Справа № 300/1481/24
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" червня 2024 р. справа № 300/1481/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на протиправну бездіяльність відповідача щодо непроведення службового розслідування за фактом отримання 25.07.2022 бойової травми під час виконання обов`язків військової служби.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що згідно Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 № 332, випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців внаслідок бойових уражень, або дій з боку противника є бойовими людськими втратами і обліку як нещасні випадки не підлягають, відтак норми цієї Інструкції у спірних правовідносинах застосуванню не підлягають. Крім цього представник відповідача зазначив, що рапортами начальника медичної служби начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 та начальника групи персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 підтверджено, що позивач звертався до медичного пункту зі скаргами щодо правої верхньої кінцівки, втім безпосередньо від позивача жодних рапортів чи звернень щодо проведення службового розслідування за фактом отримання ним бойового травмування (поранення) за час проходження військової служби не надходило. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. 39-44).
Позивачем подано відповідь на відзив, згідно якої вказав, що обставини викладені відповідачем у відзиві та причини травми позивача не можуть бути встановлені без проведення відповідного службового розслідування, а командир військової частини зобов`язаний організувати проведення розслідування та його документальне оформлення згідно з вимогами Інструкції, затвердженої наказом Міністерства оборони України №332 від 27.10.2021. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 52-54).
Відповідач правом подання відповіді не скористався.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, відзиві та відповіді на відзив встановив наступне.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №8 від 02.03.2022 солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (а.с. 8).
18.07.2022 солдат ОСОБА_1 вибув до складу сил та засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування агресії РФ, згідно наказу №118 від 18.07.2022 (а.с. 9).
Згідно довідки №405 від 22.02.2023 солдат ОСОБА_1 з 26.04.2022 по 13.05.2022 та з 19.07.2022 по 12.08.2022 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на території населених пунктів Покровське Дніпропетровської області та Новомиколаївка Запорізької області.
ОСОБА_1 під час проходження військової служби звернувся до медичного пункту військової частини 12.08.2022 із скаргами на порушення функції правої верхньої кінцівки.
Згідно наказу №143 від 12.08.2022 на підставі направлення начальника медичної служби вибув на стаціонарне лікування (а.с. 11).
З 16.08.2022 по 13.09.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у Клінічній лікарні "Феофанія" (а.с. 12-16).
Згідно довідки військово-лікарської комісії №278/1 від 13.02.2023 проведено медичний огляд солдата ОСОБА_1 та встановлено діагноз та причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Післятравматична (25.07.2022) невропатія правого ліктьового, серединного, променевого нервів з помірними руховими, чутливими та трофічними розладами правої верхньої кінцівки. Травма тяжкого ступеня. Травма, так, пов`язана з проходженням військової служби (довідка про обставини травми не надана)» (а.с. 21).
22.02.2023 згідно наказу №53 солдата ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (за сімейними обставинами) (а.с. 24).
19.10.2023 з метою видання наказу про призначення службового розслідування та надання довідки про обставини травми, позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою (а.с. 26, 27).
29.11.2023 позивач повторно звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою про призначення службового розслідування та надання довідки про обставини травми.
30.12.2023 відповідач листом повідомив, що оскільки із вказаного періоду минуло півтора роки, проведення відповідного комплексу заходів з метою уточнення причин і умов травмування є процесом, який за обставин мирного часу дозволив би їх проведення, проте в межах воєнного стану, у зоні проведення бойових дій з неодноразовим зміненням ввіреного району оборони військової частини, зміною (заміною) особового складу є неможливим. Також зазначено, що у поданому рапорті на звільнення позивач зазначив, що жодних претензій, скарг чи зауважень до військової частини він не має. Крім цього вказано, що у межах зазначеного періоду отримання травмування і до моменту звільнення жодного рапорту про проведення службового розслідування від позивача не надходило (а.с. 30).
Бездіяльність відповідача щодо непроведення службового розслідування позивач вважає протиправною, тому звернувся до суду з вказаним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно ч. 2-4 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.
Суд зазначає, що на момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено та діє до теперішнього часу.
