Справа № 560/4304/24
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4304/24
РІШЕННЯ

іменем України

26 червня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Польового О.Л. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Адміністрації Державної Спеціальної служби транспорту про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Хмельницького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Адміністрації Державної Спеціальної служби транспорту про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позивач вважає, що командування військової частини протиправно не перевело його для проходження служби до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також на думку позивача Адміністрація Державної Спеціальної служби транспорту не розглянула у строк, встановлений Законом України "Про звернення громадян" та наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 №735, рекомендаційний лист ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.12.2023 №416548.

Військова частина у відзив на позов не погодилась з доводами позивача, просила відмовити у задоволенні позову. Крім цього відповідач повідомив, що позивач звільнений з військової служби, у зв`язку з чим позовні вимоги є безпідставними.

Адміністрація Державної Спеціальної служби транспорту не скористалась правом на подачу відзиві на позов.

Хмельницький окружний адміністративний суд розглядає адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини справи.

19.01.2023 ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації та направлений для проходження служби до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.01.2023 №20 позивач зарахований на військову службу за призовом під час мобілізації до списків особового складу та призначений на посаду стрільця 1 відділення охорони 4 взводу охорони 5 роти охорони 1 батальйону охорони.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2023 №313 позивач призначений на посаду сапера розмінування 3 відділення розмінування 4 роти розмінування батальйону розмінування.

Згідно з довідкою МСЕК ХМ №138455 позивачу встановлена ІІІ група інвалідності.

Відповідно до довідки ВЛК від 06.12.2023 №4283 позивач визнаний обмежено придатним до військової служби, а саме придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, ІНФОРМАЦІЯ_3 , установах, організаціях, навчальних закладах.

ІНФОРМАЦІЯ_4 надіслав до військової частини НОМЕР_1 рекомендаційний лист від 29.12.2023 №416548, в якому просив командира військової частини клопотати про призначення позивача на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з цим, 30.12.2023 позивач подав рапорт про переведення його для проходження подальшої служби відповідно до частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію" як особу з інвалідністю ІІІ групи. У вказаному рапорті позивач просив врахувати довідку ВЛК та рекомендаційний лист ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.12.2023 №416548.

Відповідно до наказу від 22.02.2024 №19/РС та наказу від 22.02.2024 №53 позивач призначений на посаду стрільця 2 відділення охорони 1 взводу охорони 4 роти охорони 4 батальйону охорони.

Не погоджуючись з діями відповідачів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Частиною другою статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Положеннями частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму рішенні від 14.12.2011 №19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи - позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

Адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

З огляду на викладене, суд повинен пересвідчитись у наявності в особи, яка звернулась за захистом своїх прав у судовому порядку, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним.

Встановлення факту наявності порушення права, свободи чи інтересу особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковим під час судового розгляду.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Суд враховує, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2024 №158 ОСОБА_1 звільнений з військової служби в запас згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу за станом здоров`я.

Таким чином, на час розгляду справи по суті позивач не є військовослужбовцем, тому оскаржуваний ним наказ від 22.02.2024 №19/РС не несе будь-яких правових наслідків, які б порушували його права, свободи чи інтереси, у зв`язку з чим, не потребує додаткового скасування у судовому порядку.

Оскільки ОСОБА_1 звільнений з військової служби, тому позовна вимога про зобов`язання відповідача направити позивача для вирішення питання для подальшого проходження служби до ІНФОРМАЦІЯ_1 є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Позивач також просив визнати протиправною бездіяльності Адміністрації Державної Спеціальної служби транспорту щодо не розгляду у строк, встановлений Законом України "Про звернення громадян" та наказу Міністерства оборони України від 28.12.2016 рекомендаційного листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29.12.2023 №416548.

Вирішуючи вказану вимогу, суд враховує, що правовідносини щодо розгляду рекомендаційного листа від 29.12.2023 №416548 виникли між ІНФОРМАЦІЯ_4 та Адміністрацією Державної Спеціальної служби транспорту.

Тобто, в цьому випадку суб`єктом звернення до Адміністрації Державної Спеціальної служби транспорту є саме ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому розгляд або нерозгляд Адміністрацією рекомендаційного листа від 29.12.2023 №416548 не стосується прав чи обов`язків позивача.

Крім цього, рекомендаційний лист ІНФОРМАЦІЯ_5 не є зверненням відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

Враховуючи викладене, у задоволенні позову необхідно відмовити.

За таких обставин, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Адміністрації Державної Спеціальної служби транспорту про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 ) Адміністрація Державної Спеціальної служби транспорту (вул. Якова Гніздовського, 5,м. Київ,02094 , код ЄДРПОУ - 33145904)

Головуючий суддя О.Л. Польовий