Справа № 160/14324/24
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання рішення та дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (відповідач-2), в якій просить:
та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області: зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 10.11.2005 по 29.05.2006 та з 14.04.2011 по 24.05.2015р.
з 22 листопада 2023 року призначити ОСОБА_1 , пенсію за віком за Списком № 1 на підставі заяви про призначення пенсії № 428 від 25.01.2024.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
19 червня 2024 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, у якому (відповідач-2) просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначив, що за результатами розгляду наданих заявником документів встановлено, що загальний страховий стаж становить 37 роки 11 місяці 28 дні. Пільговий стаж роботи по Списку № 1 становить 8 років 0 місяців 7 днів. Витяг з наказу "ПІВНГЗК" № 642 від 29.07.2002 "Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці на комбінаті" не взято до уваги, оскільки в ньому зазначені право на пільгове пенсійне забезпечення підтверджено постановою КМУ № 36 від 16.01.2003 Списком № 1 розділом І підрозділом 3 поз. 1.3-1, що не може відповідати дійсності. На момент видачі наказу від 29.07.2002 діяла постанова КМУ №162 від 11.03.1994. У зв`язку із зазначеним, пільговий стаж у період роботи з 10.11.2005 по 29.05.2006 не враховано. Період роботи з 14.04.2011 по 24.05.2015 не враховано до пільгового стажу за Списком №1, у зв`язку з відсутністю документа про підтвердження пільгового стажу роботи за Списком №1 за вказаний період. Отже, Позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1, у зв`язку з відсутністю пільгового стажу, про що винесено відповідне рішення від 01.02.2024.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відзив на позовну заяву до суду не надало.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що 25 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області через Відділ обслуговування громадян № 17 (сервісний центр) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, що підтверджується заявою про призначення/перерахунок пенсії № 428 разом з розпискою-повідомленням від 25.01.2024 щодо прийняття до розгляду заяви про призначення пенсії № 428 від 25.01.2024 з переліком доданих документів.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку 22-1, заява позивача розглянута за принципом екстериторіальності Головним управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 01.02.2024 року № 71 відмовлено Позивачу в призначенні за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку на дату подачі заяви. На обґрунтування рішення зазначено, що за результатами розгляду наданих заявником документів встановлено, що загальний страховий стаж становить 37 роки 11 місяці 28 дні. Пільговий стаж роботи по Списку №1 становить 8 років 0 місяців 7 днів.

Згідно з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26 квітня 2024 року, при розрахунку пільгового стажу заявнику не враховано період роботи з 10.11.2005 по 29.05.2006, оскільки у витягу зазначено: наказ ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" № 642 від 29.07.2002 "Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці на комбінаті", а право на пільгове пенсійне забезпечення підтверджено постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003.

Позивач не погодившись із вказаними рішенням відповідача звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон України №1058).

Згідно з п.1 ч.2 ст.14 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином, умовами для призначення пенсії за Списком №1 для чоловіків є досягнення 50 років, наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на відповідних роботах.

У спірному випадку відповідач заперечує наявність у позивача пільгового (спеціального) стажу).

Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначений Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 1 Порядку №637 Основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Записами трудової книжки НОМЕР_1 підтверджується, що ОСОБА_1 працював: з 10.11.2005 по 23.02.2010 електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування в кар`єрі та на відвалах 5 розряд електропередачі № 9 в Ганнівському кар`єрі з правом пільгового пенсійного забезпечення за списком №1;

з 24.02.2010 по 16.04.2010 електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування в кар`єрі та на відвалах 5 розряд виробничої дільниці № 21 з оперативного обслуговування та ремонту електричного устаткування і ліній електропередач в Ганнівському кар`єрі ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат».

Згідно з запису № 21 трудової книжки НОМЕР_1 , вбачається, що за результатами атестації робочих місць, за умовами праці підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 (наказ про результати атестації робочих місць №647 від 30.05.2006).

Таким чином, записи трудової книжки НОМЕР_1 оформлені належним чином згідно вимог п. 2.2, 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників та вони містять відомості про роботу позивача з 10.11.2005 по 16.04.2010 на посаді електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування в кар`єрі та на відвалах в ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», що визначає його право на пільгову пенсію в;а пільгових умовах за Списком № 1.

На підтвердження пільгового стажу за Списком № 1 позивачем також було надано довідку № 52/2 від 22.01.2024 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видану Приватним акціонерним товариством «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», а також надані: витяг з наказу № 642 від 29.07.2002 по комбінату «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці на комбінаті», витяг з наказу № 647 від 30.05.2006 по комбінату «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці на комбінаті» на посаду «Електрослюсар черговий та з ремонту устаткування в кар`єрі та на відвалах» (а.с. 20, 21).

Довідкою № 52/2 від 22.01.2024 підтверджується, що ОСОБА_1 працював повний робочий день в Приватному акціонерному товаристві «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» у виробництві: Гірничі роботи, що передбачено Списком № 1, розділ І, підрозділом 3 поз. 1.3-1, Затверджених Постановою КМУ №36 від 16.01.2003 року

з 10.11.2005 року по 23.02.2010 року - електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування в кар`єрі та на відвалах виробничої дільниці з ремонту та утримання електроустаткування та ліній електропередач № 9 Ганнівського кар`єру.

з 24.02.2010 року по 16.04.2010 року - електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування в кар`єрі та на відвалах виробничої дільниці № 21 з оперативного обслуговування та електричного устаткування і ліній електропередач Ганнівського кар`єру.

Зазначені періоди роботи був зайнятий повний робочий день в кар`єрі та на відвалах кар`єру глибиною 150 метрів і глибше. Додаткові відомості: Ганнівський кар`єр досяг глибини 150 метрів 01.01.1974 року.

Таким чином довідкою № 52/2 від 22.01.2024 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній підтверджено, що позивач у тому числі у період з 10.11.2005 по 29.05.2006 працював повний робочий день у особливо шкідливих умовах за Списком № 1.

Довідка № 52/2 від 22.01.2024 містить наступні відомості: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Тобто містить усі відомості зазначені у пункті 20 Порядку № 637 від 12 серпня 1993 року.

Наказом № 642 від 29.07.2002 підтверджено право електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування в кар`єрі та на відвалах на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1, розділ І підрозділом 3 поз. 1.3-1, затверджених Постановою КМУ № 36 від 16.01.2003.

Наказом № 647 від 30.05.2006 підтверджено право електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування в кар`єрі та на відвалах на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1, розділ І підрозділом 3 поз. 1.3-1, затверджених Постановою КМУ № 36 від 16.01.2003.

Згідно п. 3. Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

З огляду на приписи п. 3 цього Порядку у витязі з наказу про атестацію № 642 від 29.07.2002 зроблено посилання Список № 1, розділ І підрозділом 3 поз.1.3-1, затверджений Постановою КМУ № 36 від 16.01.2003, чинний на період роботи особи.

Списком №1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, передбачено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1: Розділ І Гірничі роботи. Підрозділ 3. Розрізи з видобування вугілля Коркинського, Вахрушівського і Вовчанського вугільних родовищ, а також розрізи (кар`єри), рудники і відвали з видобування корисних копалин завглибшки 150 метрів і глибше. 1.3-1 працівники, зайняті повний робочий день у розрізах, кар`єрах, рудниках і відвалах, крім зайнятих на поверхні.

Окрім того пільговий стаж позивача за Списком №1 протягом періодів роботи з листопада 2005 по квітень 2010 роки також підтверджується індивідуальними відомостями форми ОК-5 (а.с. 40-44).

Так, у таблицях «відомості по спеціальному стажу» зазначено код підстави для обліку спец стажу «ЗП3013А1». Відповідно до постанов Правління ПФУ від 10.06.2004 № 7-6 «Про затвердження Порядку формування і подачі органам ПФУ відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування», від 05.11.2009 № 26-1 «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», від 08.10.2010 № 22-2 «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та від 03.12.2013 № 25-2 «Про визнання такою, що втратила чинність, Постанови Правління ПФУ від 08.10.2010 № 22-2», якими затверджувалися «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», встановлено, що:

код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3013А1 - це код для застрахованих осіб, які є працівниками, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Аналогічне визначення коду підстав для обліку спецстажу за № ЗП3013А1 міститься у Довіднику кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (Додаток 3 до «Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 09.09.2013 № 454 та затвердженого наказом Міністерства фінансів України 14.04.2015 № 435).

Отже, при поданні звітів страхувальником вказувалося, що страхові внески за позивача вносилися за професією і кодом № ЗП3013А1, як працівнику по Списку № 1.

Тому твердження Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про те, що до пільгового стажу роботи за Списком № 1 не враховано період з 10.11.2005 по 29.05.2006, оскільки в у витязі з наказу про атестацію робочих місць за умовами праці не зазначено попередню Постанову КМУ на підставі якої проведено атестацію робочого місця № 642 від 29.07.2002 є необґрунтованими.

Таким чином, відповідач протиправно не зарахував до пільгового стажу позивача за Списком № 1 періоду роботи з 10.11.2005 по 29.05.2006, а відтак вказаний період роботи підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Вирішуючи питання щодо не зарахування до пільгового стажу позивача за Списком № 1 періоду роботи з 14.04.2011 по 24.05.2015 в ТОВ «Завод бурової техніки «ДСД» суд зазначає таке.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у відзиві на позовну заяву зазначило, що період роботи позивача з 14.04.2011 по 24.05.2015 не враховано до пільгового стажу за Списком №1, у зв`язку з відсутністю документа про підтвердження пільгового стажу роботи за Списком №1 за вказаний період.

Суд, зауважує, що відповідачем на підставі трудової книжки НОМЕР_1 зараховано період роботи Позивача з 14.04.2011 по 24.05.2015 до загального страхового стажу, проте зазначений періоди роботи не зараховано до пільгового стажу за Списком № 1.

Відповідно до п. 1 ч 2. ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» На пільгових умовах пенсія за віком призначається: 1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що довідки, уточнюючі характер роботи, повинні видаватися у разі, коли у трудовій книжці взагалі відсутні відомості про роботу громадян у спірний період, що визначає їх право на пільгову пенсію на пільгових умовах. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок від 12.08.1993) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. А надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: 1) за відсутності трудової книжки як такої; 2) за відсутності необхідних записів у трудовій книжці, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25 лютого 2021 року по справі № 683/3705/16-а.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 вбачається, що Позивач працював: з 14.04.2011 по 05.05.2014 - електрослюсарем черговим та з ремонт устаткування в кар`єрі 5 розряду з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №1 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Завод бурової техніки «ДСД»; з 05.05.2014 по 08.07.2014 - електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування 5 розряду в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Завод бурової техніки «ДСД»; з 09.07.2014 по 24.05.2015 - електрослюсарем черговим та з ремонт устаткування в кар`єрі 5 розряду з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 1 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Завод бурової техніки «ДСД».

Таким чином, записи трудової книжки НОМЕР_1 оформлені належним чином згідно вимог п. 2.2, 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників та вони містять відомості про роботу позивача в спірні періоди з 14.04.2011 по 24.05.2015 електрослюсарем черговим та з ремонт устаткування в кар`єрі 5 розряду з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком № 1 в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Завод бурової техніки «ДСД», що визначає його право на пільгову пенсію на пільгових умовах за Списком № 1.

Водночас, відповідачами не надано до суду доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці ОСОБА_1 щодо вищезазначених періодів роботи позивача, а тому, на думку суду, їх безпідставно не взято до уваги при обрахуванні пільгового стажу роботи та не вжито всіх заходів для його перевірки.

У розумінні вищенаведених приписів п. 3, п. 10, п. 20 Порядку № 383 підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа. При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Поряд з цим суд зазначає, що посилання відповідача на те, що позивачем не було надано уточнюючу довіку заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, є недоцільним, так як в даному випадку уточнена довідка приймається лише у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи.

Водночас, суд зауважує, що пільговий стаж позивача за Списком № 1 протягом періоду роботи з 14.04.2011 по 24.05.2015 додатково підтверджується індивідуальним відомостями про застраховану особу форми ОК-5.

Страховий стаж особи за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01 січня 2004 року) обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-ІV, - за даними трудової книжки, після впровадження системи персоніфікованого обліку (після 01 січня 2004 року) - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Індивідуальними відомостями про застраховану особу форми ОК-5 підтверджується, що при поданні звітів страхувальником вказувалося, що страхові внески за період з квітня 2011 року по вересень 2014 року за позивача вносилися за професією і кодом № ЗП3013А1, як працівнику по Списку № 1.

Отже, при поданні звітів страхувальником вказувалося, що страхові внески за позивача вносилися за професією і кодом № ЗП3013А1, як працівнику по Списку № 1.

Тобто, при здачі звітів вказаними страхувальниками до органів ПФУ зазначалося, що страхові внески за позивача вносилися за вищевказаними професіями за відповідними кодами, що в свою чергу відповідає положенням ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, період роботи Позивача з 14.04.2011 по 24.05.2015 в ТОВ «Завод бурової техніки «ДСД», згідно трудової книжки НОМЕР_1 та Індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком № 1.

