Справа № 804/7932/17
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2024 рокуСправа №804/7932/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою Фермерського господарства «Тандем-Агро» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
29.11.2017 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фермерського господарства «Тандем-Агро» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якій просить:
01.03.2018 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов Фермерського господарства «Тандем-Агро» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено частково.
В решті позовних вимог відмовлено.
07.03.2023 року постановою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Фермерського господарства «Тандем-Агро» задоволено частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 березня 2018 року у справі за позовом Фермерського господарства «Тандем-Агро» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення скасовано.

В задоволенні позову відмовлено.

18.04.2024 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу Фермерського господарства «Тандем-Агро» задоволено частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2018 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07.03.2023 року скасовано, а справу №804/7932/17 направлено на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

30.04.2024 року адміністративна справа надійшла на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №804/7932/17 перерозподілено судді Горбалінському В.В.

02.05.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято справу до свого провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачем проведено документальну планову перевірку з питань дотримання позивачем вимог податкового законодавства, за результатами якої складено акт та винесено податкове повідомлення-рішення, яким визначено суму грошового зобов`язання. Позивач вважає, що висновки відповідача, викладені в акті перевірки №9250/04-36-13/06-32685180 від 19.08.2017 року, є протиправними, безпідставними та такими, що протирічать чинному законодавству України, а прийняте на їх підставі рішення підлягає скасуванню. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

20.05.2024 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із поясненнями.

У вказаних поясненнях відповідач зазначив, що позивачем не застосовано ставки по ПДФО на базу оподаткування для місячного оподаткованого доходу, що перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, внаслідок чого позивачу донараховано податок на доходів фізичних осіб в сумі 8 425,25 грн. Крім цього відповідач зауважує, що позивачем несвоєчасно перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб у сумі 117 058,95 грн. за період, що перевірявся, внаслідок чого позивачу нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 93 738,33 грн. та пеню в сумі 718,65 грн. на підставі зазначеного відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

22.05.2024 року Фермерське господарство «Тандем-Агро» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із поясненнями.

У вказаних поясненнях позивач зазначив, що у разі якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом строків, передбачених ПКУ, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до статті 126 ПКУ. Також позивач зауважив, що несвоєчасна сплата грошового зобов`язання не тягне за собою відповідальність за пунктом 127.1 статті 127 ПКУ, а може бути підставою для застосування санкції за статтею 126 ПКУ в залежності від тривалості прострочення. Крім цього позивач зазначив, що матеріалами справи підтверджується, що по платежем на загальну суму 117 058,95 грн. податки були перераховані до бюджету в день виплати відповідних коштів фізичним особам. Відповідні докази складаються із платіжних доручень на перерахування податків та видаткових касових ордерів, які датовані одним днем. За таких обставин, склад відповідного правопорушення в частині цих сум відсутній, що становить абсолютну більшість нарахованої суми штрафу. Матеріалами справи підтверджено, що податок з доходів фізичних осіб крім суми 8 425,25 грн, було сплачено позивачем не пізніше дати виплати орендної плати (доходу) фізичним особам (орендодавцям земельних ділянок), що підтверджено видатковими та бухгалтерськими документами та містяться в матеріалах справи. Підсумовуючи позивач зазначив, що оскільки єдиний платіж, який не було своєчасно сплачено позивачем, це платіж на суму ПДФО 8 425,25 грн., який було сплачено під час розгляду справи, коли позивач виявив допущену помилку, то виключно ця сума може бути підставою для обрахунку розміру штрафу, який застосовано до позивача, адже усі інші платежі позивач сплачував до державного бюджету одночасно із виплатою відповідних коштів фізичним особам орендодавцям без будь-яких затримок.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, відзив на позовну заяву та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку Фермерського господарства «Тандем-Агро» з питань дотримання підприємством податкового законодавства, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне соціальне страхування, військового збору за період з 01.04.2014 року по 31.03.2017 року.

