Справа № 160/30731/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2023 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправним та скасувати рішення Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 06.10.2023 р., яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні соціальної допомоги;
- зобов`язати Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпропетровської міської ради призначити ОСОБА_1 з 23.08.2023 р. компенсацію як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проживає однією сім`єю та здійснює постійний догляд за своєю тіткою ОСОБА_2 , яка є особою, що за станом здоров`я потребує стороннього догляду, відтак потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 р. вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, а саме: надати належні докази надсилання іншим учасникам справи копій позовної заяви та всіх доданих до неї документів.
На виконання ухвали суду від 28.11.2023 р., позивач 05.12.2023 р. усунув означені недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
18 січня 2024 року від Лівебережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони просили відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що він пов`язаний спільним побутом та має взаємні права та обов`язки з ОСОБА_2
24 січня 2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримав свої позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Суд встановив, що
Згідно з висновком від 06.02.2023 р. № 17/14 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, ОСОБА_2 рекомендовано соціальні послуги з догляду вдома.
23 серпня 2023 р. ОСОБА_2 , місце проживання якої АДРЕСА_2 , підписала заяву, адресовану структурному підрозділу з питань соціального захисту населення Дніпровської міської об`єднаної територіальної громади, про згоду отримувати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від ОСОБА_1
23 серпня 2023 р. ОСОБА_1 , місце проживання якої АДРЕСА_3 , підписав заяву, адресовану структурному підрозділу з питань соціального захисту населення Дніпровської міської об`єднаної територіальної громади, про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 .
Відповідно до листа ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 30.08.2023 р., ОСОБА_2 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, як отримувач пенсії за віком.
Згідно з актом від 06.09.2023 року № 190 про проведення обстеження сім`ї, особа, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі: ОСОБА_1 , проживає у АДРЕСА_3 . Висновок-рекомендація: За даною адресою проживає ОСОБА_1 разом з дружиною та дітьми.
Згідно з актом від 06.09.2023 року № 190 про проведення обстеження сім`ї, особа, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі: ОСОБА_1 , проживає у АДРЕСА_3 ; особа, якій надаються соціальні послуги на непрофесійній основі: ОСОБА_2 ; обстеження проведено за адресою: АДРЕСА_2 ; соціальні послуги з догляду надаються щоденно. Висновок-рекомендація про призначення (не призначення) компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основу: Рекомендовано призначити компенсацію ОСОБА_1 , який надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній оснгові ОСОБА_2
25 вересня 2023 року ОСОБА_2 подала заяву до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, в якій повідомила, що ОСОБА_1 здійснює за нею догляд, вони є однією сім`єю і вона потребує догляду.
25 вересня 2023 року позивач подав заяву до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, в якій просив призначити йому відповідну компенсацію як фізичній особі, яка надає соціальні послуги догляду на непрофесійній основі.
Згідно з рішенням про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 06.10.2023 року заявник ОСОБА_1 не має права на компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, оскільки він не є особою із числа членів сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Як вбачається з повідомлення № 2722 ОСОБА_1 повідомлено про відмову в призначенні соціальної допомоги відповідно до п. 1 Постанови КМУ від 23.09.2022 р. № 859 з таких підстав: заявник не є особою із числа членів сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах регламентовано Законом України від 17.01.2019 року
№ 2671-VIII «Про соціальні послуги» (далі Закон 2671).
Частинами 6, 7 статті 13 вказаного закону передбачено, що фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є:
1) особами з інвалідністю I групи;
2) дітьми з інвалідністю;
3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями;
4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися;
5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.
Фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.
Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації за догляд затверджує Кабінет Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого Постановою КМ України від від 23.09.2020 р. № 859 (далі Порядок 859) передбачено, що цей Порядок встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги) особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (далі - соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі) та є, зокрема, невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися.
Пунктом 5 Порядку 859 передбачено, що до складу сім`ї фізичної особи, яка звертається за призначенням компенсації, включаються чоловік, дружина, діти віком до 18 років, а також діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (в тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю. При цьому діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти до досягнення 23 років і не мають власних сімей, включаються до складу сім`ї незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування. До складу сім`ї фізичної особи, яка надає соціальні послуги, що звертається за призначенням компенсації, не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні, та непрацездатні особи.
Відповідно до положень пункту 14 Порядку 859 для підтвердження факту спільного проживання з особою, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, та догляду за нею складається акт про проведення обстеження сім`ї фахівцями уповноваженого органу. Форма акта про проведення обстеження сім`ї затверджується Мінсоцполітики. Якщо фізична особа надає соціальні послуги за місцем проживання/перебування особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, але має інше зареєстроване місце проживання, обстеження сім`ї для встановлення факту догляду є обов`язковим.
Наказом Мінсоцполітики від 29.01.2021 р. № 37 «Про затвердження форм документів, необхідних для призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» затверджено, зокрема, форму акта про проведення обстеження сім`ї.
Зі змісту наведених норм вбачається, що призначення компенсації передбачена для тих фізичних особі, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.
При цьому, факт проживання з особою, якій надаються соціальні послуги з догляду, має підтверджувати акт про проведення обстеження сім`ї, форма якого затверджена Мінсоцполітики.
Як встановлено, структурним підрозділом з питань соціального захисту складено два акта проведення обстеження сім`ї, за формою, затвердженою Мінсоцполітики, які датовані однією датою та з одним номером від 06.09.2023 р. № 190.
Згідно з даними одного із зазначених актів, який складений стосовно ОСОБА_1 за місцем проживання: АДРЕСА_3 , за цією адресою проживає ОСОБА_1 разом з дружиною та дітьми.
Згідно з даними іншого акта про проведення обстеження сім`ї, особа, якій надаються соціальні послуги на непрофесійній основі, ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 .
Отже, з актів про обстеження сім`ї не вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають спільно. Навпаки, цими актами підтверджено, що ОСОБА_1 проживає разом з дружиною та дітьми за адресою АДРЕСА_3 , натомість ОСОБА_2 проживає за іншою адресою: АДРЕСА_2 .
Як зазначалось, пунктом 14 Порядку 859 передбачено конкретний документ для підтвердження факту спільного проживання з особою, якій надаються соціальні послуги з догляду - акт про проведення обстеження сім`ї. При цьому, якщо особи проживають за різними адресами реєстрації складення такого акта є обовязковим.
Частиною 2 статті 74 КАС України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Таким чином, визначаючи, чи проживають спільно особа, яка надає послуги з догляду та особа, які надають послуги, суд повинен виходити з того, що такі обставини мають бути підтверджені саме певними засобами доказування актом про обстеження сім`ї.
Проте, з актів про обстеження сім`ї вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають не спільно, а окремо.
Вказана обставина унеможливлює призначення компенсації, оскільки частиною 6 статті 13 Закону 2671 передбачено, що фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.
Порядок 859 також передбачає, що компенсація за догляд призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Позивач у відповіді на відзив зазначає, що має місце порушення принципу юридичної визначеності, якість закону низька, у зв`язку з чим, закон чітко не регламентує необхідних умов для призначення компенсації та не розкриває змісту таких понять, як наявність спільного побуту, взаємних прав та обов`язків.
З цього приводу суд зазначає, що законодавством чітко встановлено, що факт спільного проживання у спірних правовідносинах має фіксуватись актом про обстеження сім`ї. Щодо змісту таких понять, як наявність спільного побуту, взаємних прав та обов`язків, суд зазначає, що враховуючи той факт, що законом не передбачено певних конкретно визначених засобів доказування, тож ці обставини доказуються у загальному порядку, тобто шляхом надання доказів, що містять будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Водночас суд зазначає, що сам лише факт окремого проживання у спірних правовідносин, згідно із законодавством, унеможливлює надання компенсації. До того ж, доказів в підтвердження наявності спільного побуту, взаємних прав та обов`язків також не надано.
Також у відповіді на відзив зазначає, що його квартира та квартира, де проживає ОСОБА_2 є сусідніми та окремими лише за документами, але конструктивно поєднані між собою територією для спільного користування, що фактично є одним місцем проживання та на практиці використовується спільно всіма членами сім`ї, що було наочно зрозуміло під час проведення обстеження.
Суд не може погодитись із вказаними доводами позивача, оскільки вони не підтверджені жодними доказами.
Враховуючи встановлені обставини та з огляду на їх правове регулювання, суд дійшов висновку відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко