Справа № 420/23019/23
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/23019/23

Перша інстанція: суддя Аракелян М.М.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря судового засідання - Вовненко А.В.

представника апелянта - адвоката Акрабової О.М.

представника ГУ НП в Одеській області - Білоуса Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення, поновлення на службі в поліції, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ОРУП №1 ГУНП в Одеській області" № 2096 від 18.08.2023 року щодо притягнення майора поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився, в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції, пунктів 1, 2, 4, 8, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337-УІІІ, пунктів З.1., 3.2. розділу III, пункту 4.1. розділу IV Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом Головного управління від 24.04.2023 року № 1000;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області "По особовому складу" № 1142 о/с від 25.08.2023 року щодо звільнення майора поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції);

- поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору контролю за обігом зброї Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області з 25.08.2023 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу за період з 25.08.2023 року у розмірі 15 000 грн. з утриманням при виплаті цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів;

- допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування позову вказував, що позивач у період з квітня 2005 року по серпень 2023 року проходив службу в органах внутрішніх справ України та в Національній поліції України з 18.08.2023.

Наказом "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ОРУП №1 ГУНП в Одеській області" № 2096 ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився, у нібито, грубому порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції, пунктів 1, 2, 4, 8, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 03.2018 року № 2337-VIII, пунктів З.1., 3.2. розділу III, пункту 4.1. розділу IV Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом Головного управління від 24.04.2023 року №1000, зокрема у відсутності на робочому місці з 17.07.2023 року до 01.08.2023 року без поважних причин, не інформуванні безпосередньо керівника при причини невиходу на роботу, та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Позивач не погоджується з оскаржуваним наказом, оскільки службове розслідування відносно ОСОБА_1 було проведено з грубим порушенням Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України. Порядок проведення службових розслідувань у-Національній поліції України, містить вичерпний перелік підстав для призначення службового розслідування, серед яких відсутня така підстава як неприбуття на службу. Натомість, підставою для призначення службового розслідування відносно ОСОБА_1 стала доповідна записка Начальника СКЗ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_2 від 05.07.2023 року через перебування ОСОБА_1 на лікарняному. В викликах для опитування в рамках службового розслідування зазначено стару адресу місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , підтвердження направлення викликів в матеріалах службового розслідування відсутні. Натомість актуальна адреса місця проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 була відома його керівникові ОСОБА_3 - Т.в.о. начальника СКОЗ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, що вбачається з його рапорту від 31.07.2023 року. Проте, на дану адресу виклики не направлялись. В матеріалах присутня тільки одна квитанція від 07.08.2023 року про направлення виклику ОСОБА_1 від 30.07.2023 року № 60 - 6840 на дату 31.07.2023 року у період часу з 09:00 по 18:15 годин на адресу: АДРЕСА_1 , тобто направлення виклику відбулося після завершення службового розслідування. Таким чином, ОСОБА_1 ніяким чином не міг з`явитися вчасно для надання письмових пояснень. Про те, що відносно ОСОБА_1 призначено службове розслідування, він дізнався тільки 14.08.2023 року, коли керівництвом було віддано йому наказ писати письмові пояснення стосовно, його невиходу на службу у період з 17.07.2023 року по 01.08.2023 року певного змісту, та про те, що він згоден з усіма фактами. Таким чином, пояснення від ОСОБА_1 було відібрано вже по завершенню службового розслідування. В поясненнях ОСОБА_1 вказав, що перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується довідкою від 22.07.2023 року №132 МЦ "Вектор Плюс", яка надавалася разом із поданням адміністративного позову. Крім того, у період з 31.07.2023 року по 04.08.2023 року син ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував в КУ "Одеська обласна дитяча клінічна лікарня" на стаціонарному лікуванні. 31.07.2023 року йому було проведено операцію, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 04.08.2023 року та він потребував додаткового догляду. Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 04.08.2023 року також надана разом із позовом. Про всі ці події, він повідомляв безпосередньо свого керівника, це підтверджується також стройовими записками, датованими 17.07.2023, 18.07.2023, 19.07.2023, 20.07.2023, 21.07.2023, 22.07.2023, 24.07.2023, 25.07.2023, 26.07.2023, 27.07.2023,28.07.2023, 29.07.2023, 31.07.2023, 01.08.2023, складеними Т.в.о. начальника СКОЗ ОРУП №1 ГУ НП в Одеській області - майором поліції ОСОБА_5 , в яких зазначалося, що ОСОБА_1 перебував на лікарняному увесь цей час. в матеріалах службового розслідування відсутнє клопотання керівника - Начальника Одеського РУП №1 ГУ НП в Одеській області полковника поліції ОСОБА_6 , який затвердив 01.08.2023 року висновок службового розслідування про притягнення до дисциплінарної відповідальності Позивача.

Вказував, що в самому висновку на сторінці 6 міститься посилання на лист ДУ "ТМО МВС України в Одеській області від 03.08.2023 року № 33/36-1029, сам же висновок службового розслідування датований 01.08.2023 року, що свідчить про те, що висновок складено попередньою датою вже після спливу строку службового розслідування. До ОСОБА_1 застосовано найсуворіше дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, хоча до цього моменту у позивача не було інших діючих дисциплінарних стягнень, самі по собі акти про відсутність на робочому місці не є належними та допустимими доказами систематичності вчинення дисциплінарних проступків: згідно послужного списку до ОСОБА_1 неодноразово було застосовано нагороди та заохочення у вигляді подяк, грамот, занесення на дошку пошани ОМУ за досягнення високих показників у службовій діяльності, нагороди відзнакою МВС України -медаллю " За 10 років сумлінної служби" (наказ МВС України від 14.07.2016 року № 739 о/с). На момент проведення службового розслідування ОСОБА_1 діючих дисциплінарних стягнень не мав, що підтверджується копією послужного списку. В Наказі "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ОРУП №1 ГУНП в Одеській області" № 2096 від 18.08.2023 року не зазначено, яким саме чином ОСОБА_1 порушено Присягу працівника поліції, та не вказано які його дії призвели до порушення пунктів 1, 2, 4, 8, 13 частини третьої ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію".

Зазначав, що позивач ніколи не порушував службової дисципліни та завжди дотримувався Дисциплінарного статуту Національної поліції України та ст.18 ЗУ "Про Національну поліцію", за весь час проходження служби в поліції сумлінно ставився до покладених на нього обов`язків та завдань, ніколи не порушував Присяги працівника поліції, не має діючих дисциплінарних стягнень, що підтверджується послужним списком, що додається. Отже оскаржувані накази підлягають скасуванню як протиправні, а позивач підлягає поновленню на службі в поліції на посаді інспектора сектору контролю за обігом зброї Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області, та на його користь повинно бути стягнуто середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції не надав відповіді на доводи позивача з приводу того, що службове розслідування було проведено з грубим порушенням Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Також, апелянт посилається на неналежне сповіщення позивача про призначення службового розслідування та необхідності прибути для надання письмових пояснень.

Посилається апелянт і на те, що судом першої інстанції помилково не застосовано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.04.2021 у справі №620/15754/19.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу послався на правомірність оскаржуваного рішення та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_1 проходив службу у Головному управлінні Національної поліції в Одеській області на посаді інспектора сектору контролю за обігом зброї Одеського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Одеській області.

05.07.2023 року на адресу керівництва Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшла доповідна записка начальника СКЗ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_7 , за фактом відсутності на службі інспектора сектору контролю за обігом зброї ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_8 , інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції С.Тендіта та старшого інспектора сектору водної поліції відділу превенції ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_9 , без поважних причин (05.07.2023 № 60.ВН 2491) (Т1, а.с. 55).

Наказом Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області від 05.07.2023 року №1008 "Про призначення службового розслідування" призначено службове розслідування за фактами, зазначеними у вищезазначеній доповідній записці (Т1, а.с. 54).

06.07.2023 року на месенджер WhatsApp (номер мобільного телефону НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 05.07.2023 за вих. 60-5837 від 05.07.2023 року надіслано лист, в я кому повідомлено про призначення службового розслідування відносно позивача та зазначалось про необхідність прибути 10.07.2023 року до ОРУП №1 ГУНП в Одеській області для проведення опитування в рамках службового розслідування (Т1, а.с.56).

10.07.2023 року позивач не прибув до ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, що підтверджується копією відповідного акту від 10.07.2023 року (Т1, а.с.57).

13.07.2023 майору поліції ОСОБА_8 у месенджері "WhatsApp" на номер НОМЕР_1 , відправлено лист для прибуття 15.07.2023 до СКЗ Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області (вих. ОРУП №1 від 13.07.2023 № 60/6216) для надання пояснення з приводу вище зазначених обставин. У вказаний час майор поліції ОСОБА_8 для надання пояснень не прибув (причину неприбуття не повідомив), про що було складено відповідний акт (зареєстрований в СДЗ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області Вх. № 60вн.2633 від 15.07.2023 року) (Т1, а.с.58-59).

Згідно стройової записки особового складу сектору контролю за обігом зброї ОРУП №1 ГУНП в Одеській області станом на 15.07.2023 року ОСОБА_10 перебував на лікарняному (Т1, а.с.60).

Згідно стройової записки особового складу сектору контролю за обігом зброї ОРУП №1 ГУНП в Одеській області станом на 17.07.2023 року ОСОБА_10 перебував на лікарняному (Т1, а.с.62).

17.07.2023 року працівниками ГУНП в Одеській області був складений Акт про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці (Т1, а.с.61).

Згідно стройової записки особового складу сектору контролю за обігом зброї ОРУП №1 ГУНП в Одеській області станом на 17.07.2023 року ОСОБА_10 перебував на лікарняному (Т1, а.с.62).

18.07.2023 року працівниками ГУНП в Одеській області був складений Акт про відсутність ОСОБА_1 17.07.2023 на робочому місці (Т1, а.с.65).

Згідно стройової записки особового складу сектору контролю за обігом зброї ОРУП №1 ГУНП в Одеській області станом на 18.07.2023 року ОСОБА_10 перебував на лікарняному (Т1, а.с.64).

19.07.2023 року Т.в.о. начальника СКОЗ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 були подані рапорт начальнику ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, в яких зазначалося про відсутність 18.07.2023 року та 19.07.2023 року та ОСОБА_1 на робочому місці (Т1, а.с.63, 66).

19.07.2023 майору поліції ОСОБА_8 у месенджері "WhatsApp" на номер НОМЕР_1 , відправлено лист для прибуття 24.07.2023 року до СКЗ Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області (вих. ОРУП №1 від 13.07.2023 № 60/6216) для надання пояснення з приводу вище зазначених обставин. У вказаний час майор поліції ОСОБА_8 для надання пояснень не прибув (причину неприбуття не повідомив) про що було складено відповідний акт (Т1, а.с.77-78).

Згідно актів, рапортів та стройових записок, складених:

- у період з 20.07.2023 року по 22.07.2023 року, по позивач з 20.07.2023 року по 22.07.2023 року був відсутнім на службі, перебував на лікарняному (Т1, а.с.69-76).

- у період з 24.07.2023 року по 29.07.2023 року, 31.07.2023 року, 01.08.2023 позивач з 24.07.2023 року по 28.07.2023 року, 31.07.2023 року, 01.08.2023 був відсутнім на службі, перебував на лікарняному (Т1, а.с.79-90, 99-101).

Відповідно до довідки Медичного центру "Вектор Плюс" від 22.07.2023 року №132 ОСОБА_1 з 19.07.2023 року по 22.07.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні у МЦ "Вектор Плюс" (Т1, а.с.18).

Позивачу було відправлено повідомлення ПАТ "УКРПОШТА" (№ 55) за місцем мешкання ( АДРЕСА_1 ) для прибуття 31.07.2023 до СКЗ Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області ( вих. ОРУП № 1 від 30.07.2023 № 60/6840) для надання пояснення з приводу вище зазначених обставин. У вказаний час майор поліції

ОСОБА_8 для надання пояснень не прибув, причини неприбуття не повідомив, про що було складено відповідний акт (зареєстрований в СДЗ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області Вх. № 60вн.6903 від 31.07.2023) (Т1, а.с.114-115).