За результатами перевірки Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області складено акт №9250/04-36-13/06-32685180 від 19.08.2017 року, згідно висновків якого Фермерським господарством «Тандем-Агро» порушено вимоги податкового законодавства, а саме:

- пп.164.1.2 п.164.1, пп.164.2.1 пп.164.2.5 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167. пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, пп.170.1.1 пп.170.1.4 п.170.1 ст.170, пп.176.2.а п.176.2. ст.176 Податкового кодексу України за результатами перевірки донараховано податок на доходів фізичних осіб в сумі 8 425,25 грн.;

- пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, пп.176.2.а п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України - несплата у строки, визначені Податковим кодексом України для місячного податкового періоду (несвоєчасне перерахування) податкового зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 117 058,95 грн., відповідно до п.129.1.3 п.129.1, п.129.4 ст.129 Податкового кодексу України нараховано пеню 718,65 грн.;

- п.51.1 ст.51, п.176.2.6 ст.176 Податкового кодексу України податкові розрахунки за формою 1ДФ за III квартал 2014 року, ІV квартал 2014 року, I квартал 2015 року, III квартал 2015 року, надані до Західно-Донбаської ОДПІ (Юр`ївське відділення) з інформацією не в повному обсязі.

На підставі вказаного акту Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення рішення № від 14.09.2017 року, яким Фермерському господарству «Тандем-Агро» визначено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 102 882,23 грн., з якої: 8 425,25 грн. - за податковим зобов`язанням, 93 738,33 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями, 718,65 грн. сума пені.

При цьому на підтвердження своєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб позивачем надано до суду наступні документи:

- за липень 2016 року документи щодо нарахування орендної плати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , а саме: нарахування паїв №000000088 від 22.07.2016 року, нарахування паїв №000000088 від 22.07.2016 року, нарахування паїв №000000088 від 22.07.2016 року, нарахування паїв №000000088 від 22.07.2016 року, нарахування паїв №000000088 від 22.07.2016 року, нарахування паїв №000000088 від 22.07.2016 року;

- за липень 2016 року документи щодо перерахування податку на доходи фізичних осіб відповідно до здійсненого нарахування орендної плати в жовтні, листопаді та грудні 2016 року, а саме: №72 від 20.10.2016 року, №74 від 20.10.2016 року, №75 від 20.10.2016 року, №76 від 20.10.2016 року, №77 від 26.10.2016 року, №79 від 26.10.2016 року, №80 від 26.10.2016 року, №81 від 26.10.2016 року, №84 від 11.11.2016 року, №84 від 11.11.2016 року, №393 від 08.11.2016 року, №91 від 29.11.2016 року, №92 від 29.11.2016 року, №95 від 07.12.2016 року, №96 від 07.12.2016 року, №102 від 23.12.2016 року в загальній сумі 44 963,46 грн.;

- за серпень 2016 року документи щодо нарахування орендної плати ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_36 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , а саме: нарахування паїв №000000093 від 17.08.2016 року, нарахування паїв №000000093 від 17.08.2016 року, нарахування паїв №000000093 від 17.08.2016 року, нарахування паїв №000000093 від 17.08.2016 року, нарахування паїв №000000095 від 17.08.2016 року, нарахування паїв №000000095 від 17.08.2016 року, нарахування паїв №000000095 від 17.08.2016 року, нарахування паїв №000000095 від 17.08.2016 року, нарахування паїв №000000100 від 23.08.2016 року, нарахування паїв №000000100 від 23.08.2016 року, нарахування паїв №000000101 від 25.08.2016 року, нарахування паїв №000000101 від 25.08.2016 року, нарахування паїв №000000101 від 25.08.2016 року, нарахування паїв №000000098 від 23.08.2016 року, нарахування паїв №000000101 від 25.08.2016 року, нарахування паїв №000000100 від 23.08.2016 року, нарахування паїв №000000101 від 25.08.2016 року, нарахування паїв №000000098 від 23.08.2016 року, нарахування паїв №000000100 від 23.08.2016 року, нарахування паїв №000000100 від 23.08.2016 року, нарахування паїв №000000101 від 25.08.2016 року, нарахування паїв №000000101 від 25.08.2016 року;

