Справа № 645/5925/23
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 р.Справа № 645/5925/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Токар А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.03.2024, головуючий суддя І інстанції: Іващенко С.О., м. Харків, повний текст складено 07.03.24 у справі № 645/5925/23

за позовом ОСОБА_1

до Державної служб України з безпеки на транспорті

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі також відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00010591 від 05.07.2023.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 березня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Скасовано постанову головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дмитренко Максима Олександровича, серії АА № 00010591 від 05.07.2023, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000, 00 грн за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073 гривні 60 копійок.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не дослідив належним чином обставини скоєного позивачем правопорушення. Зазначає, що наведені позивачем доводи не спростовують факт наявності події адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, оскільки факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених 22.5 ПДР України, доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу. Звертає увагу, що договір від 05.05.2023 за № 210/23, який був укладений між Департаментом житлово комунального господарства та паливно енергетичного комплексу Харківської обласної державної адміністрації та АТ «ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1», не може вважатись рішенням військового командування та бути підставою звільнення від адміністративної відповідальності.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України).

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що згідно з постановою про адміністративне правопорушення серії АА № 00010591 від 05.07.2023 відповідальна особа допустила рух транспортного засобу з перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України. Головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дмитренком Максимом Олександровичем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України.

Так, за змістом постанови серії АА № 00010591 від 05.07.2023 о 10 год. 46 хв. 26.05.2023 за адресою М-03, км 534+863, Харківська область, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу МАЗ 6501С9, д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 11.115% (2.89 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та на відповідальну особу - ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Скориставшись правом на оскарження постанови серії АА № 00010591 від 05.07.2023 у судовому порядку, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про її скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що перевезення вантажів позивачем здійснювалось для забезпечення обороноздатності держави під час воєнного стану, що в силу абзацу 7 п. 22.5 ПДР виключає притягнення його до відповідальності.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 за № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з п. 22.5 ПДР України рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: фактичної маси (для автомобільних доріг державного значення): вантажні автомобілі: двовісний автомобіль 18 тон; навантаження на вісь: на одинарну вісь 11,5 тон.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно з ч. 1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до п. 11 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженому Постановою КМУ від 27.12.2019 за № 1174, автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 7 Порядку № 1174 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Положеннями ст. 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В силу ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту оскаржуваної постанови встановлено, що підставою притягнення позивача до відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП став факт того, що ОСОБА_1 , як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу МАЗ 6501С9, д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 11.115% (2.89 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 26 тон.

Водночас суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив із відсутності підстав притягнення позивача до відповідальності в силу положень абз. 7 п. 22.5 ПДР України.

З цього приводу колегія суддів зазначає таке.

02.11.2022 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України № 1217 від 28.10.2022, якою, у тому числі, п. 22.5 Правил дорожнього руху доповнено абзацом наступного змісту: У період воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців з дня його припинення або скасування вимоги абзаців першого та другого цього пункту не поширюються на транспортні засоби, які здійснюють перевезення вантажів з метою їх використання для забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування, в інтересах якого здійснюється таке перевезення.

Так, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан з 24.02.2022, який триває по теперішній час.

Отже, зміни, які виключають відповідальність особи, яка здійснює перевезення з метою їх використання для забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування, в інтересах якого здійснюється таке перевезення, набрали законної сили 02.11.2022.

Із матеріалів справи встановлено, що на момент винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 виконував обов`язки голови правління АТ «ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1» () на підставі протоколу наглядової ради АТ «ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1» № 0610/1 від 06.10.2022, відповідно до протоколу наглядової ради № 2909/1 від 29.09.2023 призначений головою правління, що також підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань.

Відповідно до Договору №210/23 від 05.05.2023, укладеного між Департаментом житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Харківської обласної державної адміністрації (Замовник) та АТ «ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1» (Підрядник) на будівництво фортифікаційних споруд у Харківській області, АТ «ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1» зобов`язалося своїми силами і засобами на свій ризик за завданням Замовника (відомість обсягів робіт), що є невід`ємним додатком №1 до цього Договору, виконати роботу по об`єкту: «Будівництво фортифікаційних споруд у Харківській області (об`єкт № 71/23)». У відомості обсягів робіт визначено, які саме роботи та вироби, використовуються при будівництві фортифікаційних споруд та повинні бути доставлені на об`єкт будівництва (вогневі споруди, укриття мобільні бліндажі, плити, габіони, траншеї тощо).

Згідно з товарно-транспортною накладною №001833 від 26.05.2023 автомобіль МАЗ 6501С9, д.н.з. НОМЕР_1 , 26.05.2023 здійснював перевезення ДОТ-2 плити. Пункт завантаження: виробничий підрозділ БСУ, за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 197 пункт розвантаження с. Кондрашівка Куп`янський район, час виїзду з гаражу 07,00 год час повернення 16.00 год.

Отже, як убачається з матеріалів справи, АТ «ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1», керівником якого є позивач, під час дії військового стану виконувало завдання Харківської обласної військової адміністрації та за окремими розпорядженнями з логістичного забезпечення оперативного угрупування військ «Харків», військових частин та військових підрозділів, що підтверджується: копією договору на будівництво фортифікаційних споруд у Харківській області №210/23 від 05.05.2023, де в календарних графіках визначено період проведення робіт з будівництва фортифікаційних споруд; товарно-транспортною накладною №001833 від 26.05.2023, складеною на дату виявлення правопорушення; копією листа начальника Харківського гарнізону від 22.09.2023 за № 497.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки зазначений у оскаржуваній постанові серії АА № 00010591 від 05.07.2023 транспортний засіб використовувався позивачем 05.07.2023 з метою перевезення вантажу за Договором №210/23 від 05.05.2023, укладеним між Департаментом житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Харківської обласної державної адміністрації та АТ «ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1» на будівництво фортифікаційних споруд у Харківській області, задля використання його для забезпечення обороноздатності держави, в силу положень абз. 7 п. 22.5 ПДР України вимоги абз. 1, 2 п. 22.5 ПДР України не поширюються на вказаний транспортний засіб.