З матеріалів справи встановлено, що відповідно довідки військово-лікарської комісії №278/1 від 13.02.2023 проведено медичний огляд солдата ОСОБА_1 та встановлено діагноз та причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Післятравматична (25.07.2022) невропатія правого ліктьового, серединного, променевого нервів з помірними руховими, чутливими та трофічними розладами правої верхньої кінцівки. Травма тяжкого ступеня. Травма, Так, пов`язана з проходженням військової служби (довідка про обставини травми не надана)» (а.с. 21)
Відповідно до відзиву, відповідач визнає, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та факт звернення позивача 12.08.2022 до медичного пункту військової частини зі скаргами на порушення функції правої верхньої кінцівки, після чого було видано направлення до Запорізького військового госпіталю на консультацію до невропатолога. Відповідно до рекомендацій Запорізького військового госпіталю 15.08.2022 позивачу видано направлення на стаціонарне лікування до м. Київ у лікувальний заклад «Феофанія». Як зазначає відповідач від солдата ОСОБА_1 за увесь час проходження військової служби у військовій частині з 02.03.2022 по 22.03.2023 рапортів про проведення службового розслідування за фактом отримання бойового поранення не надходило.
Оцінюючи доводи позивача про бездіяльність військової частини щодо непроведення службового розслідування за фактом отримання 25.07.2022 травми під час виконання обов`язків військової служби, суд зазначає таке.
Згідно пункту 1 розділу І Інструкції № 332, ця Інструкція визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту.
Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції № 332 ця Інструкція поширюється на військові частини та військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил.
Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців внаслідок бойових уражень або дій з боку противника є бойовими людськими втратами і обліку як нещасні випадки не підлягають.
Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, але не пов`язані з бойовими ураженнями або діями з боку противника, розслідуються згідно з вимогами цієї Інструкції.
Пунктом 1 розділу II Інструкції № 332 визначено, що розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме, обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.
Отже, Інструкцією чітко визначено, що відноситься до травм одержаних від нещасного випадку, а "дії з боку противника" в даному переліку відсутні як такі.
Суд враховує, що позивач у позовній заяві стверджує та зверненнях до відповідача від 19.10.2023 та 29.11.2023 стверджував, що ним отримана бойова травма внаслідок ворожого (ракетного) обстрілу.
Суд зазначає, що ракетно-артилерійський обстріл один із видів вогневого враження під час воєнних конфліктів, тобто є діями з боку противника в районі ведення бойових дій, а травми отримані внаслідок таких обліку, як нещасні випадки, не підлягають.
Як встановлено з матеріалів справи, обставини, про які стверджує позивач та при яких отримав травму, пов`язані з діями з боку противника в районі ведення бойових дій, про що й зазначає сам позивач у позовній заяві.
Відповідно, такі обставини отримання позивачем травми не підпадають під сферу регулювання Інструкції № 332, в якій чітко зазначено, що ця Інструкція не поширюється на військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил.
Відтак, підстави для проведення службового розслідування згідно з Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків №332 відсутні, тому відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльність військової частини щодо не проведення службового розслідування за фактом отримання позивачем поранення.
Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження настання з позивачем нещасного випадку (в розумінні Інструкції № 332), що було б підставою для призначення та проведення розслідування нещасного випадку відповідно до вимог Інструкції № 332. Натомість, згідно матеріалів справи позивач стверджує, що отримав травму, внаслідок дій з боку противника в районі ведення бойових дій, що виключає застосування до спірних правовідносин положень Інструкції № 332.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність в оскаржуваних діях відповідача ознак протиправності щодо відмови у проведенні службового розслідування стосовно травми позивача.
Також суд враховує, що з 25.07.2022 по час звільнення з військової служби (22.03.2023) позивач із рапортами чи зверненнями щодо проведення службового розслідування чи про факт отримання ним бойового поранення або внаслідок нещасного випадку до військової частини НОМЕР_1 не звертався, а тому у відповідача були відсутні підстави та обов`язок проведення службового розслідування (а.с. 47, 48).
Оскільки позивачем не доведено протиправну бездіяльність відповідача, натомість відповідачем надано докази відсутності підстав для проведення такого службового розслідування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.