- за серпень 2016 року документи щодо перерахування податку на доходи фізичних осіб відповідно до здійсненого нарахування орендної плати в жовтні, листопаді, та грудні 2016 року, що підтверджується платіжними дорученнями: №4018 від 03.10.2016 року, №4034 від 06.10.2016 року, №4054 від 13.10.2016 року, №4121 від 14.11.2016 року, №4085 від 26.10.2016 року, №4100 від 31.10.2016 року, №4038 від 06.10.2016 року, №4025 від 03.10.2016 року, №4029 від 04.10.2016 року, №4031 від 05.10.2016 року, №4023 від 03.10.2016 року, №4036 від 06.10.2016 року, №4016 від 03.10.2016 року, №4041 від 07.10.2016 року, №4052 від 13.10.2016 року, №4061 від 18.10.2016 року, №4083 від 26.10.2016 року, №4087 від 26.10.2016 року, №4098 від 31.10.2016 року, №4103 від 07.11.2016 року, №4181 від 23.12.2016 року в загальній сумі 35 804,93 грн.;

- за вересень 2016 року документи щодо нарахування орендної плати ОСОБА_54 , а саме: нарахування паїв №000000104 від 12.09.2016 року;

- за вересень 2016 року документи щодо перерахування податку на доходи фізичних осіб відповідно до здійсненого нарахування орендної плати в жовтні 2016 року, що підтверджується платіжним дорученням №4043 від 10.10.2016 року, в сумі 1 492,51 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п.168.1.1, 168.1.2, 168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Згідно з п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до п.54.1, п.54.2 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з пп.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, положення Податкового кодексу України чітко визначають момент узгодження грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб та строки перерахування податку до бюджету. У разі несплати сум узгоджених грошових зобов`язань у строки, встановленні податковим законодавством, вони набувають статусу податкового боргу і платник податків несе відповідальність у вигляді штрафу за порушення строків перерахування податку.

Податковим органом під час перевірки встановлено порушення позивачем абз. «а» п.176.2 ст.176, п.п.168.1.1 та 168.1.2 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України в частині несвоєчасного перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб в сумі 117 058,95 грн. за звітні періоди: липень, серпень та вересень 2016 року.

Позивачем на підтвердження перерахування податку на доходи фізичних осіб в день виплати відповідних коштів фізичним особам надано до суду інформацію про нарахування, виплату орендної плати та сплату податку на прибуток фізичних осіб, довідки про нарахування паїв та платіжні доручення. Позивач наголошує, що по платежам на загальну суму 117 058,95 грн. податки були перераховані до бюджету в день виплати відповідних коштів фізичним особам.

Як встановлено судом з Додатку №6 акту перевірки, позивачем в липні 2016 року здійснено нарахування податку на доходи фізичних осіб в сумі 109 926,89 грн., в серпні 2016 року 141 258,23 грн. та в вересні 2016 року 4 582,12 грн.

При цьому з вказаного додатку вбачається, що:

- станом на липень 2016 року у позивача було наявне сальдо в розмірі 34 932,51 грн. та здійснено перерахування ПДФО в сумі 30 407,72 грн. в липні та серпні 2016 року у відповідний строк, а отже заборгованість по ПДФО за липень 2016 року складала 44 586,65 грн., яка обрахована наступним чином: 109 926,89 грн. 34 932,51 грн. 30 407,72 грн.;

- станом на серпень 2016 року позивачем здійснено перерахування ПДФО в сумі 80 673,46 грн. у вересні 2016 року у відповідний строк, а отже заборгованість по ПДФО за серпень 2016 року складала 60 584,77 грн., яка обрахована наступним чином: 141 258,23 грн. 80 673,46 грн.;

- станом на серпень 2016 року позивачем здійснено перерахування ПДФО в сумі 50 836,95 грн. у жовтні 2016 року у відповідний строк, а отже заборгованість по ПДФО за серпень 2016 року складала 9 747,82 грн., яка обрахована наступним чином: 60 584,77 грн. 50 836,95 грн.;

- станом на вересень 2016 року позивачем здійснено перерахування ПДФО в сумі 2 442,42 грн. в листопаді 2016 року, а отже заборгованість по ПДФО за вересень 2016 року складала 2 139,70 грн., яка обрахована наступним чином: 4 582,12 грн. 2 139,70 грн.

Однак суд звертає увагу, що позивач, наголошуючи на сплаті податку на доходи фізичних осіб, у строки, встановлені для місячного податкового періоду, надає до суду документи, з яких не вбачається сплати у встановлений строк податку на доходи фізичних осіб, окрім сплати 1 492,51 грн. податку на доходи фізичних осіб за вересень 2016 року на підставі платіжного доручення №4043 від 10.10.2016 року.

Отже фактично надані позивачем довідки нарахування паїв та платіжні доручення не спростовують порушення, встановлені актом перевірки в частині несвоєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб, окрім за вересень 2016 року в сумі 1 492,51 грн.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем, як податковим агентом, було нараховано оподатковуваний дохід, але не виплачено при нарахуванні, а саме: в липні, серпні та вересні 2016 року (в повному обсязі), та не сплачено податок на доходи фізичних осіб у строки, встановлені для місячного податкового періоду.

Аналізуючи спірні правовідносини з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 18.04.2024 року по справі №804/7932/17, суд зазначає наступне.

Підпунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Водночас пунктом 127.1 статті 127 Податкового кодексу України передбачено, що ненарахування і неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1096 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відтак, приписами статті 127 Податкового кодексу України встановлено відповідальність платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу.

Кожний встановлений контролюючим органом факт несплати податку до або під час виплати доходу є податковим правопорушенням.

Кваліфікуючою ознакою податкового правопорушення є повторність вчинення відповідного діяння, яке встановлюється у разі вчинення особою кількох правопорушень.

Положення статті 126 Податкового кодексу України щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Суд зазначає, що податковим правопорушенням відповідно до статті 126 Податкового кодексу України є вчинення дії (платником податку) щодо фактичної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання, але з затримкою (несвоєчасно).

Відповідно до статті 127 Податкового кодексу України таким порушенням є бездіяльність податкового агента, тобто ненарахування, неутримання, несплата, неперерахування податку на доходи фізичних осіб до або під час виплати доходу.

Висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, також викладено в рішенні Верховного Суду України від 22.03.2016 по справі №813/6774/13-а, в якому зазначено, що положення статті 126 Податкового кодексу України щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Тобто, у разі якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом строків, передбачених Податковим кодексом України, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до статті 126 Податкового кодексу України.

Статтею 127 Податкового кодексу України встановлено міру відповідальності, яка покладається на платника податків, у тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при цьому розмір штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не відповідно до часу затримки такої несплати (як передбачено статтею 126 Податкового кодексу України ), а залежно від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

У разі якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом строків, передбачених Податковим кодексом України, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до п.126.1 статті 126 Податкового кодексу України, а у разі якщо нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу (тобто взагалі відсутній факт виконання платником податків обов`язків із перерахування податку на доходи фізичних осіб по день виплати відповідного доходу), платник податків притягується до відповідальності, відповідно до п. 127.1 статті 127 Податкового кодексу України.

Судом встановлено, що позивач допустив порушення вимог податкового законодавства в частині справляння податку на доходи фізичних осіб, а саме - не своєчасно сплатив нараховані суми податку на доходи фізичних осіб.

При цьому суд зазначає про помилковість тверджень позивача, що сплата податку одночасно з виплатою доходу виключає застосування до платника податків штрафних санкцій, оскільки положеннями пп.49.18.1 п.49.18 ст.49, пп.57.1 ст.57 та 168.1.5 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України фактично встановлено граничні строки такого нарахування. При цьому суд звертає увагу, що позивачем не доведено суду дотримання даних строків.

