Справа № 420/20387/23
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/20387/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Турецької І.О. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2023 року (суддя Завальнюк І.В., м. Одеса, повний текст рішення складений 04.10.2023) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

8 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до в/ч1469, в якому просив:

- визнати протиправними дії (відмову) відповідача щодо не включення ОСОБА_1 до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 24 лютого 2022 року по 29 вересня 2022 року;

- зобов`язати відповідача включити ОСОБА_1 до списку осіб, що входять до переліку осіб, зазначених Постановою №168 та до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень та здійснити нарахування виплат додаткової винагороди ОСОБА_1 із розрахунку 100000 грн. пропорційно розрахунку на місяць у відповідності до Постанови №168 за період з 24 лютого 2022 року по 29 вересня 2022 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

На думку апелянта, суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам військової частини про те, що позивач не брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в періоди перебування його у службовому відрядженні у 8 та НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України.

Апелянт також звернув увагу, шо позивач повторного не звертався до військової частини із заявою (рапортом) та ним не були надані докази, які підтверджують безпосередню участь його у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів. Тому апелянт наголошує, що законних підстав щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів, не було.

На обґрунтування порушення норм процесуального права апелянт зазначив, що позивач дізнався або повинен був дізнатися про можливі порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів з моменту виплати йому місячного грошового забезпечення або з моменту отримання відповіді від 09.01.2023 року №13/179-23 (отримана позивачем 20.01.2023), але до суду звернувся лише 08.08.2023 з пропуском загального шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Позивач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходить службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) на посаді заступника начальника оперативного відділу штабу.

Згідно Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 10.02.2023 №2393/5/5/208, полковник ОСОБА_1 дійсно в період з 24 лютого 2022 року по 29 вересня 2022 року приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій виконував бойові (спеціальні) завдання у складі діючих на той час органів військового управління оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " в умовах безпосереднього зіткнення з противником в операційних зонах вищезазначених органів військового управління на підставі:

витягу із журналу ведення оперативної обстановки оперативної групи ІНФОРМАЦІЯ_5 від 06.03.2022 року 15/5 Р3 №413/дск

витягу із журналу ведення оперативної обстановки оперативної групи ІНФОРМАЦІЯ_5 від 26.07.2022 року №538/дск, том. 1;

витяг із наказу командувача ОСУВ " ОСОБА_2 " від 03.05.2022 року №19/дск: витяг із розподілу оперативного складу по пунктам управління ОСУВ "Олександрія", п. 218.

Згідно Довідки від 05.06.2022 №61/213 полковник ОСОБА_1 проходить службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 , він виконував та продовжує виконувати завдання в бойовому режимі у складі оперативної групи ІНФОРМАЦІЯ_6 " ІНФОРМАЦІЯ_3 " - з 24.02.2022 по 30.04.2022; оперативно- стратегічного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " 3 01.05.2022 по теперішній час. Підстава: рапорт старшого оперативної групи ІНФОРМАЦІЯ_1 на основному командному пункті ОСУВ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " від 04.06.2022 вх. №1964.

Згідно Рапорту першого заступника начальника регіонального управління - начальника штабу Південного регіонального управління від 11.12.2022 №1/5925-22-Вн, заступник начальника відділу аналітичного забезпечення та поточного планування штабу Південного регіонального управління полковник ОСОБА_1 з 24.02.2022 по 30.04.2022 очолював оперативну групу Південного регіонального управління ДПСУ на основному командному пункті оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", а з 01.05.2022 по 29.09.2022 очолював оперативну групу Південного регіонального управління ДПСУ на основному командному пункті оперативно-стратегічного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_4 ". У відповідності до бойового розпорядження Командувача Об`єднаних Сил Збройних Сил України від 25.02.22 №313/20/87т. бойового завдання начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 25.02.2022, бойового наказу ІНФОРМАЦІЯ_5 від 03.06.2022 №7/т АГ "Про направлення оперативних груп", оперативної директиви Головнокомандуючого Збройних Сил України №314 від 04.03.2022, бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України №20/510/ПТУ від 06.03.2022, наказу Командувача оперативно-стратегічного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " від 03.05.2022 №19дск "Про розподіл оперативного складу основного командного пункту оперативно-стратегічного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " по пунктах управління" приймав безпосередню участь у забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій (накази Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.03.2022 №3 (зі змінами від 02.04.2022 №17), від 02.04.2022 №18, від 02.05.2022 №21, від 04.06.2022№32, від 05.07.2022 №37, від 06.08.2022 №51. від 03.09.2022 №61-ОД, від 04.10.2022 №71-ОД, від 04.11.2022 №81-ОД), виконував бойові (спеціальні) завдання на лінії бойового зіткнення, перебуваючи у складі діючих на той час органів військового управління (оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " і оперативно-стратегічного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_4 ").

Документальне підтвердження участі у зазначених заходах (з урахуванням знищення (спалення) в Південному регіональному управлінні протягом 24-26.02.2022 документів та матеріальних носіїв секретної інформації), визначено (підтверджується) у: 1) Бойовому наказі ІНФОРМАЦІЯ_5 від 03.06.2022 №7/т АГ "Про направлення оперативних груп"; 2) Довідці ОСУВ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " від 05.06.2022 №61/213; 3) Наказі Командувача оперативно-стратегічного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " від 03.05.2022 №19дск "Про розподіл оперативного складу основного командного пункту оперативно-стратегічного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_4 "; 4) Журналах бойових дій Південного регіонального управління: том 1, 2, 8 інв. №524-гриф (том 1 - на 98 арк., в період з 14.02.2022 по 29.04.2022; том 2 - на 166 арк., в період з 29.04.2022 по 11.08.2022; том 8 на 200 арк., в період з 11.08.2022 по 11.11.2022); 5) Журналах ведення оперативної обстановки оперативної групи Південного регіонального управління ДПСУ: розпочатий 06.03.2022, закінчений 26.07.2022 (стор. 1-60, інв. №15/5 Р3 №413 (гриф); розпочатий 26.07.2022 стор. (1-35, інв. №538 (гриф); 6) Бойових розпорядженнях оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " і оперативно-стратегічного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", надісланих з 24.02.2022 по 29.09.2022 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 ; 7) Розподілу оперативного складу Південного регіонального управління на пунктах управління.

09.12.2022 полковник ОСОБА_3 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 з рапортом №42/5903 щодо поновлення законних прав і інтересів, пов`язаних з виплатою додаткової винагороди в розмірі 70000 грн. на місяць.

Листом ПдРУ від 09.01.2023 №43/179-23 ОСОБА_1 повідомлено про відсутність підстав для нарахування збільшеної додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн (із розрахунку на місяць) та про необхідність надання документів, визначених пунктом 3 наказу АДПСУ №164-АГ від 23.03.2022 року та пунктами 4, 5 наказу АДПСУ №392-АГ від 30.07.2022 року.

Згідно рапорту першого заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.03.2023 №25/2071/23-Вн до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено наступне: " ОСОБА_4 набув права на виплату збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди за безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту, безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій, виконував бойові (спеціальні) завдання у складі діючого на той час органу військового управління (оперативно-стратегічного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_4 "). 10.12.2022 рапорт з відповідним клопотанням №1/5925-22-Вн про виплату полковнику ОСОБА_5 подавався полковником ОСОБА_6 та не був реалізований. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням листа ПРУ від 09.01.2023 №43/179-23, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", прошу розпорядження про виплату полковнику ОСОБА_5 додаткової винагороди в розмірі 70 000.00 грн. на місяць пропорційно часу за період з 01.08.2022 по 29.09.2022, згідно викладеного розрахунку: з 24.02.2022 по 31.07.2022".

Згідно рапорту першого заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.03.2023р. №25/2070/23-Вн до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено наступне: " ОСОБА_4 набув права на виплату збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди за безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту, безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій, виконував бойові (спеціальні) завдання у складі діючого на той час органу військового управління (оперативно-стратегічного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_4 "). 10.12.2022 рапорт з відповідним клопотанням №1/5925-22-Вн про виплату полковнику ОСОБА_5 подавався полковником ОСОБА_6 та не був реалізований. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням листа ПРУ від 09.01.2023 №43/179-23. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", прошу розпорядження про виплату полковнику ОСОБА_5 додаткової винагороди в розмірі 70 000.00 грн. на місяць пропорційно часу за період з 01.08.2022 по 29.09.2022, згідно викладеного розрахунку: з 01.08.2022 по 08.08.2022р. та з 19.08.2022р. по 29.09.2022р. Всього 50 діб".

Згідно службової записки №43/2193/23-Вн заступника начальника штабу начальника відділу організаційно-мобілізаційної роботи та повсякденної діяльності штабу до першого заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо клопотань, викладених в рапортах від 12.03.2023р. №25/2070/23-Вн та від 12.03.2023р. №25/2071/23-Вн, зазначено, що при обранні бюджетних зобов`язань на 2023 рік не враховано необхідність виконання виплат розміру збільшеної додаткової винагороди полковнику ОСОБА_7 за 2022 рік, бюджетні асигнування на таку виплату в поточному 2023 році не передбачені. Відповідно до п.4 ст.48 Бюджетного Кодексу України, зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань не вважаються бюджетними зобов`язаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюється. Фактичні видатки, в т.ч. на додаткову винагороду, здійснюються лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах, відповідно виплата за 2022 рік у 2023 не може здійснюватися у зв`язку з відсутністю бюджетних зобов`язань.

На адвокатський запит вих. №77 від 05.07.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) щодо надання інформації про нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн. у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за безпосередню участь полковника ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій та виконання бойових (спеціальних) завдань у складі діючих на той час органів військового управління (оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", оперативно-стратегічного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_4 ") в умовах безпосереднього зіткнення з противником в операційних зонах вищезазначених органів військового управління за період з 24.02.2022 по 29.09.2022, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військової частини НОМЕР_1 ) надано архівну відомість №1469-36 за період з лютого 2022 р. по вересень 2022 р. (Відповідь ПРУ №32/5116-23-Вих. від 26.07.2023). Виплата полковнику ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 70000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у бойових діях здійснена не була.

Зазначені обставини зумовила ОСОБА_1 звернутися до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно не включено позивача до наказів про виплату додаткової винагороди, адже його безпосередня участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів підтверджується належним доказами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступного.

Так, частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно абзацу першого частини четвертої статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

За абзацом другим частини четвертої статті 9 Закону №2011-XII порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан.

Крім того, Президент України Указом від 24 лютого 2022 року №69/2022 "Про загальну мобілізацію", на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України та відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановив оголосити та провести загальну мобілізацію.

Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" Кабінет Міністрів України [зобов`язаний] невідкладно: 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" Кабінету Міністрів України доручено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

Кабінет Міністрів України на виконання цих указів Президента України ухвалив Постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168, якою, серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (у первинній редакції) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згодом цей пункт Постанови №168 був змінений згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 07 березня 2022 року №217, від 22 березня 2022 року №350, від 01 квітня 2022 року №400, від 01 липня 2022 року №754, від 07 липня 2022 року №793.

Зокрема, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793 (яка, згідно з пунктом 2, набирає чинності з дня її опублікування [19 липня 2022 року] та застосовується з 24 лютого 2022 року) у пункті 1 Постанови №168: "1) в абзаці першому слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно" замінити словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць";

2) доповнити пункт після абзацу першого новим абзацом такого змісту: "Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення." ;

2. Абзац шостий пункту 2 після слів "під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану" замінити словами "у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів".

3. Доповнити постанову пунктом 2-1 такого змісту: "2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.".

Згідно з наказом Міністра оборони України від 01 квітня 2022 року №98, (який, як у ньому зазначено, застосовується з 24 лютого 2022 року) внесені зміни до Порядку №260 шляхом доповнення розділу І пунктом 17, відповідно до якого на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Для врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови №168, Міністр оборони України видав, зокрема, Окреме доручення від 25 березня 2022 року №248/1298, Окреме доручення від 23 червня 2022 року №912/з/29 (доведено до відома кожної окремої військової частини (установи) телеграмами).

За пунктом 1 Окремого доручення Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298 (яке діяло до 01 червня 2022 року) під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів" (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно- розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

Згідно з пунктом 2 Окремого доручення Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298 на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

За пунктом 3 Окремого доручення від 25 березня 2022 року №248/1298 райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

Згідно з пунктом 4 Окремого доручення Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298 командирам військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цієї телеграми.

Пунктом 5 Окремого доручення Міністра оборони України від 25 березня 2022 року №248/1298 передбачено, що виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі - військові частини) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Згідно з пунктом 1 Окремого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року № 912/з/29 14 (яке, згідно з пунктом 14, має застосовуватися з 01 червня 2022 року (крім абзацу третього пункту 1, абзацу четвертого пункту 7 та підпункту 9.11 пункту 9 (в частині виплати додаткової винагороди військовослужбовцям за час проходження підготовки (навчання) за кордоном щодо порядку застосування, обслуговування та ремонту різних видів озброєння та військової/спеціальної техніки) цього доручення, які застосовуються з 24 лютого 2022 року) під терміном "безпосередня участь Військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів" (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями.

У пункті 3 Окремого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року №912/з/29 14 зазначено: "Райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Генеральному штабу Збройних Сил України довести до військ затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України перелік органів військового управління (штабів угрупування військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, що мають право видавати довідки про підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або заходах відряджених до цих органів військовослужбовців за формою, наведеною в додатку №4 до цього доручення".

Як вбачається з матеріалів справи, позивач очолював ІНФОРМАЦІЯ_1 на основному командному пункті оперативного- стратегічного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " та оперативну групу ІНФОРМАЦІЯ_1 на основному командному пункті оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " з 24 лютого 2022 року по 11 травня 2022 року; з 18 травня 2022 року по 14 червня 2022 року; з 28 червня 2022 року по 08 серпня 2022 року; з 19 серпня 2022 року по 29 вересня 2022 року.

Позивач перебував у службовому відряджені на підставі:

Бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 24.02.22 №39/304/2729;

Бойового розпорядження Командувача Об`єднаних Сил Збройних Сил України від 25.02.22 №313/20/87т;

Оперативна директива Головнокомандувача Збройних Сил України від 04.03.22

№314;

Бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 06.03.22 №20/510/ПУ;

Наказ Командувача оперативного-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » 03.05.22 №19дск «Про розподіл оперативного складу основного командного пункту оперативного-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по пунктах управління»;

Бойовий наказ ІНФОРМАЦІЯ_5 від 03.06.22 №7т-АГ "Про направлення оперативних груп".

Згідно рапорту першого заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.03.2023 №25/2071/23-Вн до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено наступне: " ОСОБА_4 набув права на виплату збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди за безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту, безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій, виконував бойові (спеціальні) завдання у складі діючого на той час органу військового управління (оперативно-стратегічного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_4 "). 10.12.2022 рапорт з відповідним клопотанням №1/5925-22-Вн про виплату полковнику ОСОБА_5 подавався полковником ОСОБА_6 та не був реалізований. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням листа ПРУ від 09.01.2023 №43/179-23, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", прошу розпорядження про виплату полковнику ОСОБА_5 додаткової винагороди в розмірі 70 000.00 грн на місяць пропорційно часу за період з 01.08.2022 по 29.09.2022, згідно викладеного розрахунку: з 24.02.2022 по 31.07.2022".

Згідно рапорту першого заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.03.2023р. №25/2070/23-Вн до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено наступне: " ОСОБА_4 набув права на виплату збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди за безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту, безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій, виконував бойові (спеціальні) завдання у складі діючого на той час органу військового управління (оперативно-стратегічного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_4 "). 10.12.2022 рапорт з відповідним клопотанням №1/5925-22-Вн про виплату полковнику ОСОБА_5 подавався полковником ОСОБА_6 та не був реалізований. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням листа ПРУ від 09.01.2023 №43/179-23. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", прошу розпорядження про виплату полковнику ІНФОРМАЦІЯ_7 додаткової винагороди в розмірі 70 000.00 грн. на місяць пропорційно часу за період з 01.08.2022 по 29.09.2022, згідно викладеного розрахунку: з 01.08.2022 по 08.08.2022р. та з 19.08.2022р. по 29.09.2022р. Всього 50 діб".

Ретельно дослідив матеріалами справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані рапорти є належним документальним підтвердженням безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів.

Ураховуючи подання відповідних рапортів першого заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів позивача із зазначенням кількості днів, періодів участі позивача у таких діях та заходах, є правильним висновок суду першої інстанції про наявність у позивача права, а у відповідача відповідного обов`язку на збільшення додаткової винагороди до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 24 лютого 2022 по 29 вересня 2022 року, відповідно до п. 1 Постанови №168.

Таким чином доводи апелянта про неповне з`ясування судом обставин справи та порушення норм матеріального права не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду даної справи.

Щодо доводів апелянта стосовно строків звернення до суду, то норми КАС України передбачають можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Водночас у зазначених положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Умови проходження більшості видів публічної служби, зокрема й у питаннях щодо оплати праці, регулюються як спеціальним законодавством, так і загальними нормами трудового законодавства, тобто нормами законодавства про працю.

Разом із цим, частиною другою статті 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Конституційний Суд України неодноразово надавав офіційне тлумачення частини другої статті 233 КЗпП України.

Так, у Рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 КЗпП України, статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" зазначено, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, не обмежується будь-яким строком.

У пункті 2.1 мотивувальної частини вказаного Рішення Конституційний Суд України розкрив сутність вимог працівника до роботодавця, зазначених у частині другій статті 233 КЗпП України, строк звернення до суду, з якими не обмежується будь яким-строком.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

З огляду на те, що вказаним Рішенням Суд надавав офіційне тлумачення частини другої статті 233 КЗпП України, у редакції до змін, внесених у вказану статтю Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, відповідно до якої звернення до суду не обмежувалося будь-яким строком, однак після внесення вказаних змін, у справах про виплату працівнику всіх сум, що належать йому при звільненні, було встановлено тримісячний строк звернення до суду.

Отже, до 19 липня 2022 року Кодекс законів про працю України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Ураховуючи, що на момент виникнення спірних правовідносин (набуття позивачем право на отримання спірної грошової винагороди), частина друга статті 233 КЗпП України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком.

З огляду на викладене, доводи апелянта про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду є помилковими.

Підсумовуючи викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не містять належних чи переконливих аргументів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову. Адже суд першої інстанції правильно та повно з`ясував усі обставини справи та надав їм юридичну оцінку.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.О.Турецька

Суддя Ю.В.Осіпов