Справа № 760/28780/23
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

провадження №2-а/760/99/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді - Букіної О.М.,

при секретарі - Кавун В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор 1 батальйону 3 роти УПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Дриг Ірина Михайлівна, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

04.12.2023 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор 1 батальйону 3 роти УПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Дриг Ірина Михайлівна, у якому просить суд:

- визнати дії інспектора 1 батальйону 3 роти УПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Дриг Ірини Михайлівни щодо складання постанови серії ЕАТ № 8026266 від 27.10.2023 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - протиправними;

- скасувати постанову серії ЕАТ № 8026266 від 27.10.2023, винесену інспектором 1 батальйону 3 роти УПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Дриг Іриною Михайлівною про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а справу про адміністративне правопорушення - закрити;

- стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу;

- до моменту розгляду справи судом зупинити дію постанови серії ЕАТ № 8026266 від 27.10.2023, винесену інспектором 1 батальйону 3 роти УПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Дриг Іриною Михайлівною про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, 27.10.2023 о 17 год. 23 хв., інспектором 1 батальйону 3 роти УПП в Чернігівській області ДПП старшим лейтенантом поліції Дриг Іриною Михайлівною було винесено постанову серії ЕАТ № 8026266 по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 27.10.2023 автомобіль, належний позивачу на праві власності, було зупинено працівниками поліції. На питання щодо приводів та підстав зупинки транспортного засобу працівники поліції повідомили, що позивачем нібито перевищено швидкість і вказаний факт зафіксовано із використанням приладу Trucam.

Позивач не погоджується з притягненням до адміністративної відповідальності, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а постанова серії ЕАТ № 8026266 від 27.10.2023 винесена незаконно та безпідставно.

Так, позивач вважає постанову серії ЕАТ № 8026266 від 27.10.2023 року протиправною, оскільки вона винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а саме без всебічного та об`єктивного з`ясування поліцейським обставин справи, при відсутності достатніх доказів винуватості особи в адміністративному правопорушення.

Встановлені працівником поліції у оскаржуваній постанові обставини, які стали підставою для висновку про порушення позивачем вимог ПДР України не відповідають дійсності. При винесенні оскаржуваної постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, будь-які пояснення очевидців, які б підтвердили порушення позивачем ПДР, фото, відеофіксація зазначеного порушення відсутні.

Позивач наголошує, що Правил дорожнього руху він не порушував. При цьому, відповідач доказів порушення ним правил дорожнього руху не надав. Інспектор під час розгляду справи про адміністративне правопорушення формально підійшов до розгляду справи, не бажав встановити дійсні обставини справи, порушив процедуру розгляду справи.

Працівником поліції під час винесення оскаржуваної постанови не було дотримано вимог чинного законодавства України щодо з`ясування обставин справи, наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, що свідчить про неправомірність та незаконність винесеної постанови.

Позивач вказує на грубе порушення з боку працівників поліції під час складання оскаржуваної постанови, охоронюваних законом прав позивача. Зокрема, інспекторпом не вжито жодних дій щодо надання позивачу можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги; позивачу не було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП; порушено процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності; оскаржування постанова містить неточності та розбіжності; у постанові описано тільки об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, натомість не зазначено посилання на пункт ПДР, який визначає допустимий швидкісний режим у межах населеного пункту; у тексті постанови не наведено детальний опис об`єктивної сторони правопорушення, а саме не зазначено про те, які саме норми законодавства України позивачем було порушено.

Окрім зазначеного, позивач вказав на незаконність фіксування швидкості приладом Trucam з руки (рук).

Позивач вказує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Зазначає, що відповідач розглянув справу про адміністративне правопорушення без дотримання принципу законності та повного і всебічного розгляду, не перевіривши наявності складу правопорушення, у зв`язку з чим за наслідками розгляду вказаної справи, прийняв постанову яка суперечить чинному законодавству та підлягає скасуванню.

Таким чином, позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим, а складання оскаржуваної постанови було вчинене з порушенням норм закону.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить позов задовольнити.

04.12.2023 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06.12.2023, відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор 1 батальйону 3 роти УПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Дриг Ірина Михайлівна, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В ухвалі суду визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 162 КАС України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 163 КАС України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

22.01.2024 р. до суду від представника відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №01074026 від 05.12.2023 р., у якому представник ДПП просить відмовити у задоволенні позову, вважаючи твердження позивача хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник ДПП посилається на правомірність винесення постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заперечень проти позову представник зазначає, що відповідно до оскаржуваної постанови серії ЕНА № 01074026 від 05.12.2023 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , складеної інспектором взводу №1 роти №7 батальйону № 4 полку №1 УПП у м. Києві ДПП лейтенантом поліції Дженжерою В.П., слідує, що 05.12.2023 р. позивач, рухався транспортним засобом Jeep Grand Cherokee, н.з. НОМЕР_2 , за адресою: вул. Ужвій Наталії, 3, м. Київ, з номерним знаком, який не належить даному транспортному засобу, чим порушив п. 2.9 (в) ПДР України (керування водієм т/з, що не належить даному транспортному засобу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121-3 КУпАП.

Представник ДПП вказує на те, що Інспектор діяв відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 р. № 1026, та ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», таким чином проводився відеозапис розгляду справи на портативну боді камеру.

Відповідно на відеозаписі 2 (00 хв. 44 сек.) зафіксовано транспортний засіб Jeep Grand Cherokee, на якому встановлено номерний знак, який не належить даному транспортному засобу.

Таким чином, Інспектор після з`ясування обставин справи, оцінивши докази у справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, прийняв рішення скласти постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121-3 КУпАП, якою до позивача застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 550 грн. 00 коп.

Окрім зазначеного, представник ДПП вказує на те, що Інспектор в ході розгляду справи не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі.

Таким чином, Інспектором було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП при розгляді справи, що зафіксовано на відеозаписі 1, а саме 01 год. 38 хв. 53 сек.

За таких обставин відсутні підстави для скасування постанови з мотивів, наведених в позовній заяві.

Звертає увагу на те, що позивач у своїй позовній заяві зазначає, що Інспектором було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлену ст.ст. 245, 270, 278, 279, 280 КУпАП. Разом з тим, позивач не доводить дані обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. При цьому, представник ДПП зауважує, що порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення Інспектором не впливає на суть вчиненого правопорушення та не є підставою для задоволення позовних вимог.

Отже, Інспектор діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, оскаржувана постанова серії ЕНА №01074026 від 05.12.2023 р. є правомірною, винесеною у повній відповідності нормам чинного законодавства, в межах компетенції поліцейського патрульної поліції, є законною та обґрунтованою і правові підстави для її скасування відсутні.

З огляду на зазначене, просить відмовити у задоволенні позову.

08.01.2024 до суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_1 - Кизенка Дмитра Олександровича надійшло клопотання та письмові пояснення по справі.

09.01.2024 р. до суду від представника відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8026266 від 27.10.2023, у якому представник ДПП просить відмовити у задоволенні позову, вважаючи твердження позивача хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник ДПП посилається на правомірність винесення постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Представник ДПП вказує на те, що Інспектор діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, оскаржувана постанова серії ЕАТ № 8026266 від 27.10.2023 є правомірною, винесеною у повній відповідності нормам чинного законодавства, в межах компетенції поліцейського патрульної поліції, є законною та обґрунтованою і правові підстави для її скасування відсутні.

Окрім зазначеного, представник ДПП звертає увагу суду, що враховуючи всі наявні матеріали даної справи та докази вчинення адміністративного правопорушення, всі зауваження позивача як підстави для скасування оскаржуваної постанови не знаходять свого підтвердження, носять суто суб`єктивний характер та свідчать лише про намагання уникнути адміністративної відповідальності.

З огляду на зазначене, просить відмовити у задоволенні позову.

При цьому, представник ДПП у поданому до суду відзиві на позовну заяву звертає увагу суду на те, що позивач з позовом про оскарження спірної постанови серії ЕАТ № 8026266 від 27.10.2023 звернувся до суду тільки 04.12.2023 посилаючись на те, що дізнався про постанову через особистий кабінет в АТ КБ «ПриватБанк», та як зазначено в копії адвокатського запиту від 16.11.2023, що є в додатках до позовної заяви, «жодних постанов працівники поліції 27.10.2023 ОСОБА_1 не вручали і, відповідно, зміст постанови - невідомий», проте такі твердження не відповідають дійсності.

Так, представник ДПП вказує на те, що гр. ОСОБА_1 подібним способом намагається ввести суд в оману, щоб уникнути відповідальності, оскільки вказана обставина повністю спростовується відеозаписом із портативного відеореєстратора, на якому зафіксовано, що позивач знав про постанову в день її винесення, оскільки її було винесено під час розгляду справи за його присутності, але від отримання копії якої він відмовився.

На відеозаписі чітко вбачається, як позивач фотографує на свій мобільний телефон винесену постанову серії ЕАТ № 8026266 від 27.10.2023, що спростовує його твердження.

Оскаржувана постанова містить відмітку у рядку 9 «відмовився», що означає відмову ОСОБА_1 від отримання постанови, тобто постанову не вручено з причин, що не залежали від адміністративного органу (посадової особи), який в установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії.

Представник ДПП посилається на те, що відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За таких обставин, позивач вважаючи незаконною постанову відповідача про накладення на нього адміністративного стягнення, ще у день винесення спірної постанови мав право її оскаржити. Водночас нереалізація такого права, я к і права відразу отримати копію оскаржуваної постанови, зумовлено, у тому числі, його власною пасивною поведінкою.

Отже, оскільки оскаржувана постанова була винесена 27.10.2023, позивач був присутній при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та відмовився від отримання її копії, відмова позивача від отримання спірної постанови призвела до набрання нею законної сили та розпочала відлік строку на її оскарження, оскільки саме з цього моменту позивач був обізнаний про її існування та у разі наявності сумнівів в її законності міг скористатись правом захисту своїх прав в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, представник ДПП вважає, що оскільки позивачем був пропущений строк звернення до суду, а надані докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку не можна вважати об`єктивними, то у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України наявні підстави для залишення позову без розгляду.

Позивачем відповіді на відзив, будь-яких додаткових письмових доказів, заяв/клопотань, додаткових пояснень до суду,.у тому числі щодо поданого клопотання про залишення позову без розгляду, подано не було.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 вказаної статті КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст.122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Положеннями статті 289 КУпАП встановлено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Аналогічні приписи містить п. 6 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або після повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України.

Частиною 1 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно зі ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Також п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Поважними причинами пропуску процесуального строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Таким чином, для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Отже, строк повинен бути пропущений виключно з поважних причин.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, вирішальним у визначенні строків звернення до адміністративного суду є встановлення фактів, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.

Звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини, адже наслідки для особи настають незалежно від підстав, за яких прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії, а з моменту прийняття такого рішення.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що перебіг процесуального строку звернення особи до суду з адміністративним позовом в порядку статті 286 КАС України починається з дня вручення позивачу оскаржуваного рішення (постанови) або з дня набрання постанови законної сили та становить 10 днів.

При цьому, КАС України регламентовано повноваження суду поновити особі строк звернення до суду з адміністративним позовом за наявності поважних причин його пропуску.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення до суду із даним позовом є незгода позивача із діями інспектора 1 батальйону 3 роти УПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Дриг Ірини Михайлівни щодо складання постанови серії ЕАТ № 8026266 від 27.10.2023 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Адміністративний позов подано позивачем до суду 04.12.2023, що підтверджується відбитком штемпеля вхідної кореспонденції Солом`янського районного суду м. Києва, тобто з пропуском строку звернення до суду.

Позивачем у прохальній частині позовної заяви заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження постанови. Проте, будь-яких доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду із позовом позивач не зазначив й не надав. В позовній заяві позивач вказав на те, що дізнався про постанову через особистий кабінет в АТ КБ «ПриватБанк», та як зазначено в копії адвокатського запиту від 16.11.2023, який є в додатках до позовної заяви, «жодних постанов працівники поліції 27.10.2023 ОСОБА_1 не вручали і, відповідно, зміст постанови - невідомий».

Разом з тим, дані твердження позивача спростовуються відеозаписом із портативного відеореєстратора, на якому зафіксовано, що позивач знав про постанову в день її винесення, оскільки її було винесено під час розгляду справи за його присутності, але від отримання копії якої він відмовився.

На відеозаписі чітко вбачається, як позивач фотографує на свій мобільний телефон винесену постанову серії ЕАТ № 8026266 від 27.10.2023, що спростовує його твердження.

Оскаржувана постанова містить відмітку у рядку 9 «відмовився», що означає відмову ОСОБА_1 від отримання постанови, тобто постанову не вручено з причин, що не залежали від адміністративного органу (посадової особи), який в установленому законодавством порядку вчинив процесуальні дії.

Будь-яких інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними відсутні і позивач таких не наводить, а також позивачем не надано до суду заперечень щодо клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, а також не надано до суду відповіді на відзив.

За змістом ст. 122 КАС України початок перебігу строку звернення до адміністративного суду законодавець пов`язує з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Згідно з ч. 4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо: з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 291 КУпАП, постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Окремо слід зазначити про те, що позивач мав реальну можливість вчасно звернутись до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів у строки, визначені ст. 122 КАС України.

Суд звертає увагу сторони позивача на те, що з точки зору закону поважними причинами пропуску строку звернення до суду є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З точки зору закону дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про наявність причин неможливості звернутися до суду у строк передбачений законом.

Позивачем не наведено належних та допустимих доказів про пропуск строку з поважних причин несвоєчасного звернення до суду, які б давали суду підстави для визнання цих причин поважними та достатніми для поновлення цього строку.

Також суд зауважує, що відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (п. 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Наведене відповідає правовим позиціям, відображеним у постановах Верховного Суду від 07.12.2020 у справі № 522/14986/19, від 26.01.2021 у справі № 757/48987/18-а, від 16.02.2023 у справі № 697/1044/22 .

Проаналізувавши вищенаведені норми процесуального закону, суд зауважує, що законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху встановлено десятиденний строк, який обчислюється з дня вручення такої постанови.

Таке законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Разом з тим, в силу частини першої статті 121 КАС України підстави пропуску строку можуть бути визнані судом поважними, а строк поновлений у разі наявності обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Водночас, як випливає із установленого частиною першою статті 77 КАС України правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, у даному випадку саме позивачка повинна довести належними доказами наявність обставин, які унеможливили своєчасне звернення до суду.

Суд звертає увагу, що оскаржувана постанова містить відмітку у рядку 9 «від отримання і підпису відмовився».

Отже, скільки оскаржувана постанова була винесена 27.10.2023, позивач був присутній при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та відмовився від отримання її копії, відмова позивача від отримання спірної постанови призвела до набрання нею законної сили та розпочала відлік строку на її оскарження, оскільки саме з цього моменту позивач був обізнаний про її існування та у разі наявності сумнівів в її законності міг скористатись правом захисту своїх прав в адміністративному або судовому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду по справі № 742/2450/22 від 16.01.2023.

Таким чином, суд вважає, що оскільки позивачем був пропущений строк звернення до суду, а надані докази на підтвердження поважності причин пропуску цього строку не можна вважати об`єктивними, то у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України наявні підстави для залишення позову без розгляду.

Виходячи з цих обставин, суд вважає, що позивач звернувся до суду з пропуском встановленого законом строку, при цьому не навів тих обставин, які б об`єктивно перешкоджали зверненню до суду та не залежали від його волі.

За таких обставин, позов підлягає залишенню без розгляду, що не перешкоджає повторному зверненню до суду у загальному порядку після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 118, 120-123, 240, 248, 256, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор 1 батальйону 3 роти УПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Дриг Ірина Михайлівна, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду у загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 25.06.2024.

Суддя: О.М. Букіна