Однак, несвоєчасна сплата грошового зобов`язання не тягне за собою відповідальність за пунктом 127.1 статті 127 Податкового кодексу України, а може бути підставою для застосування санкції за статтею 126 Податкового кодексу України в залежності від тривалості прострочення.

З огляду на зазначене суд доходить висновку, що податкове повідомлення-рішення в частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій в сумі 87 794,20 грн. за несвоєчасне утримання податку на доходи фізичних осіб в розмірі 117 058,95 грн. та в частині нарахованої пені в сумі 718,65 грн. є протиправне та підлягає скасуванню.

При цьому перевіркою також встановлено, що позивачем занижено нарахований та перерахований податок на доходи фізичних осіб при виплаті орендної плати за земельні паї в розмірі 8 425,25 грн., внаслідок чого відповідно до пп.164.1.2 п.164.1, пп.164.2.1 пп.164.2.5 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167. пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, пп.170.1.1 пп.170.1.4 п.170.1 ст.170, пп.176.2.а п.176.2. ст.176 Податкового кодексу України за результатами перевірки донараховано позивачу податок на доходів фізичних осіб в сумі 8 425,25 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 5 944,13 грн.

Суд повторно звертає увагу, що положення статті 127 Податкового кодексу України встановлюють міру відповідальності, яка покладається на платника податків, у тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Тобто, склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Кваліфікуючою ознакою для застосування відповідальності відповідно до статті 127 ПК України в даному випадку є порушення саме податковим агентом встановлених правил щодо утримання податку у джерела виплати доходу.

Суд зазначає, що податковим органом під час перевірки було встановлено незастосування позивачем ставки податку на базу оподаткування для місячного оподаткованого доходу в розмірі 17 відсотків в 2014 році та в розмірі 20 відсотків в 2015 році, внаслідок чого позивачем не нараховано та не виплачено податок на доходи фізичних осіб в сумі 8 425,25 грн. При цьому позивач не наводить жодних доводів на спростування даних обставин, встановлених податковим органом під час перевірки.

Суд зауважує, що застосування штрафу на рівні 50 відсотків та 75 відсотків суми податку на підставі пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України можливе внаслідок неодноразового закінченого порушення, пов`язаного з ненарахуванням, неутриманням та/або несплатою (неперерахуванням) податку податковим агентом за певний податковий період, незалежно від того, чи виявлено ці порушення під час здійснення одного контрольного заходу.

Необхідною ознакою для застосування збільшеного розміру відповідальності є саме вчинення таких дій повторно (втретє тощо) протягом 1095 днів та не залежить від того, чи зафіксовані ці епізоди в одному акті перевірки або в різних, а також від того, чи приймалося щодо платника раніше податкове повідомлення-рішення за ці порушення.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом в постанові від 25.11.2022 року по справі №140/1471/19.

В свою чергу позивач із оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням в частині донарахованого податкового зобов`язання в сумі 8 425,25 грн. фактично погоджується, оскільки 29.01.2018 року позивачем сплачено вказане грошове зобов`язання, що підтверджується платіжним дорученням №103 від 29.01.2018 року, яке наявне в матеріалах справи.

За таких обставин суд доходить висновку про правомірність застосування в розглядуваному випадку відповідачем штрафних (фінансових) санкцій на підставі пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України за вищезазначене порушення.

Таким чином оскаржуване податкове повідомлення-рішення в частині податкового зобов`язання в сумі 8 425,25 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 5 944,13 грн. є обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви Фермерського господарства «Тандем-Агро» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що судовий збір в сумі 1 376,48 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст.77, 90, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фермерського господарства «Тандем-Агро» (51325, Дніпропетровська область, с. Варварівка, вул. Залізнична, 2, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 14.09.2017 року Головного управління ДФС у Дніпропетровській області частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій в сумі 87 794,20 грн. та в частині нарахованої пені в сумі 718,65 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Фермерського господарства «Тандем-Агро» (51325, Дніпропетровська область, с. Варварівка, вул. Залізнична, 2, ) судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1 376,48 грн. (одна тисяча триста сімдесят шість гривень 48 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський