Справа № 520/2730/23
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 р. Справа № 520/2730/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2023, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., м. Харків, по справі № 520/2730/23

за позовом ОСОБА_1

до Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" , Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради, до Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив суд, зокрема:

- визнати незаконними дії відповідача Комунального підприємства охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» щодо відмови залікувати ОСОБА_1 періоду інвалідності з 01 травня 2021 року по 30 листопада 2021 року;

- зобов`язати Комунальне підприємство охорони здоров`я «Обласний центр медико- соціальної експертизи» залікувати ОСОБА_1 період інвалідності з 01 травня 2021 року по 30 листопада 2021 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2023 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю.

Позивач, не погодившись з вищевказаними рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та неправильне застосування норм процесуального права, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2023 по справі № 520/2730/23 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та постанови Кабінету Міністрів України №390 від 30.03.2022 щодо внесення змін стосовно строку повторного огляду осіб з інвалідністю та продовження строку дії медичних документів в умовах воєнного стану. Вказує, що постанова Верховного Суду у справі №500/1912/22 є нерелевантною даній справі.

Крім того, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2023 закрито провадження у справі 520/2730/23 в частині позовних вимог за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2024 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2023 по справі № 520/2730/23 відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач є інвалідом з дитинства з 1994 року. Діагноз "Цукровий діабет І тип, важка форма, лабільний перебіг зі схильністю до гіпоглікемічних станів в стадії декомпенсації", призначена постійна інсулінотерапія.

22 квітня 2019 року позивач в черговий раз пройшов огляд Індустріальною міжрайонною медико-експертною комісією, встановлено ІІ групу інвалідності особи з інвалідностю дитинства, строком до 09 квітня 2021 року.

Позивачем було пропущено строк для чергового огляду. Наступний огляд було пройдено 19.07.2022. Підтверджено ІІ групу інвалідності особи з інвалідностю дитинства.

15.11.2022 позивач звернувся до КЗОЗ "Обласний центр медико-соціальної експертизи", з заявою про зарахування періоду інвалідності.

КЗОЗ "Обласний центр медико-соціальної експертизи" надав відмову вих.№01-13/508 від 06.12.2022, у зарахуванні по групі інвалідності з 01.05.2021 по 30.11.2021, звертаючи увагу, що даний період може бути зарахований при наданні позивачем документів, що підтверджують поважність причин не проходження МСЕК за вказаний період.

Також позивачем були подані медичні виписки, за якими до періоду інвалідності було враховано період з 01.12.2021 до 31.01.2022.

Не погоджуючись з такою позицією позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи", суд першої інстанції виходив з відсутності доказів поважності пропуску строку та дійшов висновку, що відмова Комунального підприємства охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» є правомірною.

Колегія суддів погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 69 Основ законодавства України про охорону здоров`я експертиза стійкого розладу функцій організму здійснюється медико-соціальними експертними комісіями, які встановлюють ступінь та причину інвалідності, складають (коригують) індивідуальну програму реабілітації інваліда, в якій визначають реабілітаційні заходи відповідно до Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні". Порядок організації та проведення медико-соціальної експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» медико-соціальна експертиза - це визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров`я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров`я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.

У відповідності до статті 3 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлено, що інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських організацій інвалідів.

Процедуру проведення медико-соціальної експертизи визначає Положення про медико-соціальну експертизу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 (далі Положення № 1317).

Згідно абзацу першого підпункту 1 пункту 11 Положення № 1317 міські, міжрайонні, районні комісії визначають, зокрема, ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків.

Відповідно до пункту 15 Положення № 1317 комісії проводять своєчасно огляд (повторний огляд) осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за місцем їх проживання або лікування, у тому числі за місцем їх проживання або місцем перебування у закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб, звільнених з місць позбавлення волі, за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після пред`явлення паспорта чи іншого документа, що засвідчує особу.

Відповідальність за якість медичного обстеження, своєчасність та обґрунтованість направлення громадян на медико-соціальну експертизу покладається на керівника лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я (пункт 18 Положення № 1317).

Комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою (пункт 19 Положення № 1317).

Комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України (пункт 20 Положення № 1317).

Відповідно до абзацу першого пункту 24 Положення № 1317 комісія видає особі, яку визнано особою з інвалідністю або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, довідку та індивідуальну програму реабілітації і надсилає у триденний строк виписку з акта огляду комісії органові, в якому особа з інвалідністю перебуває на обліку як отримувач пенсії чи державної соціальної допомоги (щомісячного довічного грошового утримання), що призначається замість пенсії, та разом з індивідуальною програмою реабілітації - органові, що здійснює загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виписку з акта огляду комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у наданні додаткових видів допомоги.

Згідно абзацу першого пункту 22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого тією ж постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 (надалі Порядок № 1317) повторний огляд осіб з інвалідністю з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров`я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 № 561 затверджено Інструкцію про встановлення груп інвалідності, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.11.2011 за № 1295/20033 (надалі Інструкція № 561).

У відповідності до положень пункту 1.13 Інструкції № 561 інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) такого потерпілого встановлюється до першого числа місяця, що настає за місяцем, на який призначено повторний огляд.

За приписами пункту 1.15 Інструкції № 561 якщо строк переогляду особи пропущено з поважних причин, інвалідність поновлюється МСЕК з дня її зупинення, але не більше ніж за три роки.

В обґрунтування своїх вимог до Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" позивач посилається на те, що строк на переогляд МСЕК був пропущений з поважних причин в період дії карантину.

У позовній заяві позивач вказує, що пропущення строку було обумовлене хворобою та перебуванням на стаціонарн6ому лікуванні, зокрема з січня 2021 року.

За правилом статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що в матеріалах судової справи відсутні жодні докази, що підтверджують факт перебування на стаціонарному лікуванні медичних закладів чи звернення до лікарів у через хворобу, на які він посилається, протягом спірного періоду.

Позивачем такі докази ні до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного перегляду надано не було.

У зв`язку з зазначеним колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не надавав до Комунального підприємства охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» документи на підтвердження причин пропуску строку переогляду.

За таких обставин колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова Комунального підприємства охорони здоров`я «Обласний центр медико-соціальної експертизи» є правомірною.

В частині доводів апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції положень Закону України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (СОVID-19)", яким розділ XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" було доповнено пунктом 14-6, яким передбачено, що у разі пропуску в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико-соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю, колегія суддів зауважує наступне.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" стосуються відмови відповідача у поновленні позивачу інвалідності з дня її зупинення у зв`язку з пропуском строку переогляду.

Натомість зміни, що були внесені вищевказаним Законом № 540-IX, стосувалися змін в законодавстві стосовно порядку виплати пенсій по інвалідності та також допомоги за нормами Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» у випадку, якщо строк повторного переогляду припадав на період карантинних заходів (СОVID-19).

При цьому жодних змін в частині порядку здійснення повторних переоглядів осіб з інвалідністю, так само як і щодо продовження строку дії деяких медичних документів у зв`язку з вжиттям карантинних заходів (СОVID-19), законодавство не зазнало.

Колегія суддів вважає необхідним також зауважити, що автоматичне продовження виплати пенсій чи соціальної допомоги попри нездійснення особою у передбачений строк повторного переогляду не є тотожним автоматичному продовженню такій особі статусу чи групи інвалідності. При цьому положень щодо продовження особи інвалідності за минулий час, якщо повторний огляд було пропущено після запровадження карантинних заходів (СОVID-19) незалежно від причин такого пропуску законодавство не містять.

Колегія суддів також не приймає до уваги доводи апелянта на неврахування судом першої інстанції положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.2022 № 390 «Про внесення до деяких постанов Кабінету Міністрів України змін щодо строку повторного огляду осіб з інвалідністю та продовження строку дії деяких медичних документів в умовах воєнного стану», якою передбачено особливості повторного огляду особам з інвалідністю в період дії військового стану, та встановлено, що повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану. При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.

Так, як вбачається з матеріалів справи, за результатами чергового переогляду позивачу було встановлено інвалідність строком до 09 квітня 2021 року.

Натомість воєнний стан в Україні було запроваджено з 5:30 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було підтримано Верховною Радою України.

Тобто, строк повторного огляду (переогляду) позивача припадав не на період на період дії воєнного стану на території України, тому вищевказані приписи Постанови № 390 не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2023 по справі № 520/2730/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Любчич С.П. Жигилій