Справа № 380/7506/20
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 червня 2024 року

м. Київ

справа №380/7506/20

адміністративне провадження №К/990/15812/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2024 року у справі №380/7506/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Прокуратури Львівської області, Львівської обласної прокуратури про визнання протиправними дій, скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, Прокуратури Львівської області, Львівської обласної прокуратури, в якому просив:

- визнати протиправними дії Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, що полягають у недопущенні до складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

- визнати протиправним та скасувати рішення Другої кадрової комісії з атестації прокурорів №69 від 02 квітня 2020 року про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора щодо ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ №1401к від 14 серпня 2020 року прокурора Львівської області про звільнення з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтриманням обвинувачення Управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням Прокуратури Львівської області та органів прокуратури;

- поновити на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтриманням обвинувачення Управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням Прокуратури Львівської області та органах прокуратури або на іншій рівнозначній посаді в органах прокуратури з 19 серпня 2020 року;

- стягнути з Прокуратури Львівської області середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 19 серпня 2020 року включно по день ухвалення судового рішення та поновлення на посаді.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2024 року, позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора №69 від 02 квітня 2020 року "Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора" щодо ОСОБА_1 ;

- визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Львівської області №1401к від 14 серпня 2020 року "Про звільнення ОСОБА_1 ", яким ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтриманням обвинувачення Управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням Прокуратури Львівської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру";

- поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтриманням обвинувачення Управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням Прокуратури Львівської області та органах прокуратури з 20 серпня 2020 року;

- стягнуто з Львівської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 01 вересня 2020 року по 16 листопада 2023 року в розмірі 842878,80 грн з проведенням необхідних відрахувань, відповідно до чинного законодавства;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

23 квітня 2024 року до Суду надійшла касаційна скарга Офісу Генерального прокурора на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2024 року у справі №380/7506/20.

Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2024 року касаційну скаргу Генерального прокурора на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2024 року у справі №380/7506/20 залишено без руху та надано скаржникам строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку касаційної скарги, зазначеного у мотивувальній частині ухвали шляхом надання доказів сплати судового збору у розмірі 15641,56 грн.

Судом установлено, що станом на 25 червня 2024 року зазначені в ухвалі Суду від 13 травня 2024 року недоліки касаційної скарги заявником усунуто.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі заявник посилається на наявність підстави для відкриття касаційного провадження, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, та зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували пункти 9,11, 12,13,16,17,22 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформ органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року №113-ІХ, пункт 6 розділу І, пункт 5 розділу ІІ, пункти 5,6 розділу ІІІ Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019 року №221, пункт 12 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора від 17 жовтня 2019 року №233 без урахування висновків щодо застосування зазначених норм, викладених у постановах Верховного Суду: від 24 вересня 2021 року у справі №280/4314/20; від 21 жовтня 2021 року у справі №440/2700/20; від 25 листопада 2021 року у справі №160/5745/20; від 21 грудня 2021 року у справі № 420/9066/20; від 21 вересня 2021 року у справі №200/5838/20-а; від 16 червня 2022 року у справі 600/716/20-а; від 23 червня 2022 року у справі №340/1665/20; від 23 червня 2022 року у справі №500/1293/20; від 21 липня 2022 року у справі № 420/4523/20; від 09 серпня 2022 року у справі №160/5717/21; від 20 липня 2022 року у справі №420/4729/20; від 21 вересня 2021 року у справі №160/6204/20; від 21 вересня 2021 року у справі №200/5038/20-а; від 18 листопада 2021 року у справі №200/5459/20-а; від 18 листопада 2021 року у справі №640/25021/19; від 18 листопада 2021 року у справі №640/25769/19.

Такі доводи заявника є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах відповідності висновків судів першої та апеляційної інстанцій на предмет застосування до спірних правовідносин пунктів 9,11, 12,13,16,17,22 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформ органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року №113-ІХ, пункту 6 розділу І, пункту 5 розділу ІІ, пунктів 5,6 розділу ІІІ Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019 року №221, пункту 12 Порядку роботи кадрових комісій, затвердженого наказом Генерального прокурора від 17 жовтня 2019 року №233 з урахуванням висновків Верховного Суду щодо застосування цих норм, викладених у постановах від 24 вересня 2021 року у справі №280/4314/20; від 21 жовтня 2021 року у справі №440/2700/20; від 25 листопада 2021 року у справі №160/5745/20; від 21 грудня 2021 року у справі № 420/9066/20; від 21 вересня 2021 року у справі №200/5838/20-а; від 16 червня 2022 року у справі №600/716/20-а; від 23 червня 2022 року у справі №340/1665/20; від 23 червня 2022 року у справі №500/1293/20; від 21 липня 2022 року у справі № 420/4523/20; від 09 серпня 2022 року у справі №160/5717/21; від 20 липня 2022 року у справі №420/4729/20; від 21 вересня 2021 року у справі №160/6204/20; від 21 вересня 2021 року у справі №200/5038/20-а; від 18 листопада 2021 року у справі №200/5459/20-а; від 18 листопада 2021 року у справі №640/25021/19; від 18 листопада 2021 року у справі №640/25769/19.

Проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження в справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 329, 334 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Генерального прокурора на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2024 року у справі №380/7506/20.

2. Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №380/7506/20.

3. Особі, що подала касаційну скаргу, надіслати копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі, а іншим учасникам справи - копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

4. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: Судді: О.Р. Радишевська В.Е. Мацедонська М.І. Смокович