Справа № 400/4264/24
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 р. № 400/4264/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. у порядку письмового провадження розглянув адміністративну справу

за позовомКерівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, вул. Нікольська, 18А,м. Миколаїв,54006,

до відповідачаМиколаївського квартирно-експлуатаційне управління Командування Сил логістики Збройних Сил України, АДРЕСА_1 ,

третя особаМіністерство оборони України, просп. Повітряних Сил, 6,м. Київ,03168, просп. Повітрофлотський, 6,м. Київ,03168

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

До Миколаївського окружного адміністративного суду звернувся Керівник Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю у справі третьої особи Міністерства оборони України, в якому позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невжиття вичерпних заходів до забезпечення реєстрації права державної власності на земельну ділянку та зобов`язати вчинити дії з реєстрації речових прав на нерухоме майно, зокрема права постійного користування земельною ділянкою, загальною площею 9,4737 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оформлених відповідно до вимог закону. При цьому відсутність правовстановлюючих документів порушує передбачені державою принципи раціонального й ефективного використання та охорони земель і призводить до неефективного управління земельними ресурсами та землекористування. Просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Ухвалою суду від 08.05.2024 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання.

З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, подані письмові докази, суд,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Миколаївської міської ради народних депутатів №18/14 від 20.10.1993 для державних потреб виділено та передано у безоплатне, безстрокове та постійне користування земельну ділянку Військовій частини НОМЕР_1 площею 95600 кв. метрів, яка розміщена по АДРЕСА_2 .

На підставі Акту приймання (передачі) будівель, споруд та території військового містечка від 14.08.2014 і додатків до нього, військовою частиною НОМЕР_2 передано, а військовою частиною НОМЕР_3 прийнято військове майно та земельну ділянку загальною площею 9,3396 га яку віднесено до території військового містечка № НОМЕР_4 .

Зазначену земельну ділянку поставлено на облік у КЕВ м. Миколаєва з метою подальшого використання для розміщення військових частин і установ Міністерства оборони СРСР, правонаступником якого на території України є Міністерство оборони України.

Таким чином, земельну ділянку військового містечка №5 віднесено до земель оборони.

На даний час, відповідно до облікових документів ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку перебуває військове містечко №5 загальною площею 94737 га, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до відомостей наявності та використання земельних ділянок по Миколаївському КЕУ (Форма 405), Плану військового містечка № НОМЕР_4 Миколаївського КЕУ та Індивідуальної карти обліку земельної ділянки, у постійному користуванні знаходиться вищевказана земельна ділянка Міністерства оборони України із загальною площею 9,4737 га.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами суд виходить з наступного.

Право на звернення прокурора або його заступника до адміністративного суду в інтересах держави передбачено ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

За змістом ч.ч.4, 5 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Звернення прокурора з даним позовом зумовлено відсутністю державного органу, який уповноважений на звернення до суду з відповідним позовом для врегулювання спірних правовідносин.

Згідно з ст. 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст. 1 Закону України «Про використання земель оборони» землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України.

Підпунктом 4.2 п.4 «Інструкції з обліку земельних ділянок в органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України» встановлено, що на кожну земельну ділянку, надану землекористувачу в постійне користування, видаються правовстановлюючі документи на право постійного користування землею в порядку, установленому Земельним кодексом України. Закупівля товарів, робіт і послуг, пов`язаних із проведенням землевпорядних робіт, оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки здійснюються відповідно до законодавства про публічні закупівлі.

Відповідач діє відповідно до Положення про Миколаївське квартирно-експлуатаційне управління, затвердженого Наказом командувача Сил логістики Збройних Сил України від 27.10.2023 р. Миколаївське КЕУ є державною установою та входить до складу Збройних Сил України, яка створена з метою організації та виконання завдань інженерно-інфраструктурного забезпечення (квартирно-експлуатаційного) забезпечення військових частин, закладів, установ та організацій Міністерства оборони України та Збройних Сил України дислокованих у гарнізонах Миколаївської, Кіровоградської та Херсонської областей у мирний час та особливий період.

Стаття 3 ЗУ «Про Збройні Сили України» зазначає, що Збройні Сили України організаційно складаються з органів військового управління, об`єднань, з`єднань, військових частин, установ та організацій. Та приходить до висновку що органами на місцях є підпорядковані Міністру оборони України командири зазначених військових формувань. Це так, втім в системі органів Збройних Сил України діє метод влади-підпорядкування (субординації) або метод прямого розпорядництва, коли одна сторона відносин є юридично владною, а інша юридично підвладною.

Тому відповідно до Положення Миколаївське КЕУ безпосередньо підпорядковано командувачу Сил логістики Збройних Сил України, через Центральне управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України (далі - ЦУІІЗ), яке здійснює координацію, спрямування та контроль за діяльністю Миколаївського КЕУ.

З-поміж інших функцій, ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо забезпечення військових частин земельними ділянками здійснює організацію виготовлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що належить до земель оборони та безпосередньо здійснює супроводження державної реєстрації майнових прав на них.

Тобто, обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність правовстановлюючих документів на таку ділянку, оформлених у відповідності до вимог закону. При цьому, відсутність правовстановлюючих документів порушує передбачені державою принципи раціонального та ефективного використання, охорони земель і призводить до неефективного управління земельними ресурсами та землекористуванням.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, у користуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває земельна ділянка 9,4737 га. Правовстановлюючі документи на вищевказану земельну ділянку, що перебувають у відповідача, не оформленні.

Отже, з огляду на вищевикладене, бездіяльність відповідача щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку загальною площею 9,4737 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 є протиправною.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Врахувавши зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Зважаючи на вказане підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 53, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов керівника Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю у справі третьої особи Міністерство оборони України - задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) щодо невжиття заходів до забезпечення реєстрації права державної власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) вжити заходів щодо забезпечення реєстрації речових прав на нерухоме майно, зокрема права постійного користування земельною ділянкою, загальною площею 9,4737 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В. С. Брагар