Справа № 160/10711/24
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-
25.04.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» №889 ОСОБА_1 з 29.01.2024 року з урахуванням довідок про складові заробітної плати №120 та 119 від 25.01.2024 року.
В обґрунтування позову позивач зазначила, що позивач 28.12.2023 року звільнилася з посади державної служби та 29.12.2023 року звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України від 10.12.2015 року №889-VIII «Про державну службу». Позивач зауважує, що 29.01.2024 року вона звернулась до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням довідок про складові заробітної плати №120 та 119 від 25.01.2024 року. Позивач зауважує, що відповідачем-2 протиправно відмовлено в проведенні такого перерахунку з тих підстав, що чинним законодавством не передбачено такий перерахунок пенсії. На підставі зазначеного позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
03.05.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
13.05.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач-1 зазначив, що перерахунок пенсії державним службовцям як за Законом України «Про державну службу» так і за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачений, а тому підстави для перерахунку та виплати з 29.01.2024 року пенсії державного службовця, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» згідно оновлених довідок про складові заробітної плати відсутні. На підставі зазначеного відповідач-1 просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
20.05.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач-2 зазначив, що перерахунок пенсії державним службовцям як за Законом України «Про державну службу» так і за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачений, а тому підстави для перерахунку та виплати з 29.01.2024 року пенсії державного службовця, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» згідно оновлених довідок про складові заробітної плати відсутні. Також відповідач-2 зауважив, що з 01.01.2024 року змінились умови оплати праці держслужбовців, проте в постанову Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016 року зміни не внесено і питання врахування довідок про заробітну плату законодавчо не врегульовано. На підставі зазначеного відповідач-2 просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та відзиви на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком з 29.12.2023 року відповідно до Закону України «Про державну службу».
29.01.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просила скасувати заяву від 29.12.2023 року про перехід на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» і перевести на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» згідно довідок №119 та №120 від 25.01.2024 року.
Разом із означеною заявою ОСОБА_1 було долучено довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №120 від 25.01.2024 року та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №119 від 25.01.2024 року, видані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
З трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 28.12.2023 року звільнена з посади державної служби.
05.02.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області за принципом екстериторіальності розглянуло заяву ОСОБА_1 від 29.01.2024 року та рішенням за №7285/03-16 відмовило в перерахунку пенсії заявника.
Означене рішення обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 одержувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України №889-VIII від 10.12.2015 року, а Законом України №889-VIII від 10.12.2015 року не передбачено проведення перерахунку раніше призначених пенсій. Також в даному рішенні зазначено, що з 01.01.2024 року змінились умови оплати праці держслужбовців, проте в постанову Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016 року зміни не внесено і питання врахування довідок про заробітну плату законодавчо не врегульовано.
Непогоджуючись із означеним рішенням, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Згідно п.12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 року (далі по тексту Закон №3723, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до п.2, 3, 3-1, 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016 року, (далі по тексту Порядок №622, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII Про державну службу на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII Про державну службу (далі - Закон) мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII Про державну службу:
- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;
- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
Право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII Про державну службу не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають:
- чоловіки, які досягли віку 62 роки. До досягнення зазначеного віку право на призначення пенсії мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
61 рік - які народилися по 31 грудня 1954 р.;
61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 р. по 31 грудня 1955 р.;
- жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Державні службовці, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII Про державну службу займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII Про державну службу, мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.
Пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Отже, з огляду на положення пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII від 10.12.2015 року «Про державну службу» та пункту 2 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016 року, суд доходить висновку, що право на означену пенсію мають особи, які на день набрання чинності Закону України №889-VIII від 10.12.2015 року «Про державну службу» мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України №3723-XII від 16.12.1993 року.
Суд зауважує, що Закон України «Про державну службу» та Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016 року, не передбачають проведення перерахунку вже призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» після надання довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Також суд акцентує увагу, що позивач зверталась до відповідача-1 із заявою про скасування заяви від 29.12.2023 року про перехід на пенсію згідно Закону України «Про державну службу», проте вказаний закон не передбачає скасування заяв про призначення пенсії та скасування рішення про призначення даного виду пенсії.
Крім цього суд звертає увагу, що позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з 29.12.2023 року, отже при призначенні підлягали наданню до пенсійного органу довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), видана станом на грудень 2023 року та довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, видана станом на листопад 2023 року.
В свою чергу позивачем надано до пенсійного органу вказані довідки станом на січень 2024 року та грудень 2023 року відповідно, що не передбачено Порядком №622.
Таким чином суд доходить висновку про відсутність в даному випадку підстав для скасування попередньої заяви позивача про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та переведення позивача на вказану пенсію.
При цьому позивач по тексту позовної заяви просить здійснити перерахунок її пенсії з урахуванням вищезазначеної довідок, однак, суд звертає увагу, що позивач не зверталась до відповідача із заявою про проведення саме перерахунку її пенсії, а отже вказані позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.
Керуючись ст.77, 90, 139, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський