Справа № 520/15194/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

25 червня 2024 року № 520/15194/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 24.05.2024 по виконавчому провадженню №65260962 про арешт коштів боржника.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) при прийнятті постанови про арешт коштів боржника не було враховано усіх обставин справи, надано неналежну оцінку поданим доказам та допущено порушення норм діючого законодавства.

Ухвалою суду від 10.06.2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за вказаним вище адміністративним позовом; призначено розгляд адміністративної справи у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 6, зал №20.

Ухвалою суду від 18.06.2024 року заяву ОСОБА_1 про залучення до участі у справі в якості третьої особи задоволено; залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Стаханівським МВ УМВС України в Луганській області 05.01.2000 року) до участі у справі за вказаним позовом.

Представником відповідача через канцелярію суду надано відзив, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує, оскільки винесення спірної постанови було здійснено на виконання судового рішення у справі №520/8274/24. Своєю чергою представником відповідача вказано, що зазначене судове рішення було оскаржено в апеляційному порядку, проте 21.05.2024 року Другим апеляційним адміністративним судом у задоволенні клопотання Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2023 у справі №520/8274/24 відмовлено.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у поданому до суду відзиві на позов вказано на наявність заперечень проти позову з огляду на їх незаконність та протиправність. Так третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, вказано, що судове рішення у справі №520/11767/19 так і не виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, навіть не зважаючи на зміну способу і порядку виконання вказаного судового рішення. Своєю чергою спірна у цій справі постанова державного виконавця винесена на виконання судового рішення у справі №520/8274/24 та жодним чином не порушує права позивача.

Представник позивача в судове засідання прибув, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання прибув, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. У поданому до суду відзиві на позов третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору заявлено клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень статті 229 КАС України.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Як передбачено приписами ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив таке.

Як встановлено під час судового розгляду справи рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 року у справі №520/11767/19 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено в повному обсязі; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо ненарахування та невиплати пенсії позивачу з травня 2018 р. по теперішній час; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити позивачу пенсію за період з вересня 2018 року по теперішній час; в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць - допущено негайне виконання рішення.

За даними програми «Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)» встановлено, що судове рішення у вказаній справі не було оскаржено в апеляційному порядку та набрало законної сили.

У зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням у справі №520/11767/19 Харківським окружним адміністративним судом було видано ОСОБА_1 виконавчий лист про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити позивачу пенсію за період з вересня 2018 року по теперішній час.

Під час розгляду справи судом встановлено, що зазначений виконавчий лист перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), задля чого відкрито виконавче провадження ВП №65260962.

Отже, в рамках розгляду цієї справи встановлено, що постановою державного виконавця від 29.04.2021 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №520/11767/19, виданого 09.04.2021 Харківським окружним адміністративним судом та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 днів з моменту отримання постанови.

07.06.2021 у зв`язку з невиконанням рішення суду, у відповідності до ст.ст.63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" на боржника накладено штраф в розмірі 5100,00 грн, зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 днів та попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення. Крім того, направлена вимога щодо надання інформації про стан виконання виконавчого документу.

Постановою державного виконавця від 17.08.2021 на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, накладено штраф у подвійному розмірі - 10200,00 грн, у зв`язку з повторним невиконанням рішення суду, направлена вимога щодо надання інформації про стан виконання виконавчого документу та, в порядку ст.63 Закону України "Про виконавче провадження", на адресу Головного управління Національної поліції в Харківській області направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту поданого до суду відзиву на позов встановлено доводи представника відповідача стосовно того, що боржник жодної інформації стосовно виконання рішення суду державному виконавцю не надав.

27.10.2022 державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини 1 статті 32 Закону України "Про виконавче провадження" (у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження).

В той же час під час розгляду справи встановлено, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 року у справі №520/11767/19 заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , адреса за довідкою ВПО: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено; змінено спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 року по справі №520/11767/19 та встановлено спосіб виконання вказаного рішення шляхом його зміни на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , адреса за довідкою ВПО: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) нарахованої, проти невиплаченої заборгованості за період з травня 2018 року у розмірі 104634,31 грн. (сто чотири тисячі шістсот тридцять чотири гривні тридцять одна копійка) з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2023 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 по справі № 520/11767/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто скаржнику.

Відтак у справі №520/11767/19 було змінено спосіб виконання судового рішення.

Судовим розглядом справи також встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду №520/8120/23 від 30.08.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково; визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27.10.2021 №5260962 про закінчення виконавчого провадження; в задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

За даними програми «Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)» встановлено, що судове рішення у вказаній справі не було оскаржено в апеляційному порядку та набрало законної сили.

Приписами ч.4 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак обставинам правомірності винесення постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27.10.2021 №5260962 про закінчення виконавчого провадження вже було надано оцінку в рамках розгляду вказаної справи та такі не підлягають доказуванню в рамках цієї справи.

Зі змісту наданих сторонами доказів та пояснень встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 року у справі №520/8274/24 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (вул. Студентська, буд.5/4, 61024) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено; визнано протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства, яка полягає у невжитті заходів примусового виконання рішення суду в рамках виконавчого провадження № 65260962, які передбачені ч.2 ст.48, ст.52 Закону України Про виконавче провадження; зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства виконати вимоги ч.2 ст.48 Закону України Про виконавче провадження в рамках виконавчого провадження № 65260962.

За даними програми «Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)» встановлено, що ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 по справі № 520/8274/24 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Під час розгляду справи встановлено доводи представників сторін стосовно того, що на виконання судового рішення у справі №520/8274/24 державним виконавцем 24.05.2024 року було винесено в рамках здійснення виконавчого провадження ВП №65260962 постанову про арешт коштів боржника.

Так, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що вказана постанова державного виконавця була видана згідно із рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 року у справі №520/8274/24, яким зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства виконати вимоги ч.2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» в рамках виконавчого провадження №65260962; сума невиплаченої заборгованості за період з травня 2018 року у розмірі 104634,31 грн з урахуванням раніше виплачених сум, на підставі приписів статей 18, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» та передбачає накладення арешту на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/ електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору /основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 104634,31 грн.

Представником позивача у позовній заяві та доповненнях до позову вказано, що зазначена постанова є протиправною та такою, що суперечить норм діючого законодавства, оскільки вказана постанова винесена в межах виконавчого провадження, що стосується виконання виконавчого листа зобов`язального характеру, тоді як судом вже було змінено спосіб виконання судового рішення №520/11767/19. Також представником позивача зазначено, що положення ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», на яку послався у спірній постанові державний виконавець регулює порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. В той же час із аналізу приписів ст.ст. 48 та 56 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що такі заходи примусового виконання рішення, як звернення стягнення на кошти боржника шляхом винесення постанови про арешт коштів, можуть бути застосовані у разі якщо виконавчий документ виданий на підставі рішення суду, яким передбачено, зокрема, стягнення з боржника суми заборгованості, визначеної у грошовому еквіваленті, що суперечить у спірному випадку змісту виконавчого листа, виконання якого здійснюється в рамках виконавчого провадження №65260962. Представником позивача також наголошено на обставинах того, що законом, а саме положеннями абз.2 ч.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік рахунків стосовно коштів на яких забороняється звернення стягнення та накладення арешту. Крім того, нормами ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік коштів, які не підлягають арешту у порядку, визначеному вказаним Законом. Отже, у спірному випадку списання коштів з рахунків позивача чи накладення на такі арешту суперечить вимогам Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» спричинить порушення чинного законодавства та призведе до заподіяння значної шкоди не тільки позивача, а й правам, свободам та інтересам пенсіонерів, які отримують пенсію, грошову допомогу, пільги та житлові субсидії відповідно до чинного законодавства за рахунок страхових внесків підприємств, які обліковуються на рахунках позивача.

Позивач, вважаючи вказану постанову відповідача протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

З врахуванням вищевикладеного, а також з огляду на те, що позовна заява первинно була подана позивачем у встановлений законодавством строк, однак повернення позовної заяви відбулося з підстав несплати судового збору, який позивачем було сплачено у день повернення позовної заяви, суд приходить до висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення позивача до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Як передбачено положеннями ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Як передбачено приписами ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначено статтею 48 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, згідно з ч.1, ч.2 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 та від 20.04.2022 у справі № 756/8815/20, положеннями ч.2 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом.

Приписами ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Таким чином, з аналізу положень статей 48 та 56 Закону України «Про виконавче провадження» слід дійти висновку про те, що такі заходи примусового виконання рішення, як звернення стягнення на кошти боржника шляхом винесення постанови про арешт коштів, можуть бути застосовані у разі, якщо виконавчий документ виданий на підставі рішення суду, яким передбачено, зокрема, стягнення з боржника суми заборгованості, визначеної у грошовому еквіваленті.

Своєю чергою Закон України «Про виконавче провадження» не містить правових норм, які передбачають право державного виконавця накладати арешт на кошти боржника у разі виконання рішення, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії.

В той же час положеннями ч.3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Не підлягають арешту кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку.

Суд зазначає, що рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається.

Відповідно до пункту 12 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 №28-212, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 р. за № 40/26485 з відповідними змінами) управління є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс та кошторис видатків, рахунки в органах Казначейства та уповноважених банках, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Представником позивача під час розгляду справи було надано пояснення та зазначено, що усі рахунки, відкриті Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області мають спеціальний режим використання та цільове призначення. В уповноважених банках відкрито рахунки для обліку коштів по фінансуванню виплат Пенсійного фонду України, через які здійснюється виплата пенсій, пільг та житлових субсидій, соціальних страхових виплат.

Так, зі змісту поданих до суду представником позивача пояснень встановлено доводи стосовно того, що відповідно до наданого переліку рахунків позивача, а саме: для обліку коштів для фінансування пенсійних виплат та інших витрат; для акумуляції збору на обов`язкове державне пенсійне страхування; для фінансування соціальних виплат, що відповідно до законодавства здійснює ГУ ПФУ; для обліку коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності і загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; поточний рахунок для обліку надходжень спеціального фонду; відшкодування лікарняних листів; поточний рахунок для обліку адміністративних видатків (заробітна плата, податки, комунальні платежі); для обліку коштів для фінансування виплат Пенсійного фонду України, відкритий для ГУ ПФУ в Харківській області; єдиний внесок, нарахований роботодавцями на суми: заробітної плати; винагороди за договорами ЦПХ; допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; єдиний внесок, нарахований на суми грошового забезпечення військовослужбовців; єдиний внесок, нарахований на суми грошового забезпечення батьків-вихователів у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; єдиний внесок для фізичних осіб - підприємців, у тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність, всі вони відкриті задля відповідного цільового призначення.

Отже, як встановлено під час судового розгляду справи державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 24.05.2024 року було винесено постанову у ВП №65260962 про арешт коштів боржника.

В той же час в рамках вказаного виконавчого провадження здійснюється виконання виконавчого листа, виданого Харківським адміністративним судом у справі №520/11767/19 та такий має зобов`язальний характер.

Відтак державним виконавцем було накладено арешт на кошти боржника в рамках виконавчого провадження, що не стосується стягнення з боржника коштів, що не відповідає положенням Закону України «Про виконавче провадження».

Своєю чергою суд вважає необґрунтованими у такому випадку доводи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, що стосуються обставин визначення боржником суми, яка невиплачена останньому на виконання вказаного судового рішення, оскільки такі не спростовують обставин того, що виконавчий лист, виконання якого здійснюється в рамках виконавчого провадження №65260962 носить зобов`язальний характер.

Також враховуючи встановлення під час розгляду справи обставин наявності у позивача лише рахунків, які відкриті задля відповідного цільового призначення, слід дійти висновку, що накладення арешту на кошти, що розміщені на таких рахунках, суперечить нормам діючого законодавства.

В той же час, як встановлено судом, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 року у справі №520/11767/19 заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , адреса за довідкою ВПО: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено; змінено спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 року по справі №520/11767/19 та встановлено спосіб виконання вказаного рішення шляхом його зміни на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , адреса за довідкою ВПО: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) нарахованої, проти невиплаченої заборгованості за період з травня 2018 року у розмірі 104634,31 грн. (сто чотири тисячі шістсот тридцять чотири гривні тридцять одна копійка) з урахуванням виплачених сум.

Вказана ухвала суду є такою, що набрала законної сили.

Суд зазначає, що згідно ч.ч. 3-5 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. У випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами. Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

Згідно статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Таким чином, оскільки, ухвалою суду від 07.02.2023 у справі №520/11767/19 змінено порядок виконання рішення суду на стягнення коштів з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, має право на звернення до Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області у встановленому законодавством порядку для безспірного списання вказаної суми з рахунків боржника.

Стосовно посилань представника відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на судове рішення у справі №520/8274/24 суд зазначає, що оцінка такому не може бути надана в рамках розгляду цієї справи. При цьому в рамках цієї справи надається оцінка саме постанові від 24.05.2024 по виконавчому провадженню №65260962 про арешт коштів боржника.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ВП №65260962 від 24.05.2024 року про арешт коштів боржника є такою, що підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (Держпром, 3 під., 2 пов., майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (вул. Студентська, 5/4,м. Харків, 61024), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 24.05.2024 року про арешт коштів боржника, винесену у виконавчому провадженні №65260962.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.