Справа № 643/1970/24
Суддя: Демченко С. В.
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/1970/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2024 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Демченко С.В.,
позивача Цибенка О. С.,
представника відповідача ДПП Федюка Д.,
секретар судового засідання Кошова О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 5 роти 3 батальйону старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Новікова Василя Юрійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
29 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з адміністративною позовною заявою до інспектора патрульної поліції 5 роти 3 батальйону старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Новікова В. Ю., в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1472092 від 19 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18 січня 2024 року за адресою: м. Харків, вул. Тюрінська, співробітник поліції склав стосовно нього постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1266663 за те, що він проїхав на заборонений сигнал світлофора. Зазначив, що співробітник поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не дотримався встановлених нормами чинного законодавства правил та процедури розгляду таких справ, оскільки не ознайомив його з правами та обов`язками особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не повідомив про час і місце розгляду справи, не дослідив докази та не розглянув клопотання, тим самим грубо порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП. Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся з відповідною скаргою до УПП в Харківській області ДПП, за результатами розгляду якої вищевказану постанову скасували, а справу направили на новий розгляд. Вказав, що він не отримував повідомлення про запрошення його для розгляду справи, а тому не був обізнаний про дату, час та місце розгляду справи. Зауважив на тому, що не міг отримати електронне повідомлення, відправлене на його електронну адресу відповідачем, оскільки у той час перебував на території Куп`янського району. Зазначив, що з винесеною стосовно нього постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1472092 від 19 лютого 2024 року він категорично не згоден та вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, так-як в його діях відсутній склад інкримінованого йому правопорушення, що свідчить про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01 березня 2024 року адміністративну позовну заяву було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06 березня 2024 року справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 5 роти 3 батальйону старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Новікова Василя Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення передано на розгляд до Фрунзенського районного суду м. Харкова за підсудністю.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 березня 2024 року вищевказану адміністративну справу передано в провадження суді Фрунзенського районного суду м. Харкова Алтухової О. Ю.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2024 року справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 5 роти 3 батальйону старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Новікова Василя Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення передано на розгляд до Київського районного суду м. Харкова за підсудністю.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 травня 2024 року вищевказану адміністративну справу передано в провадження суді Київського районного суду м. Харкова Демченко С. В.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02 травня 2024 року справу прийнято у провадження судді та ухвалено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14 травня 2024 року за клопотанням представника Департаменту патрульної поліції Федюка Д. залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 5 роти 3 батальйону старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Новікова Василя Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення як співвідповідача Департамент патрульної поліції.
29 травня 2024 року від представника Департаменту патрульної поліції Федюка Д. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Зазначив, що 18 січня 2024 року о 15 годині 07 хвилин на перехресті вул. Металіста та вул. Тюрінської, неподалік від будинку № 5 у м. Харкові, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е. ПДР. Поліцейський під час розгляду справи про адміністративне правопорушення роз`яснив відповідачу його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та за результатами розгляду справи встановив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, що підтверджується зокрема: відповіддю КП «ХАРКІВ-Сигнал» від 22 березня 2024 року, зі змісту якої слідує, що 18 січня 2024 року у період часу з 07 години 00 хвилин до 22 години 00 хвилин світлофорний об`єкт перехрестя вул. Металіста вул. Тюрінська працював у локальному режимі за двофазною схемою організації дорожнього руху, яка саме у випадку, який стався з позивачем, з урахуванням відеозапису з реєстратора, характеризується параметрами 2 фази схеми організації дорожнього руху перехрестя вул. Металіста та вул. Тюрінської. Твердження позивача, що він проїхав перехрестя на зелений сигнал світлофора, не відповідають дійсності та спростовуються даними схеми організації дорожнього руху. Звернув увагу, що позивачу було направлено повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції для розгляду справи про адміністративне правопорушення, що підтверджуються списком згрупованих відправлень, однак позивач у визначений час не прибув за адресою, вказаною у повідомленні. З огляду на викладені обставини, у сторони відповідача були достатні підстави вважати, що позивач був обізнаний про дату, час та місце розгляду стосовно нього справи про адміністративне правопорушення, враховуючи те, що листування з позивачем відбувалося засобами електронного та поштового зв`язку. За вказаних обставин та з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, на переконання сторони відповідача, інспектор під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі та відповідно до вимог діючого законодавства.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Зазначив, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки він розпочав проїзд перехрестя на мигаючий зелений сигнал світлофора. Акцентував увагу, що він не був обізнаний про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки жодних повідомлень ні на поштову скриньку, ні на електронну не отримував. Зауважив на тому, що у своїй скарзі на незаконні дії працівника поліції адресою для листування він вказав АДРЕСА_1 , але жодних поштових повідомлень за вказаною адресою не отримував. Крім того, він не отримав жодних повідомлень на електронну пошту, оскільки він перебував на території Куп`янського району, де у той час був відсутній мобільний зв`язок, у зв`язку з чим він не міг отримати електронне повідомлення, відправлене на його електрону пошту.