Згідно рапорту т.в.о. начальника СКОЗ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_12 від 31.07.2023 року, щодо відвідування 31.07.2023 року особисто місця мешкання майора поліції ОСОБА_8 , 31.07.2023 за адресою: АДРЕСА_3 , але останній був відсутній за вказаною адресою (Т1, а.с.104).

Дисциплінарною комісією було надіслано запит до ДУ "ТМО МВС України по Одеській області" стосовно того, чи звертався з 01.01.2023 року за медичною допомогою майор поліції ОСОБА_8 (Т1, а.с.105).

Згідно листа ДУ "ТМО МВС України по Одеській області" від 04.08.2023 № 33/36-1029 майор поліції ОСОБА_8 за медичною допомогою з 01.01.2023 станом по теперішній час до установи не звертався (Т1, а.с.106).

Відповідно до стройової записки особового складу сектору контролю за обігом зброї ОРУП №1 ГУНП в Одеській області станом на 02.08.2023 року ОСОБА_10 перебував на лікарняному (Т1, а.с.116).

Згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (сина позивача), ОСОБА_4 з 31.07.2023 року по 04.08.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в КУ "Одеська обласна дитяча клінічна лікарня" (Т1, а.с.23-24).

01.08.2023 року дисциплінарною комісією був складений висновок службового розслідування за фактом відсутності на службі окремих працівників ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (затверджений начальником Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області 01.08.2023 року)

Так, у висновку зазначено, що майор поліції ОСОБА_8 , був відсутній на робочому місці 17.07.2023, 18.07.2023, 19.07.2023, 20.07.2023, 21.07.2023, 22.07.2023, 24.07.2023, 25.07.2023, 26.07.2023, 27.07.2023, 28.07.2023, 29.07.2023, 31.07.2023, 01.08.2023, що відповідно до Кодексу законів про працю України, являється прогулом без поважних причин, що є порушенням вимог П.П.1, 2 п. 1 ст. 18 ЗУ "Про Національну поліцію", п.п. 1, 2, 4, 8, ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-УІІІ, Присяги поліцейського, 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року № 893, п.п. 3.1. та 3.2. розділу III, п.4.1 розділу IV Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП від 24.04.2023 № 1000.

Дисциплінарна комісія прийшла до наступних висновків: за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог п.п..1, 2 п. 1 ст. 18 ЗУ "Про Національну поліцію", п.п. 1, 2, 4, 8, ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337, Присяги поліцейського, 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року № 893, п.п. 3.1. та 3.2. розділу III, п.4.1 розділу IV Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП від 24.04.2023 № 1000, до інспектора сектору контролю за обігом зброї Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 (0040719), застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді - звільнення зі служби в поліції.

14.08.2023 року ОСОБА_1 прибув до ОРУП №1 ГУНП в Одеській області та надав пояснення, в яких зазначив, що перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується довідкою від 22.07.2023 року № 132 МЦ "Вектор Плюс".

Під час надання пояснень на запитання позивачу чи підтверджує він, що був відсутній на службі без поважних причин та той факт, що керівництву не доповідав, позивач відповів "так" (Т1, а.с.125).

Наказом ГУНП в Одеській області "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ОРУП №1 ГУНП в Одеській області" №2096 від 18.08.2023 року притягнуто до дисциплінарної відповідальності за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у грубому порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції, пунктів 1, 2, 4, 8, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, пунктів 3.1., 3.2. розділу III, пункту 4.1. розділу IV Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом Головного управління від 24.04.2023 року №1000, зокрема у відсутності на робочому місці з 17.07.2023 до 01.08.2023 без поважних причин, не поінформуванні безпосередньо керівника при причини невиходу на роботу, до інспектора сектору контролю за обігом зброї Одеського районного управління поліції №1 ГУ НП в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 (0040719) застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (Т1, а.с.14-15).

25.08.2023 року наказом "По особовому складу" №1142 о/с на підставі пункту 6 частини першої статті 77 ЗУ "Про національну поліцію" ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції) (Т1, а.с.17).

