Справа № 160/19613/22
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2024 року м. Дніпросправа № 160/19613/22
(суддя Боженко Н.В., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року про відмову у задоволенні заяви щодо визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду ухваленого у справі №160/19613/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26 березня 2024 року звернувся до суду з заявою щодо визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду ухваленого у справі №160/19613/22, в якій просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо не виконання судового рішення та стягнути з відповідача на користь позивача 78696, 53 грн одноразової грошової допомоги на виконання судового рішення у цій справі (а.с.116-119). Заява фактично обґрунтована тим, що відповідач на виконання вказаного рішення суду виплатив позивачу кошти, розмір яких розраховано неналежним чином.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року у задоволенні заяви відмовлено повністю.

Ухвала суду мотивовано тим, що відповідач надав платіжні інструкції на підтвердження факту переказу позивачу відповідних сум, що позивачем не заперечувалося, оскільки позивач оспорював саме розмір таких сум. Судом констатовано, що рішенням від 03 квітня 2023 року відповідача зобов`язано «нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні за 11 календарних років служби». Відповідачем вказану виплату здійснено, в т.ч. за 11 календарних років служби, відповідні розрахунки відповідачем надано. Так, відповідач використав середньоденне грошове забезпечення позивача, встановлене щодо позивача судовим рішенням (постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі №804/1382/16) 157,48 грн, яку помножено на 18 робочих днів (кількість робочих днів у місяці звільнення позивача зі служби в травні 2021 року. Після цього отриману величину (2834,64 грн) помножено на 11 років та на 50%, отримана сума виплачена позивачу, що підтверджено платіжними документами та самим позивачем. При цьому, судовим рішенням у цій справі підкреслено, що розрахунок відповідної допомоги є дискреційним повноваженням відповідача. Порушені позивачем в його заяві питання за змістом свідчать про існування нового судового спору, на який поширюється юрисдикція адміністративного суду. Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, оскаржив її в апеляційному порядку. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що судом першої інстанції не повно встановлені обставини справи, зокрема і той факт, що відповідачем виплачено позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні за 11 років в розмірі 12550,37 грн, який явно не відповідає правильності розрахунку такої допомоги за 11 років.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Водночас частиною шостою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень-відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Судовий контроль є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінним від позовного. Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 14.07.2022 року у справі №295/9823/21.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року визнано протиправною відмову Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, викладену у листі від 12.12.2022 року №21096/свк. Зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні за 11 календарних років служби. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

14 червня 2023 року вказане рішення суду набрало законної сили.

Враховуючи те, що вищезазначеним судовим рішенням в судовому порядку встановлено порушення прав позивача на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, при цьому не вирішувалося питання щодо її розміру, оскільки як зазначалося судом, розрахунок відповідної допомоги є дискреційним повноваженням відповідача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що покладені на відповідача рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року обов`язки виконано в повному обсязі.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що вимоги заяви про стягнення з відповідача на користь позивача 78696,53 грн одноразової грошової допомоги в рахунок виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року у цій справі є такими, що не відповідають правовому інституту контролю за виконанням рішення суду, визначеного приписами статті 383 КАС України, оскільки фактично виходить за межі встановлені резолютивною частиною судового рішення у цій справі, що є окремою підставою для відмови у задоволенні заяви позивача.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому ухвалу суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року у справі №160/19613/22 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 25 червня 2024 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.А. Шальєва