адміністративний позов ОСОБА_2 до Харківського університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба, Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення коштів - залишено без розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, ухвалу ХОАС від 16.02.2015 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 28.04.2015 року старшому солдату ОСОБА_2 було відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Таким чином суд зазначає, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 18.06.2012 року №510, відповідно до якого ОСОБА_2 було притягнуто до відповідальності залишився чинним.

З червня 2012 року з грошового забезпечення старшого солдата ОСОБА_4 розпочались відрахування для погашення нанесених державі збитків.

26.07.2021 року старшого сержанта ОСОБА_2 , начальника зміни киснедобувної станції групи газозабезпечення батальйону аеродромно-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 12 травня 2021 року №17-РС було звільнено у запас відповідно до підпункту а (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та на підставі наказу командира військової частини від 26.07.2021 року №140 (по стройовій частині) виключено зі списків особового складу частини.

Згідно Книги грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_1 за 2021 рік №408/1 залишок заборгованості по стягненню з урахуванням утримань складає 5 067 746 (п`ять мільйонів шістдесят сім тисяч сімсот сорок шість) гривень 26 копійок.

25.10.2021 року військовою частиною НОМЕР_1 на адресу старшого сержанта запасу ОСОБА_2 було надіслано претензію №148/9/48/1604 про наявну заборгованість та з вимогою добровільно відшкодувати завдано шкоду. Інформації про отримання останнім зазначеного документа до військової частини не надходило, у зв`язку з чим претензію було продубльовано 25.12.2021 року за №148/9/48/1801 та 25.01.2022 року за №148/9/69/107 також без позитивного результату.

Крім того у вересні 2021 року помічником командира частини з правової роботи - начальником юридичної групи військової частини НОМЕР_1 майором юстиції ОСОБА_5 було надано рапорт на ім`я командира частини про виділення коштів на судовий збір у розмірі 76 016 (сімдесят шість тисяч шістнадцять) гривень 19 копійок з метою подання до суду позовної заяви про стягнення з старшого сержанта запасу ОСОБА_2 невідшкодованих коштів.

У зв`язку із відсутністю на рахунку частини грошових коштів для оплати судового збору пред`явлення позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення завданої матеріальної шкоди відбулося лише 06.04.2023 року із одночасним клопотанням про поновлення строків на звернення до суду.

Зазначена позовна заява перебувала у провадженні Харківського окружного адміністративного суду за № 520/8391/23.

Ухвалою суду від 19.04.2023 року по справі №520/8391/23 позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої державі внаслідок втрати військового майна - залишено без руху.

На виконання ухвали від 19.04.2023 року помічником командира частини з правової роботи - начальником юридичної групи військової частини НОМЕР_1 майором юстиції ОСОБА_5 було складено заяву від 25.04.2023 року №148/9/69/37 про усунення недоліків із посиланням на введення воєнного стану, дію карантинних обмежень та із проханням про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 08.05.2023 року позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої державі внаслідок втрати військового майна - повернуто позивачу з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2023 року апеляційну скаргу позивача задоволено частково, ухвалу ХОАС від 08.05.2023 змінено в частині, в іншій частині ухвалу залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеною постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року та ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.05.2023 року по справі №520/8391/23 військовою частиною НОМЕР_1 було подано касаційну скаргу №148/15/661/198 від 08 жовтня 2023 року.

21.10.2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду виніс ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 від 08.10.2023 року №148/15/661/198 у зв`язку із відсутністю підстав для касаційного оскарження.

В позовній заяві позивачем зазначено, що внаслідок несвоєчасного подання адміністративного позову до ОСОБА_2 про стягнення завданої ним матеріальної шкоди, останній уникнув матеріальної відповідальності і залишив невідшкодовану заборгованість у розмірі 5 067 746 (п`ять мільйонів шістдесят сім тисяч сімсот сорок шість) гривень 26 копійок.

Як пояснив телефоном помічник командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи - начальника юридичної групи майор юстиції ОСОБА_5 претензійно - позовна робота у військовій частині НОМЕР_1 була організована відповідно до «Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, самопредставництва, представництва інтересів Міністерства оборони України та Збройних Сил України у судах та інших державних органах, виконання судових рішень», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 грудня 2016 року № 744 (зі змінами згідно з наказом Міністерства оборони України від 19 лютого 2020 року № 53). Відповідно до пункту 3.3. зазначеної Інструкції «Керівники структурних підрозділів Міноборони, Генерального штабу, командири (начальники, керівники) військових частин (установ, організацій), підприємств у всіх випадках порушення інтересів Міноборони та Збройних Сил зобов`язані організувати роботу щодо підготовки та подання позовів до суду.

Таким чином, інформація про виникнення заборгованості внаслідок звільнення з військової служби старшого сержанта ОСОБА_2 мала завчасно надійти саме від начальника фінансово - економічної служби. В дійсності, як вбачається із матеріалів розслідування, це відбулось 23.10.2021 року, коли закінчилися строки подання позовної заяви.

З пояснень командира військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_6 , про ймовірне виникнення заборгованості через звільнення старшого сержанта ОСОБА_2 йому стало відомо 25.10.2021 року від помічника командира частини з правової роботи - начальника юридичної групи військової частини НОМЕР_1 майора юстиції ОСОБА_5 під час підписання претензії до згаданого вище звільненого військовослужбовця.

06.04.2023 року майор юстиції ОСОБА_5 подав на підпис адміністративний позов про стягнення з колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 заборгованості, а на питання командира частини щодо тривалого зволікання із зверненням до суду відповів, що своєчасна подача адміністративного позову була неможлива по причині відсутності у військовій частині грошових коштів на сплату судового збору.

В подальшому Харківський окружний адміністративний суд ухвалою від 08.05.2023 року по справі №520/8391/23 повернув позовну заяву у зв`язку із закінченням строку звернення до суду. На зазначену ухвалу було подано апеляційну та касаційну скаргу, проте суди всіх інстанцій відмовили у розгляді позовної заяви у зв`язку із закінченням терміну звернення до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Військова частина НОМЕР_1 є складовою частиною Збройних Сил України, підпорядкована Міністерству оборони України включена до Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України та перебуває на утриманні державного бюджету. Основні фонди, обігові кошти та майно позивача є державною власністю, перебувають у сфері управління Міноборони. Командир військової частини є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за стан і збереження матеріальних засобів, зобов`язаний вживати заходів для відшкодування матеріальних збитків, заподіяних військовій частині.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 12 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Відповідно до ст. 1 цього Закону матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Відповідно «Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України» затвердженого наказом МОУ України № 300 від 16.07.1997 року, начальник фінансової служби частини відповідає за фінансовий стан частини та виконує свої обов`язки відповідно до пункту 3.1.9 цього Положення, а зі спеціальних питань виконує вказівки начальника фінансової служби вищого штабу.

Усі посадові особи військової частини, зокрема помічник командира частини з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби, які відають військовим (корабельним) господарством, повинні:

знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, настанов, інструкцій та інших керівних документів щодо організації та ведення військового (корабельного) господарства та неухильно керуватись ними у своїй діяльності;

розробляти і організовувати проведення заходів з метою подальшого підвищення бойової та мобілізаційної готовності підпорядкованої служби (служб);

правильно визначати потреби та знати рівень забезпеченості підрозділів, частин (з`єднань) матеріальними засобами і коштами у підпорядкованих службах для забезпечення бойової та мобілізаційної готовності, бойової готовності спеціальних споруд, бойової підготовки і виховної роботи та створення необхідних матеріально-побутових умов особовому складу;

своєчасно робити розрахунки, витребовувати та одержувати необхідні військовій частині (з`єднанню) за табелями і нормами матеріальні засоби та кошти і організувати безперервне забезпечення ними підрозділів (частин) по підпорядкованих службах (службі);

організовувати та контролювати ведення обліку, правильне зберігання і своєчасне оновлення запасів матеріальних засобів усіх видів, а також експлуатацію, ремонт та технічне обслуговування - озброєння, бойової та іншої техніки, казармено-житлового фонду, інженерних та спеціальних споруд у підпорядкованих службах (службі);

здійснювати постійний контроль за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням (використанням) матеріальних засобів і коштів, вживати необхідних заходів для боротьби з нераціональними їх витратами (використанням), втратами, нестачами, псуванням і розкраданням;

розробляти розрахунки необхідних коштів по підпорядкованих службах (службі) і коригувати їх згідно з затвердженими призначеннями;

дозволяти у межах наданих прав і затверджених сум видачу підзвітних сум і авансів, а також затверджувати авансові звіти та видаткові документи;

організовувати проведення (у встановлені терміни) перевірок та документальних ревізій господарської діяльності, а також інвентаризацію матеріальних засобів у підпорядкованих службах (службі);

постійно вживати заходів щодо удосконалення та розвитку військового (корабельного) господарства (служби), вивчати, узагальнювати та поширювати передовий досвід його ведення (роботи служби);

вносити пропозиції до річного плану заходів щодо капітального та поточного ремонту і організовувати їх виконання;

організовувати підготовку спеціальних споруд, об`єктів господарського, технічного та медичного призначення до експлуатації у зимових та літніх умовах;

організовувати перевірку і таврування засобів вимірювання, безпечну експлуатацію та своєчасне проведення оглядів і випробувань (перевірок) об`єктів держтехнагляду;

розробляти заходи по службах (службі) для внесення у річний господарський план, річний та місячний плани експлуатації та ремонту озброєння, бойової та іншої техніки; організовувати і контролювати їх виконання;

організовувати економічну роботу в підрозділах (частинах) і службах, розробляти заходи для внесення у річний план економічної роботи частини (з`єднання) та забезпечувати їх виконання;

готувати необхідні матеріали для видачі інспекторських посвідчень на списання за рахунок держави передчасно зношених та втрачених матеріальних засобів і коштів, а також акти на списання (переведення у нижчі категорії якісного стану) озброєння, бойової та іншої техніки, майна, інших матеріальних засобів, робити висновки (перевіряти клопотання) та оформлювати у встановленому порядку інспекторські посвідчення;

вести узагальнений облік втрачених матеріальних засобів за підпорядковані служби (підрозділи) в натуральних або вартісних показниках;

контролювати надходження затверджених інспекторських посвідчень та достовірність звітних показників з цих питань;

знати наявність, стан, тактико-технічні характеристики та правила експлуатації озброєння, бойової, іншої техніки у підпорядкованих службах (службі) та вміти організувати їх експлуатацію і ремонт;

організовувати виконання вимог інструкцій, інших нормативних актів з охорони праці та техніки безпеки, а також санітарно-гігієнічних вимог у роботі з озброєнням, бойовою та іншою технікою, при виконанні ремонтно-будівельних, господарських та інших робіт;

організовувати правильну експлуатацію, утримання, ремонт та протипожежну охорону об`єктів господарського, технічного і медичного призначення та спеціальних споруд, забезпечувати проведення протипожежних заходів на території частини, систематично перевіряти виконання заходів пожежної безпеки при зберіганні, ремонті та обслуговуванні озброєння, бойової та іншої техніки, боєприпасів, палива, пального та інших матеріальних засобів, а також перевіряти наявність і стан засобів пожежогасіння та їх готовність до застосування;

здійснювати контроль за дотриманням необхідного стандарту та габариту на під`їзних автомобільних шляхах, залізничних коліях, на причалах і у портах військових частин (з`єднань), за повним використанням вантажопідйомності транспортних засобів та не допускати наднормативних простоїв;

впроваджувати механізацію вантажно-розвантажувальних та інших робіт, а також перевезення вантажів у контейнерах, на піддонах та у пакетах, здійснювати контроль за утриманням засобів механізації вантажно-розвантажувальних робіт;

організовувати зберігання, ремонт та своєчасне повернення (здавання) тари постачальникам (тароремонтним підприємствам);

організовувати та контролювати надійне збереження, облік, збирання та здавання в установленому порядку металобрухту (у тому числі такого, що містить дорогоцінні метали) та вторинної сировини державним заготівельним організаціям;

вживати заходів щодо забезпечення надійного збереження матеріальних засобів, слідкувати за справним станом обладнання постів, огороджень, технічних засобів охорони, зв`язку та сигналізації;

організовувати облік договорів та угод щодо наданих стороннім підприємствам (організаціям), фізичним та юридичним особам послуг, а також контроль за їх виконанням і вчасним переглядом;

організовувати претензійну роботу у підпорядкованих службах (службі); організовувати та керувати військово-науковою, раціоналізаторською та винахідницькою роботою у підпорядкованих службах (службі) та підрозділах (частинах);

здійснювати підбір та розміщення кадрів у підпорядкованих службах (службі), постійно вивчати їх ділові та моральні якості, організовувати та періодично проводити спеціальну підготовку з усіма категоріями підпорядкованих посадових осіб; проводити заходи щодо охорони навколишнього середовища.

Також, відповідно до вимог 3.2.21. «Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України» затвердженого наказом МОУ України № 300 від 16.07.1997 року начальник фінансової служби частини відповідає за фінансовий стан частини та виконує свої обов`язки відповідно до пункту 3.1.9 цього Положення, а зі спеціальних питань виконує вказівки начальника фінансової служби вищого штабу.

Крім того, він повинен:

організовувати фінансове господарство частини та своєчасно забезпечувати особовий склад грошовим забезпеченням;

своєчасно подавати заявки на кошти та вести облік і звітність фінансового господарства, перевіряти підзвітних осіб частини;

брати участь у розробці пропозицій щодо фінансового забезпечення бойової та гуманітарної підготовки, бойової та мобілізаційної готовності частини, а також у заходах, передбачених річним господарським планом та іншими планами частини;

забезпечувати зберігання доручених коштів та цінностей, здійснювати контроль за правильним, економним та господарськи доцільним їх витрачанням посадовими особами частини, а також за дотриманням фінансової та штатно-тарифної дисципліни;

здійснювати разом з іншими службами економічний аналіз фінансово-господарської діяльності частини і на цій основі розробляти та доповідати командиру частини пропозиції щодо забезпечення збереження, ефективного та цілеспрямованого використання коштів, виявлення та використання внутрішньо-господарських резервів, запобігання втратам та нераціональним витратам;

контролювати фінансову діяльність підсобного господарства, побутових та інших об`єктів частини, забезпечувати належну налагодженість в них фінансового обліку, проводити у встановлені командиром частини строки, але не рідше одного разу на рік, документальні ревізії їх фінансово-господарської діяльності;

розглядати проекти укладених військовою частиною договорів та угод щодо їх законності, цін та розцінок, забезпеченості необхідними коштами та візувати їх;

перевіряти своєчасність та повноту оприбуткування за книгами обліку, а в необхідних випадках - і фактичну наявність матеріальних засобів, придбаних частиною; про результати перевірки доповідати командиру частини;

перевіряти дотримання штатно-тарифної дисципліни у підрозділах, службах, побутових та інших підсобних об`єктах частини;

вести книгу обліку нестач військової частини, контролювати рух та своєчасність закінчення справ по нестачах та правильність списання матеріальних засобів, яких не вистачає, за книгами обліку;

періодично, але не менше одного разу на місяць, письмово доповідати командиру частини про фінансовий стан військової частини;

при неможливості організувати банком інкасацію торговельного виторгу та відсутності у гарнізоні (частині) відділення зв`язку, приймати, з дозволу фінансового управління військового округу (виду Збройних Сил України), від торговельно-побутових закладів військторгу грошові виторги з подальшим перерахуванням їх на рахунок торговельної організації;

допомагати голові та членам внутрішньої перевірочної комісії військової частини у вивченні фінансового законодавства.

Відповідно до вимог «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України», а саме помічник командира бригади з фінансово-економічної роботи - начальник фінансової служби зобов`язаний забезпечувати контроль за витрачанням коштів, додержанням фінансової дисципліни посадовими особами бригади, своєчасністю і повнотою відшкодування збитків, завданих державі внаслідок втрати, недостачі, крадіжки чи незаконного витрачання коштів і матеріальних цінностей; перевіряти підзвітність посадових осіб бригади.

Суд зазначає, що завданні збитки державі у розмірі 5 067 746 грн., 26 коп. обліковані у книзі обліку нестач військової частини НОМЕР_1 .

Отже, помічник командира частини з фінансово-економічної роботи - начальника служби, який в свою чергу на день звільнення ОСОБА_2 не здійснив своєчасне повідомлення командира частини про фінансові ризики та негативні наслідки для військової частини НОМЕР_1 , чим порушив вимоги «Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України» затвердженого наказом МОУ України № 300 від 16.07.1997 року та вимоги «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України».

Згідно з статей 26, 27 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України», військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. З Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону. Відшкодування шкоди, завданої командиром (начальником), здійснюється на підставі наказу старшого за службовим становищем командира (начальника).

Таким чином суд зазначає, що неналежне виконання відповідачем обов`язків військової служби призвело до не відшкодування завданих збитків державі у розмірі 5 067 746 грн., 26 коп., а отже бездіяльність помічник командира частини з фінансово - економічної роботи - начальника служби, відповідає умовам притягнення до обмеженої матеріальної відповідальності, а отже вимоги позивача є законними та обґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відносно стягнення з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 гривень, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки в даному випадку військова частина НОМЕР_1 виступала в якості суб`єкта владних повноважень, судові витрати зі сплати судового збору з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення суми - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 на користь військової частини НОМЕР_1 матеріальну шкоду завдану державі у розмірі 43 800 (сорок три тисячі вісімсот) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.