За наведених обставин у сукупності, а також зважаючи на те, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 01.02.2024 року № 71 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV прийняте з посиланням на відсутність у позивача необхідного пільгового стажу, суд доходить висновку про його протиправність і таке що підлягає скасуванню, а відтак про задоволення позовних вимог в цій частині.

Так, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, як структурний підрозділ органу, що мав розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2. Порядку № 22-1, рішення якого про відмову в призначенні пенсії оскаржив позивач.

Викладене свідчить, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відповідно до приписів Порядку № 22-1 відсутні повноваження щодо вирішення питання зарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу, а відтак вимоги до нього не підлягають задоволенню.

Аналогічний висновок викладено у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2022 року у справі № 340/9245/21, від 08 березня 2023 у справі № 160/11878/22, від 05 квітня 2023 року у справі 160/11235/22, від 05 квітня 2023 року у справі 340/3832/22.

Разом з тим, з метою поновлення порушеного права позивача вищевказаним протиправним рішенням суд доходить висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV, періоди його роботи з 10.11.2005 року по 29.05.2006 року та з 14.04.2011 року по 24.05.2015 року.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та нарахувати позивачу з 22 листопада 2023 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.

Відповідно до Рекомендації № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки спірним рішенням Головного управління Пенсійного України в Полтавській області було протиправно відмовлено позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV лише через недостатність пільгового стажу, передбаченого цією нормою Закону, водночас, судом встановлено, що позивач на момент звернення із заявою про призначення пенсії такий необхідний пільговий стаж (не менше 10 років) мав, бо відповідач-2 безпідставно не зарахував до пільгового стажу позивача періоди його роботи 10.11.2005 року по 29.05.2006 року та з 14.04.2011 року по 24.05.2015 року, які мають бути зараховані, суд вважає, що у даному випадку у пенсійного органу відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень і єдиним варіантом поведінки пенсійного органу у даному випадку є саме призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на підставі його заяви від 25.01.2024 року.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону № 1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Отже, оскільки позивач досяг пенсійного віку (50 роки), необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, 21.11.2023р, а матеріали справи свідчать, що із заявою про призначення пенсії позивач звернувся 25.01.2024 р., тобто звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, внаслідок чого пенсія має бути призначена з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 22 листопада 2023 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV з 22.11.2023 року.

Щодо підстав зобов`язання саме відповідача-2 здійснити зарахування до пільгового стажу позивача спірних періодів роботи, а також призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV, суд зазначає наступне.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005р. №22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (далі Порядок №22-1).

Відповідно до абз.13 п.4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з абз.1-3 п.4.3 Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Пунктом 4.7 Порядку № 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Відповідно до абз. 1 п. 4.10 Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

З аналізу наведених норм слідує, що рішення про призначення пенсії або про відмову у її призначенні приймається пенсійним органом, що призначає пенсію, який визначений за принципом екстериторіальності, а в подальшому, у разі прийняття таким органом рішення про призначення пенсії, це рішення разом з електронною пенсійною справою засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Зважаючи на те, що у даному випадку органом, що призначає пенсію, який визначений за принципом екстериторіальності за заявою позивача було саме Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яке, відповідно, при розгляді документів позивача здійснювало розрахунок його стажу, в тому числі, і пільгового, а також приймало рішення про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV через недостатність пільгового стажу, то саме на нього, як на належного відповідача, і слід покласти обов`язок щодо зарахування до стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV, а також щодо призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах.

Водночас, відповідач-1, за наведених обставин, не є належним у цій справі, тому у задоволенні позовних вимог до нього слід відмовити повністю, бо останній фактично заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV не розглядав та будь-яке рішення за цією заявою, в тому числі, і оскаржуване, не приймав.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, враховуючи підтвердження обґрунтованості позовних вимог саме до відповідача-2 відповідними доказами та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що позов належить задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211.20 грн., тому, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, стягненню на користь позивача з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області за рахунок його бюджетних асигнувань підлягають судові витрати зі сплати судового збору пропорційно частині задоволених позовних вимог у розмірі 605,60грн.

Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області () про визнання рішення та дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 01.02.2024 року №71 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком №1 періоди роботи з 10.11.2005р. по 29.05.2006р. та з 14.04.2011р. по 24.05.2015р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 22.11.2023 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до частини задоволених позовних вимог у розмірі 605,60грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев