Справа № 160/8533/24
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
25 червня 2024 рокуСправа №160/8533/24
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
02.04.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 02.04.2024 року через систему Електронний суд позовна заява ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 2, в якій представник позивача просить суд:
- визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо звільнення ОСОБА_2 з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу протиправною;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_2 , з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу, через необхідність здійснення постійного догляду за хворим батьком, що підтверджується відповідним медичним висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
За наслідками розгляду даної позовної заяви, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 року позовну заяву ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не надання ОСОБА_2 відповіді на рапорт про його звільнення з військової служби, зареєстрований 13.02.2024 року вх.№766.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення по рапорту ОСОБА_2 про його звільнення з військової служби, що зареєстрований 13.02.2024 року вх.№766, із урахуванням висновків, наведених у цьому судовому рішенні.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Судові витрати стягненню не підлягали.
18.06.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 17.06.2024 року через систему «Електронний суд» заява представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення, в якій заявник просить суд стягнути з військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (і.д.н. НОМЕР_4 , паспорт громадянина України № НОМЕР_5 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати у сумі 21 000,00 грн., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу.
21.06.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 надійшла сформована 21.06.2024 року через систему «Електронний суд» заява по відмову прийняття заяви щодо розподілу судових витрат. В обґрунтування заяви зазначено, що військова частина не є відповідачем у даній справі. Тому вимагати від військової частини НОМЕР_2 грошових коштів для виплати витрат на правничу допомогу є не законним і неправильним. З аналізу заяви позивача не встановлено чи дійсно позивачем було сплачено кошти за правничу допомогу адвокату. Так як в додатках до заяви про розподіл витрат додані лише документи що вказують на розцінки за надання послуг адвокатським об`єднанням «Ліга Сова» і не надано жодного документу, що підтверджують факт отримання у законний спосіб адвокатським об`єднанням грошових коштів від клієнта позивача.
Слід зазначити, що згідно з п.10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи відсутність правового регулювання процедури розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, керуючись приписами ч. 3 ст. 166 КАС України, суд приходить до висновку про можливість розгляду поданої заяви одноособово у порядку письмового провадження без виклику сторін.
Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення приходить до висновку про її часткове задоволення з огляду на таке.
Згідно з ч. 2 ст. 252 КАС України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
За приписами ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
З аналізу даної норми вбачається, що можливість ухвалення у справі додаткового судового рішення виникає лише з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення, тобто невирішеність якихось питань, які необхідно було вирішити у рішенні.
Згідно з ч. 1 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 6 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 7 ст. 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
З огляду на викладене, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.
У постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 640/2076/19 зазначено, що КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено, безвідносно до наявності в матеріалах справи відповідних платіжних документів. Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 і постанові Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 160/6899/20.
В обґрунтування понесених витрат представником позивача подано до суду копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 19.12.2016 року (Серія ДП №3236) відносно адвоката ОСОБА_1 ; копію договору №11/03/2024 від 11.03.2024 року; копію акту приймання-передачі наданих послуг від 17.06.2024 року до договору про надання правової допомоги №11/03/2024 від 11.03.2024 року на суму 21 0000 грн.; копію Додатку №1 від 11.03.2024 року до договору про надання правової допомоги №11/03/2024 від 11.03.2024 року; копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 15.03.2024 року (Серія АЕ №1270276) відносно адвоката Співак Вікторії Анатоліївни задля представництва інтересів у суді ОСОБА_2 .
З матеріалів справи убачається, що 11.03.2024 між ОСОБА_4 (Клієнт) та адвокатським об`єднанням «Ліга сова» був укладений договір про надання юридичної (правничої) допомоги № 11/03/2024 (далі за текстом Договір (копія додається), згідно п. 2.1. якого КЛІЄНТ КЛІЄНТ доручає, а АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ приймає на себе зобов`язання з надання професійної правничої допомоги, пов`язаної із здійсненням представництва інтересів «Клієнта» в т.ч. під час його звільнення з військової служби у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворим батьком, у всіх судових, правоохоронних та контролюючих органах України, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності, в т.ч. й органах Міністерства оборони України, у військових частинах ЗС України, у т.ч. А4476, органах Військової служби правопорядку, органах Державного бюро розслідувань, для чого КЛІЄНТ надає АДВОКАТСЬКОМУ ОБ`ЄДНАННЮ повноваження на представлення його інтересів без жодних обмежень щодо вчинення певних дій, в т.ч. й процесуальних, право від його імені подавати та підписувати рапорта, клопотання та звернення, в т.ч. й на ім`я безпосереднього командира та командира військової частини, в т.ч НОМЕР_1 , заяви по суті та заяви з процесуальних питань, викладати свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань, надавати пояснення, в т.ч. й додаткові щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, отримувати необхідні документи (в тому числі рішення, ухвали та постанови суду) і здійснювати усі інші законні дії, пов`язані з виконанням цього договору, в т.ч. але не вичерпно, знайомитись з матеріалами справи, робити з них копії, прослуховувати фіксацію судового процесу, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності або неповноти, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, ставити питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, одержувати довідки та документ/и в будь-яких компетентних органах, сплачувати державне мито або будь-які інші платежі, розписуватись за КЛІЄНТА, представляти інтереси КЛІЄНТА у виконавчому провадженні, в тому числі, але не виключно в органах Державної виконавчої служби. За п. 2.1.6. договору для надання професійної правничої допомоги «Клієнту» за даним договором, «Виконавцем» призначено: адвоката Співак Вікторію Анатоліївну, яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3236 (рішення Ради адвокатів Дніпропетровської області № 68 від 13.12.2016).
Відповідно до п. 4.1 Договору за надану професійну правничу допомогу, беручи до уваги обсяг послуг та робіт пов`язаних з представництвом в суді та/або іншою правничою допомогою, в т.ч. й збором доказів, які є необхідними для належного захисту прав та інтересів КЛІЄНТА щодо предмету даного договору, враховуючи складність та значення для Клієнта справи, КЛІЄНТ сплачує АДВОКАТСЬКОМУ ОБ`ЄДНАННЮ гонорар у формі, незабороненій законодавством, згідно додатку, що є невід`ємною частиною цього Договору.
При цьому, п. 4.4 Договору визначено, що сума, розрахунок якої вказано в п.4.1. даного Договору, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі відповідно до Акта виконаних робіт (наданих послуг), є витратами на професійну правничу допомогу АДВОКАТСЬКОГО ОБ`ЄДНАННЯ за надання професійної правничої допомоги та зменшенню чи поверненню в разі виконання відповідних робіт (надання послуг) не підлягає.
Так, на виконання п. 4.1. Договору між ОСОБА_2 та АО «Ліга Сова» укладено додаткову угоду від 11.03.2024 (копія додається), якою Сторони дійшли згоди щодо наступного.
За надання професійної правничої допомоги, визначеної у п.4.1 договору про надання професійної правничої допомоги №11/03/2024 від 11.03.2024, КЛІЄНТ сплачує АДВОКАТСЬКОМУ ОБ`ЄДНАННЮ «ЛІГА СОВА», гонорар в формі, не забороненій законодавством України, з розрахунку вартості наступних наданих послуг:
- усна консультація щодо питань військову службу звільнення з військової служби під час воєнного стану у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду 1500 грн.;
- аналіз реєстру судових рішень щодо звільнення з військової служби під час воєнного стану за сімейними обставинами 2000 грн.;
- зустріч з клієнтом для узгодження правової позиції у випадку звернення до суду із позовною заявою 2500 грн.;
- складання позовної заяви до А4476 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії 9000 грн.;
- написання відповіді на відзив 6000 грн;
- в разі, якщо буде досягнуто мету представництва (прийнято судове рішення про задоволення позовних вимог по справі за позовом КЛІЄНТА, КЛІЄНТ додатково сплачує АДВОКАТСЬКОМУ ОБЄДНАННЮ гонорар, сума якого дорівнює 15 000 грн., у зв`язку із чим належить до судових витрат.
02.04.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду подано через систему Електронний суд позовну заяву з проханням позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу з зазначенням орієнтовного розміру останніх в сумі 36 500 грн.
Відповідно до акту виконаних робіт (наданих послуг) від 12.06.2024 до договору про надання професійної правничої допомоги № 11/03/2024 від 11.03.2024 адвокатське об`єднання «Ліга Сова», на виконання договору про надання професійної правничої допомоги № 11/03/2024 від 11.03.2024, надало ОСОБА_2 юридичні послуги вартістю 21 000,00 грн., детальний опис яких вказаний в п. 1 цього акту, а саме: усна консультація щодо порядку та строків оскарження дисциплінарного стягнення у вигляді догани; аналіз реєстру судових рішень щодо строків та порядку оскарження військовослужбовцями накладених на них дисциплінарних стягнень; зустріч з клієнтом для узгодження правової позиції у випадку звернення до суду із позовною заявою; складання позовної заяви до А4476 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії; складання відповіді на відзив.
Таким чином, представник позивача зазначає, що загальна вартість наданих послуг становить 21 000 грн., а тому просить суду стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу в повному обсязі.
Слід зазначити, що у численних постановах Верховного Суду висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів ст. 134 КАС України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації та пов`язаності таких витрат з розглядом певної справи. Такі докази, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 вказаного Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Судом установлено, що перелічені у акті послуги правничої допомоги з підготовки та подання адміністративного позову є такими, що пов`язані з розглядом даної справи та направлені на захист інтересів позивача.
Що стосується послуг як усна консультація щодо питань про звільнення з військової служби під час воєнного стану у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду 1500 грн.; аналізу реєстру судових рішень щодо звільнення з військової служби під час воєнного стану за сімейними обставинами 2000 грн.; зустрічі з клієнтом для узгодження правової позиції у випадку звернення до суду із позовною заявою 2500 грн.; то названі послуги не підлягають окремій компенсації позивачу за рахунок бюджетного фінансування відповідача, позаяк включаються до витрат пов`язаних зі складанням адміністративного позову та охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду.
Крім того, судом беруться до уваги доводи представника військової частини НОМЕР_6 , яка не є стороною у даній справі та заявлена заява представника позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу є безпідставною та необґрунтованою.
В той же час, у поданій до суду позовній заяві представником позивача зазначалось щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач планував понести в зв`язку із розглядом справи складається з витрат на професійну правничу допомогу, яка надавалася Адвокатським об`єднанням «Ліга Сова». Тобто у подальшому вимога щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу була б заявлена саме до військової частини НОМЕР_1 , яка є відповідачем у даній справі.
Тому, надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам складу та розміру витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним ст.ст.19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, яка не є складною, суті виконаних послуг, та урахувавши відсутності юридичного супроводу адвоката в суді у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає, що підготовка та подання позову до суду у даній справі не потребувала надмірного, значного обсягу юридичної роботи, оскільки основні доводи у даній категорії справ, викладені в численних судових рішеннях в аналогічних спорах і саме такі доводи були і відображені адвокатом при підготовці позовної заяви. З урахування приведених критеріїв пропорційності, розумності, реальності та правової необхідності та з урахуванням часткового задоволення позову суд приходить до висновку про необхідність присудження на користь позивача за рахунок бюджетного фінансування військової частини НОМЕР_1 витрат на професійну правничу допомогу в обсязі 1000,00 грн.
Відтак, на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача військової частини НОМЕР_1 .
Керуючись ст. ст., 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд
Заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.
Стягнути на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень).
В задоволенні решти вимог заяви відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя С. В. Прудник