Представник ДПП Федюк Д. у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Зазначив, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом, на якому зафіксований рух транспортного засобу, яким керував позивач на заборонений сигнал світлофора. Зауважив на тому, що позивач помилково вважає, що він притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення правил проїзду перехрестя вул. Тюрінська та вул. Ак. Білецького та вул. Семиградської, оскільки оскаржувана постанова винесена за фактом порушення позивачем правил проїзду перехрестя вул. Тюрінська та вул. Металіста.
Відповідач - інспектор патрульної поліції 5 роти 3 батальйону УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції Новіков В. Ю. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, дійшов такого висновку.
Суд встановив, що 19 лютого 2024 року інспектор патрульної поліції 5 роти 3 батальйону УПП в Харківській області ДПП Новіков В. Ю. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1472092, на підставі якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладений штраф у розмірі 510 гривень.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 18 сінчя 2024 року о 15 годині 07 хвилин, керуючи автомобілем Skoda, державний номерний знак НОМЕР_1 проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е ПДР порушення проїзду на зборонений сигнал або миготливий, або два червоних миготіння.
Так, у п. 7 вищевказаної постанови зазначається, що до постанови додається відео з бодікамери 472935.
З долучених до матеріалів справи письмових доказів вбачається, що 31 січня 2024 року т.в.о. начальника УПП в Харківській області ДПП Левченко В. В. за результатами розгляду скарги щодо скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1266663 від 18 січня 2024 року, за ч. 2 ст. 122 КУпАП, складеної стосовно ОСОБА_1 за порушення вимог п. 8.7.3.е ПДР, ухвалив рішення щодо скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення і надіслання справи про адміністративне правопорушення на новий розгляд.
Зі змісту повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції, яке було відправлено на адресу позивача разом з листом про результати розгляду скарги вбачається, що позивач був запрошений для розгляду справи про адміністративне правопорушення на 19 лютого 2024 року на 09 годину 00 хвилин до УПП в Харківській області ДПП, за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26.
З наданої позивачем у судовому засіданні скарги на незаконні дії працівника поліції вбачається, що позивач адресою для листування зазначив АДРЕСА_1 .
Приписами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
За змістом ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з п. 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.
Притягнути до адміністративної відповідальності можна лише ту особу, яка вчинила дії, що підпадають під ознаки адміністративного правопорушення та яка є або може бути суб`єктом адміністративного правопорушення.
Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».
Згідно з п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
За змістом статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху - частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1472092 від 19 лютого 2024 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, за порушення п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху.
Положеннями п. 8.7.3.е ПДР встановлено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.
Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.ст. 75,76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивач стверджує про те, що він не порушував вимог п. 8.7.3.е ПДР та не здійснював рух на заборонний червоний сигнал світлофора.
Обґрунтовуючи правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач надав відзив, до якого долучив в якості доказу диск з відеозаписами подій, що відбулися 18 січня 2024 року, схему організації дорожнього руху на перехресті вул. Тюрінська та вул. Металіста, а також відповідь КП «Харків-Сигнал».
Дослідивши диск з відеозаписом, суд встановив, що на ньому зафіксований факт того, як 18 січня 2024 року о 15 годині 07 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вул. Тюрінська та вул. Металіста на заборонений червоний сингал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е ПДР України.
Зі змісту відповіді КП «Харків-Сигнал» від 22 березня 2024 року слідує, що світлофорний об`єкт вул. Металіста вул. Тюрінська станом на 18 січня 2024 року з 07 години 00 хвилин до 22 години 00 хвилин працював у локальному режимі (тобто не керується АСК-Р) за двохфазною схемою організації дорожнього руху.
На підставі викладеного факт руху автомобіля Skoda, державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вул. Тюрінська та вул. Металіста, яким керував ОСОБА_1 на заборонений червоний сингал світлофора, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.
Наданим відеозаписом підтверджується наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Разом з тим позивач, не погоджуючись з оскаржуваною постановою по справі про адміністративне правопорушення, стверджує про те, що відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення порушив вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки повідомив позивача належним чином про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.
За приписами ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Отже, про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими КУпАП.
Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.
При цьому обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.
Суд встановив, що поштове повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції для розгляду справи стосовно позивача було вручено за довіреністю лише 23 лютого 2024 року, тоді як розгляд справи було призначено на 19 лютого 2024 року, що в свою чергу свідчить про те, що всупереч вимогам чинного законодавства позивач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, тим самим він був позбавлений прав, гарантованих Конституцією України та ст.268 КУпАП.
Відомості про належним чином вручення позивачу повідомлення про запрошення на розгляд справи про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять.
Суд вважає за необхідне зазначити, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.
Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується формальним повідомлення, оскільки сам лише телефонний дзвінок за день до розгляду справи, не свідчить про належним чином поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.
Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
Що стосується доводів сторони відповідача про те, що позивач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом відправлення повідомлення на його електронну пошту, то суд зазначає, що електронне повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення не може розцінюватись судом як належний та достатній доказ на підтвердження належного сповіщення позивача про розгляд справи, оскільки в матеріалах справи відсутні як докази отримання даного повідомлення позивачем у визначений законом строк, так і інші дані, які б свідчили про своєчасне повідомлення (проінформаність) позивача про дату, час та місце розгляду справи.
Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивач позбавлений прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.
Водночас, процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.
При цьому, питання наявності чи відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення підлягає встановленню під час розгляду уповноваженим суб`єктом справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання накладення адміністративного стягнення, на які юрисдикція адміністративних судів, в силу приписів пункту 3 частини другої статті 19 КАС України, не поширюється.
Повноваження ж судів у справах про накладення адміністративного стягнення обмежуються лише переглядом в порядку статті 286 КАС України постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, оскаржувана у цій справі постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню саме з процесуальної підстави.
Частиною 3статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення з процесуальних підстав потребує повторного розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку, встановленому законом, однак враховуючи те, що станом на момент розгляду справи закінчився двомісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 1 ст. 38 КУпАП, що виключає можливість надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови із подальшим закриттям провадження у справі про адміністративні правопорушення.
З урахуванням викладеного суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1472092 від 19 лютого 2024 року, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн на ОСОБА_1 , а провадження в адміністративній справі - закрити.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції сплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 605,60 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 72-78, 242, 243, 244, 246, 286 КАС України, суд
Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 5 роти 3 батальйону старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Новікова Василя Юрійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1472092 від 19 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 за вчинення правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень, провадження у справі - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Департаменту патрульної поліції, на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення..
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Інспектор патрульної поліції 5 роти 3 батальйону старший лейтенант поліції Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Новіков Василь Юрійович, місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315А.

Відповідач - Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Повний текст рішення складений та підписаний без проголошення 19 червня 2024 року.

Суддя С.В. Демченко