З Наказом "По особовому складу" №1142 о/с від 25.08.2023 року позивач був ознайомлений 25.08.2023 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо проведення службового розслідування відносно позивача, були вчинені з дотриманням вимог Дисциплінарного статуту та Порядку №893, вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, сформований в результаті розслідування висновок про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є обґрунтованим, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним із вчиненим проступком, відповідає вимогам обґрунтованості та пропорційності.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадянам, згідно ст. 43 Конституції України, гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580).

Згідно ст. 3 Закону №580 у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №580 поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені та законами України.

Стаття 18 Закону №580 регламентує основні обов`язки поліцейських, серед яких, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1 ст.64 Закону №580 особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

За приписами ч. 1, 2 ст. 19 Закону №580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження регламентується нормами Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" №2337-VIII від 15.03.2018 (далі - Дисциплінарний статут).

Так, службова дисципліна, в розумінні Дисциплінарного статуту, є дотриманням поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з п.п. 1, 2, 6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

В свою чергу дисциплінарним проступком згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

Згідно ч. 5 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЗУ "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні, чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно ч.3 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський складає Присягу на вірність Українському народові, відповідно до тексту якої особа, яка вступає на службу в поліції, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки. Згідно п.п. 1,2 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського;2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно- правових актів, посадових (функціональних) обов`язків.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4, 8 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 ЗУ "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

Пунктом 7 розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 року № 893 передбачено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Відповідно до п.п.3.1 та 3.2. розділу 3, п.4.1. розділу 4 Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затвердженого наказом ГУНП від 24.04.2023 №1000 тривалість та режим роботи, час відпочинку працівника поліції визначаються законодавством про працю з урахуванням особливостей передбачених Законом України "Про Національну поліцію", "Про державну службу" та КЗПП України.

У Головному управлінні встановлюється п`ятиденний робочий тиждень з тривалістю роботи по днях: Понеділок - четвер з 09:00 до 18:15 П`ятниця - з 09:00 до 17 :00 Вихідні дні - субота і неділя. У разі встановлення шестиденного робочого тижня, тривалість роботу п`ятницю складає з 09:00 до 18:15, а в суботу - з 9:00 до 17:00.

У разі відсутності на роботі працівник поліції невідкладно (але не пізніше однієї години) повідомляє свого безпосереднього керівника у письмовій формі (рапортом), засобами електронного чи телефонного зв`язку або іншим доступним способом про причини відсутності на роботі, зокрема про медичний заклад, де проходить лікування, приблизний термін лікування.

Апеляційний суд, як і суд першої інстанції, зазначає, що під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Сутність порушень позивача полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Це порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст.64 ЗУ "Про Національну поліцію" особа, яка вступає на службу в поліцію, складає Присягу на вірність Українському народові. Аналіз тексту Присяги поліцейського є підставою для висновку, що в основу поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Працівник поліції покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх невиконання.

Порушення вимог ст. 64 ЗУ "Про Національну поліцію" (Присяга працівника поліції) виразилось у відсутності ОСОБА_1 на робочому місці з 17.07.2023 року по 01.08.2023 року, що у розумінні норм КЗпП України являється прогулом без поважних причин.

Дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає виключно у разі вчинення саме ним дисциплінарного проступку, тобто у разі невиконання чи неналежного виконання саме ним службових обов`язків.

Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, у вигляді відсутності на службі у період з 17.07.2023 року по 01.08.2023 року.

Суд першої інстанції правильно встановив, що виявлені та зафіксовані в матеріалах службового розслідування порушення службової дисципліни позивачем в суді не спростовані, а його аргументи не підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, не надано листків непрацездатності за період з 17.07.2023 року по 01.08.2023 року безперервно у цей період.

Так, довідка Медичного центру "Вектор Плюс" від 22.07.2023 року №132, відповідно до якої ОСОБА_1 з 19.07.2023 року по 22.07.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні у МЦ "Вектор Плюс" та виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 , 07.03.2023 року (сина позивача), відповідно до якої ОСОБА_4 з 31.07.2023 року по 04.08.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в КУ "Одеська обласна дитяча клінічна лікарня", не спростовують того факту, що позивач без законних підстав не перебував на робочому місці у період з 17.07.2023 року по 01.08.2023 року, адже законними підставами є, зокрема, перебування у відпустці/відрядженні/тимчасова непрацездатність.

Стосовно обрання виду дисциплінарного стягнення, застосованого до позивача, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до п.8 ст.19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до службових обов`язків.

Згідно ч.ч.1-2 ст.29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції. Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь. Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Вивчивши аргументи позивача щодо необґрунтованості застосування до нього дисциплінарного стягнення (звільнення зі служби) за вчинення виявленого проступку, суд виходить з того, що відповідно до приписів Дисциплінарного статуту підставою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.

При цьому, Дисциплінарний статут не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості, що в свою чергу наділяє уповноважену особу певною дискрецією у визначенні виду стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку.

Така позиція викладена Верховним Судом в постанові від 09 грудня 2020 року по справі № 804/3564/17 та постанові від 10 квітня 2019 року по справі № 813/3020/16.

Суд вважає, що характер та обставини вчиненого правопорушення були враховані при вирішенні питання обрання виду дисциплінарного стягнення та, відповідно, обґрунтованим та пропорційним заходом відповідно до ч.2 ст.29 Дисциплінарного статуту є накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, адже факт відсутності на службі без поважних причин у період з 17.07.2023 року по 01.08.2023 року не спростований позивачем жодним доказом стосовно поважності причин безперервності його відсутності на службі.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони

Отже, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що при обранні виду дисциплінарного стягнення відповідач врахував всі обставини щодо особи апелянта, а тому застосування до апелянта дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним.

Стосовно доводів апелянта про те, що службове розслідування було проведено з грубим порушенням Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а саме наявність в Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України вичерпного переліку підстав для призначення службового розслідування, серед яких відсутня така підстава як неприбуття на службу, апеляційний суд зазначає таке.

Згідно з п 2. розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про:

внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення;

повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку;

надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції»;

ознаки дисциплінарного проступку, що призвів до загибелі або поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського під час виконання ним службових повноважень;

недотримання підстав та порядку застосування або використання вогнепальної зброї, спеціальних засобів або заходів фізичного впливу;

недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування;

втрату поліцейським службового посвідчення та спеціального нагрудного знака (жетона), табельної, добровільно зданої чи вилученої зброї або боєприпасів, нагородної зброї, якщо вона зберігалася в територіальному органі поліції чи його територіальному (відокремленому) підрозділі, а також закладі, установі Національної поліції України, що належать до її управління (далі - органі (підрозділ, заклад, установа) поліції), а також втрату спеціальних засобів поліцейським чи відсутність їх в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, матеріалів досудового розслідування, справ оперативного обліку та справ про адміністративні правопорушення, речових доказів, а також тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження;

розголошення конфіденційної, таємної, службової або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом;

порушення законодавства України у сфері фінансово-господарської діяльності органів поліції, а також установ, які належать до сфери управління Національної поліції України, виявлені під час ревізій або перевірок, внутрішніх аудитів;

перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

приховування від обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні та адміністративні правопорушення, які були відомі поліцейському, але не отримали реєстраційного номера або не були зафіксовані ним у встановленому законодавством України порядку;

здійснення поліцейським дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовною або іншими ознаками в будь-якій формі, а також сексуальних домагань.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ № 893 Порядку № 893 службове розслідування не призначається в разі надходження до органу (підрозділу, закладу, установи) поліції чи закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (далі - ЗВО), матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. У цьому разі рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Апеляційний суд вважає безпідставним посилання на відсутність у п 2. розділу ІІ Порядку № 893 такої підстави для призначення службового розслідування, як не прибуття на службу, оскільки вказана норма не містить вичерпного переліку підстав для призначення службового розслідування про що свідчить застосоване нормотворцем, у конструкції першого речення, слово «зокрема».

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо неналежного сповіщення позивача про призначення службового розслідування та необхідності прибути для надання письмових пояснень, апеляційний суд зазначає таке.

Законом України від 15 березня 2022 року №2123-IX "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану" (далі - Закон №2123-IX) внесені зміни до указаних нормативно-правових актів. Зокрема, Дисциплінарний статут Національної поліції України доповнено розділом V "Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану", яким з 01 травня 2022 року запроваджено іншу процедуру ознайомлення поліцейського з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності та інші строки звернення до суду.

Так, частиною першою статті 30 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (у редакції Закону №2123-IX) у разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації (частина друга статті 30 Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Частиною четвертою статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

З наведеного вбачається, що починаючи з 01 травня 2022 року Законом №2123-IX запроваджено інші умови проведення службового розслідування, а також визначена нова процедура ознайомлення поліцейського з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності

Зі змісту положень частин першої, другої статті 30 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, вбачається, що законодавцем запроваджено новий алгоритм ознайомлення поліцейського з наказом про застосування до нього дисциплінарного стягнення, у разі відсутності його на службі. Зокрема, за допомогою поштового зв`язку (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника. І лише у разі виконання указаних приписів, поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.

Наведене означає, що єдиними та допустимими доказами належного повідомлення поліцейського про наказ щодо застосування до нього дисциплінарного стягнення, є документи, які підтверджують, що у разі якщо така інформація надсилалася йому засобами поштового зв`язку, то відповідач повинен направити її на адресу його місця проживання, зазначену в його особовій справі. Направлення на будь-які інші адреси, що не указані в особовій справі поліцейського не відповідає установленому законодавцем порядку.

Апелянту було відправлено повідомлення ПАТ "УКРПОШТА" (№ 55) за місцем мешкання ( АДРЕСА_1 ) для прибуття 31.07.2023 до СКЗ Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області (вих. ОРУП № 1 від 30.07.2023 № 60/6840) для надання пояснення з приводу вище зазначених обставин. У вказаний час майор поліції

ОСОБА_8 для надання пояснень не прибув, причини неприбуття не повідомив, про що було складено відповідний акт (зареєстрований в СДЗ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області вх. № 60вн.6903 від 31.07.2023) (Т1, а.с.114-115).

Що стосується способу повідомлення з використанням електронної комунікації, то в цьому випадку вимагається установити безпосереднього керівника такого поліцейського, визначити які контактні дані поліцейського є у його розпорядженні та перевірити чи на ці контактні дані було надіслано накази про застосування заходів дисциплінарного впливу.

19.07.2023 майору поліції ОСОБА_8 у месенджері "WhatsApp" на номер НОМЕР_1 , відправлено лист для прибуття 24.07.2023 року до СКЗ Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області (вих. ОРУП №1 від 13.07.2023 № 60/6216) для надання пояснення з приводу вище зазначених обставин. У вказаний час майор поліції ОСОБА_8 для надання пояснень не прибув (причину неприбуття не повідомив) про що було складено відповідний акт (Т1, а.с.77-78).

Отже, за умови дотримання органом поліції такої процедури, поліцейський вважається ознайомленим з наказом про застосування до нього дисциплінарного стягнення у строки, установлені частиною другою статті 30 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, незалежно від того, чи такі повідомлення він фактично отримував.

Це означає, що за такого нормативного регулювання, повернення поштового відправлення з відміткою про "Закінчення терміну зберігання" або відсутність інформації у відповідному месенджері про те, що особа ознайомлена з текстом повідомлень, жодним чином не зупиняють строки, установлені указаною нормою, позаяк у таких випадках визначальним є саме дотримання органом поліції приписів частини першої статті 30 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Тому, за таких обставин, поліцейський вважається обізнаним з таким наказом незалежно від того, чи отримував/читав він відповідне повідомлення.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду від 07 грудня 2023 року у справі №420/15422/22.

Апеляційний суд не приймає до уваги посилання апелянта на те, що судом першої інстанції помилково не застосовано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.04.2021 у справі №620/15754/19, оскільки згідно із відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень такої справи за вказаним номером не існує.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача щодо проведення службового розслідування відносно позивача, були вчинені з дотриманням вимог Дисциплінарного статуту та Порядку №893, вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, сформований в результаті розслідування висновок про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є обґрунтованим, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним із вчиненим проступком, відповідає вимогам обґрунтованості та пропорційності.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 257, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року у справі №420/23019/23 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 24.06.2024

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький