Справа № 560/5633/24
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5633/24
РІШЕННЯ

іменем України

26 червня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті у особі Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ069362 від 24.01.2024. Зазначає, що оскаржувана постанова, складена за наслідками перевірки транспортного засобу позивача, є протиправною, оскільки водій, який виконував перевезення пасажирів, на момент перевірки мав належним чином оформлену індивідуальну контрольну книжку водія а також інші необхідні документи.

Відповідач подав відзив, в якому зазначає, що оскаржена постанова прийнята правомірно, оскільки стосовно позивача як перевізника встановлене правопорушення, яке полягає у відсутності у водія на час перевірки визначених ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, а також затвердженої схеми маршруту. Під час розгляду справи про вказане правопорушення позивач також не надав будь-які документи на підтвердження дотримання ним як перевізником вимог закону під час здійснення вказаного перевезення. З огляду на це, у позові просить відмовити.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з наступного.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 №2344-III, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2344-III). У частині 12 статті 6 Закону № 2344-III закріплено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, серед інших: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; контроль за здійсненням міжнародних перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у пунктах видачі дозволів автомобільним перевізникам України. Приписами частини чотирнадцятої статті 6 Закону № 2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до ст.18 Закону України №2344-III з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Відповідно до п. 1.3 Порядку №278 автомобільний перевізник повинен забезпечити водія автобуса, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом регулярних перевезень, - таблицею вартості проїзду (крім міських перевезень), схемою маршруту та копією затвердженого організатором перевезень розкладу руху; водія автобуса, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом регулярних спеціальних перевезень, - примірником паспорта маршруту з позначкою "В".

Згідно з п. 1.4. Порядку №278 схема маршруту та розклад руху регулярних перевезень або відповідний примірник паспорта регулярних спеціальних перевезень пред`являються водієм автобуса під час здійснення перевезень пасажирів та перевізником за його місцезнаходженням для перевірки представникам Державної служби України з безпеки на транспорті під час здійснення ними державного контролю. Відповідно до п. 2.1. Порядку №278 паспорт маршруту включає: схему маршруту; характеристику маршруту, у тому числі відомості щодо усіх залізничних переїздів, через які проходить автобусний маршрут (у разі їх наявності); копію затвердженого організатором розкладу руху автобусів; графік режиму праці та відпочинку водіїв; таблицю вартості проїзду, затверджену перевізником (для регулярних перевезень); список пасажирів (для регулярних спеціальних перевезень), перевезення яких передбачено договором про регулярні спеціальні перевезення та які застраховані в установленому законодавством порядку (крім маршрутів регулярних спеціальних перевезень у межах населеного пункту та маршрутів, що виходять за межі території населеного пункту, протяжність яких не більше ніж 50 кілометрів, туристично-екскурсійних перевезень, а також перевезення осіб, що перетинають лінію розмежування в Донецькій і Луганській областях та адміністративний кордон між Автономною Республікою Крим та Херсонською областю); відомості про зміни на маршруті; умови здійснення перевезень на маршруті (для регулярних спеціальних перевезень); акт відповідності паспорта автобусного маршруту умовам здійснення перевезень на маршруті (для регулярних спеціальних перевезень); договір про надання послуг (для регулярних спеціальних перевезень)

Абзацом 2 частини 2 статті 49 Закону № 2344-ІІІ визначено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та надавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень. Відповідно до положень Закону документами для регулярних пасажирських перевезень є:

- для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

- для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;

- для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.

Статтею 39 Закону №2344-ІІІ передбачено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Відтак, положеннями закону покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів.

Відповідно до пункту 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення № 340) автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Пункт 3.3. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція № 385) передбачає, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у відповідній кількості або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, та протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

26.12.2023 інспекторами Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті було проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки Mercedes - Benz реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу.

За результатами перевірки складено акт №АР007170 від 26.12.2023, в якому зафіксовано наступні обставини: перевізником здійснювались внутрішні перевезення пасажирів за маршрутом "Хмельницький - Житомир" транспортним засобом,обладнаним аналоговим повіреним контрольним пристроєм тахографом без оформлення документів, передбачених ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт". Також під час перевірки виявлено відсутність інформації для пасажирів - бокового трафарету, передбаченого п. 27 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 № 176 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2007 № 1184), встановлена також відсутність схеми маршруту, тобто вчинено правопорушення, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт"

Водій від підпису та надання пояснень відмовився.

На підставі акту та інших матеріалів перевірки начальником відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт та винесено 24.01.2024 постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ069362, відповідно до якої щодо ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 17000 грн. згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до абзацу 3 частини 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що у справі відсутні належні докази того, під час перевірки водій надав інспектору документи, обов`язковість надання яких визначена статтею 39 закону.

У позові позивач покликався на те, що на момент перевірки у водія були у наявності усі необхідні документи, хоча доказів цього та пред`явлення їх до перевірки позивач не надав. Відсутні також належні докази того, що перевізник надав необхідні документи й під час розгляду справи щодо обставин, зафіксованих у акті перевірки ( до прийняття спірної постанови) Водночас, саме перевізник, який зацікавлений в доведенні своїй позиції, повинен надати всю інформацію, яка може вплинути на результат розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Встановлено, що у акті перевірки відсутні будь-які зауваження або заперечення водія щодо встановлених інспектором обставин.

Крім того, одним з виявлених порушень було те, що у транспортному засобі на момент перевірки були відсутні схема маршруту та боковий трафарет, наявність яких передбачена відповідними нормативними актами. Суду не надані будь-які докази, які спростовують вказані обставини і доводять протилежне.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду ( постанова у справі № 640/27759/21 від 19.10.2023) основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження дій Укртрансбезпеки несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу під час перевірки.

Оскільки у справі відсутні будь-які належні докази, які спростовують обставини, встановлені під час перевірки, а також її висновки, судом не встановлено порушення вимог закону або вихід за межі повноважень відповідачем під час прийняття спірної постанови. З огляду на це, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, відтак позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 26 червня 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_2 )
Відповідач:Відділ державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Соборна, 75,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 39816845)

Головуючий суддя І.С. Козачок