Крім того, судом установлено, що на підтвердження виконання послуг з перевезення вантажу між AT «ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1» та AT «Харківська автобаза №2» укладено та підписано акт здачі-приймання наданих послуг № 01 від 26.05.2023, де зазначено, що відповідно до заявки на перевезення вантажу № 8 від 25.05.2023 ТТН АА №001833 від 26.05.2023, автоперевізником надані транспортні послуги в повному обсязі.

Стосовно аргументу відповідача, що на час винесення оскаржуваної постанови серії АА № 00010591 від 05.07.2023, автомобіль МАЗ 6501С9, д.н.з. НОМЕР_1 перебував в користуванні ПАТ «Харківська автобаза 2» на підставі договору оренди №01/07 від 01.07.2019, колегія суддів зазначає таке.

Так, Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 за № 1388.

Відповідно до абз. 1 п. 7, абз. 1 п. 8 Порядку № 1388 власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Разом з тим згідно з абз. 6 п. 16 Порядку № 1388 за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

Водночас відповідно до п. 3 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1197 від 14.11.2018, підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є:

1) визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування;

2) визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем;

3) оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом;

4) користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички);

5) користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу;

6) оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона.

Згідно з п. 21 Порядку № 1197 внесення до реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив безпосередньо власник транспортного засобу, здійснюється у сервісному центрі МВС у присутності власника транспортного засобу (його представника за довіреністю) та належного користувача.

Пунктом 23 Порядку № 1197 передбачено, що внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, якого визначив безпосередньо власник транспортного засобу, здійснюється також через: 1) вебдодаток, розміщений на офіційному вебсайті Головного сервісного центру МВС, шляхом заповнення електронної заяви за формою згідно з додатком 1 із застосуванням кваліфікованого електронного підпису власника транспортного засобу та належного користувача; 2) Єдиний державний вебпортал електронних послуг, шляхом заповнення електронної заяви у довільній формі, придатній для сприйняття її змісту, відповідно до відомостей, передбачених додатком 1, із застосуванням кваліфікованої електронної печатки технічного адміністратора Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, електронних підписів або кваліфікованих електронних підписів власника транспортного засобу та належного користувача.

В матеріалах справи відсутні дані щодо внесення до ЄДРТЗ відомостей про користувача транспортних засобів ТОВ АТ «ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1».

Колегія суддів звертає увагу, що у разі невнесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу, відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень, зокрема, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, є саме особа, за якою зареєстрований транспортний засіб, або керівник юридичної особи, за якою він зареєстрований.

Отже, ураховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що за умови відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ, при розгляді справ про адміністративні правопорушення обґрунтовано визначено суб`єктом відповідальності особу, за якою зареєстрований транспортний засіб, а саме позивача.

Стосовно доводів апелянта щодо відсутності належних та допустимих доказів того, що зафіксований транспортний засіб здійснював перевезення вантажу для обороноздатності держави, а саме рішення військового командування, як обов`язкової підстави здійснення такого перевезення, колегія суддів зазначає таке.

Аналізуючи відомість обсягів робіт (а.с. 24, 25) та календарний графік виконання робіт (а.с. 26), які становлять предмет договору щодо виконання робіт з будівництва фортифікаційних споруд, видається очевидним, що таке будівництво не може здійснюватися без рішення військового командування, а дії, пов`язані з перевезенням вантажу, були направлені саме на потреби оборони.

Крім того, листом Начальника Харківського гарнізону бригадного генерала юстиції Сергія Мельника від 22.09.2023 за № 497 повідомлено, що на виконання завдання Харківської військової адміністрації та за окремими розпорядженнями з логістичного забезпечення оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », військових частин та військових підрозділів Приватне акціонерне товариство «ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1» виготовляє загороджувальні споруди та надає транспортні послуги з перевезення загороджувальних пірамід для встановлення та укріплення споруд оборони рубежів Харківської області (а.с. 31). Додатком № 1 до зазначеного листа передбачається перелік транспортних засобів, котрі залучені до вказаних робіт, серед яких наявний і ТЗ МАЗ 6501С9 д.н.з. НОМЕР_2 .

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, що виразилось у порушенні п. 22.5 ПДР України.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що позивач у спірних правовідносинах виступав як виконавець перевезень з метою забезпечення обороноздатності держави за рішенням військового командування, на підставі чого його відповідальність у даній справі виключена положеннями абз. 7 п. 22.5 ПДР України, а отже оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

З огляду на висновки суду про скасування оскаржуваної постанови, провадження у справі підлягає закриттю.

Щодо доводів відповідача про відсутність підстав для звільнення позивача від відповідальності, оскільки рішення військової адміністрації не є рішенням військового командування, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» військовим командуванням, якому згідно з цим Законом надається право разом з органами виконавчої влади, військовими адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати заходи правового режиму воєнного стану, є: Головнокомандувач Збройних Сил України, Командувач об`єднаних сил Збройних Сил України, командувачі видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командувачі (начальники) органів військового управління, командири з`єднань, військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації.

Згідно з пп. 7 п. 4 розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 за № 512 (далі - Інструкція № 512) під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим відповідач при прийнятті спірної постанови не з`ясовував наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.03.2024 у справі № 645/5925/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк