Справа № 580/8226/23
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року справа № 580/8226/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), в якому, з урахуванням нової редакції від 26.10.2023, просить:

- визнати протиправним та скасувати п. 7 Рішення об`єднаної житлової комісії Військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 згідно Витягу з протоколу № 28 від 21.05.2021 щодо виключення з обліку осіб, які перебувають на одержання постійних житлових приміщень старшого прапорщика ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи;

- визнати протиправним та скасувати п. 7 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 відповідно до витягу від 21.05.2021 № 79 щодо виключення з обліку осіб, які перебувають на одержання постійних житлових приміщень старшого прапорщика ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 поновити з 05.03.2007 на обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання старшого прапорщика ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи: (він, дружина ОСОБА_2 , 1973 року народження, донька ОСОБА_3 , 1995 року народження, донька ОСОБА_2 , 2001 року народження) та включити до списків осіб, які перебувають на в квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що підставою для прийняття відповідачем рішення про зняття позивача зі складом сім`ї 4 осіб з квартирного обліку слугував факт звільнення останнього з військової служби у зв`язку із закінченням контракту, однак вказана обставина відповідно до положень Порядку № 1081 не є правомірною підставою для прийняття оскаржуваного рішення. Звернув увагу, що на час звільнення у запас позивач мав стаж військової служби понад 20 років у зв`язку із чим позивач та члени його сім`ї мають право на отримання житла та залишення на квартирному обліку, відтак в даному випадку відсутні підстави для зняття позивача та членів його сім`ї з квартирного обліку.

Ухвалою від 07.11.2023 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

12.12.2023 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що відповідно до положень інструкції затвердженої Наказом МОУ № 380 від 31.07.2018 причина звільнення старшого прапорщика ОСОБА_1 (стаття 26 ч.5 п.2 підп. к) не є підставою для залишення його на обліку осіб, які перебувають на одержання постійних житлових приміщень, у зв`язку із чим Військова частина НОМЕР_1 мала право зняти позивача з вищевказаного обліку.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що відповідно до витягу з послужного списку (а.с. 6) позивач з 04.07.1991 проходив строкову військову службу, із 07.02.2005 проходив військову службу зокрема у ВЧ НОМЕР_4 .

Згідно витягу із протоколу житлової комісії ВЧ НОМЕР_4 № 34 від 05.03.2007 (а.с. 11) позивач зі складом сім`ї 4 (чотири) особи: (він, дружина ОСОБА_2 , 1973 року народження, донька ОСОБА_3 , 1995 року народження, донька - ОСОБА_2 , 2001 року народження) перебував на обліку з 05.07.2007 для надання житлового приміщення.

У зв`язку із розформуванням ВЧ НОМЕР_4 позивач продовжив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та перебував на обліку для надання житлового приміщення у ВЧ НОМЕР_1 з 27.11.2012 до 31.01.2021 (згідно довідки від 31.03.2023 № 71, а.с 18).

Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.01.2021, старшого прапорщика ОСОБА_1 звільнено наказом командира Військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 22 січня 2021 року № 3-РС з військової служби у запас за підпунктом к (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу з правом носіння військової форми одягу та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Із 31.01.2021 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Суд встановив, що відповідно до витягу з послужного списку (а.с. 6), розрахунку вислуги років (а.с. 7) та витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 31.01.2021 № 20 (а.с. 15) календарна вислуга років позивача у Збройних Силах становить 27 років.

Згідно витягу з протоколу № 28 від 21.05.2021 (п. 7) об`єднаною житловою комісією Військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 прийнято рішення щодо виключення з обліку осіб, які перебувають на одержання постійних житлових приміщень позивача зі складом сім`ї 4 (чотири) особи, у зв`язку із закінченням контракту, відповідно до п. 21 розділу VI Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380.

Вказане рішення об`єднаної житлової комісії Військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 оголошено наказом командира ВЧ НОМЕР_6 від 21.05.2021 № 79 (п. 7).

На заяву представника позивача від 18.05.2023 щодо поновлення позивача на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, відповідач листом № 248/349 від 29.06.2023 повідомив, що позивач був знятий з квартирного обліку у відповідності до вимог Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380, а саме абзацу 5, пункту 2.18, розділу II, в якому зазначено, що військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього ж розділу.

Рішення відповідача щодо виключення позивача із сім`єю з обліку осіб на одержання постійних житлових приміщень позивач вважає протиправним, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей № 2011-XII від 20 грудня 1991 року (далі Закон № 2011-ХІІ), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Так, згідно з ч. 1 ст.12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української PCP, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Відповідно до ч. 9 ст. 12 Закону № 2011-ХІІ (у редакції чинній із 23.04.2021, тобто на момент спірних правовідносин) військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.

Аналіз вказаних положень вказує, що забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На виконання приписів вищевказаної статті постановою від 03 серпня 2006 року № 1081 Кабінет Міністрів України затвердив Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі Порядок № 1081), який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Відповідно до п. 29 Порядку № 1081 військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Згідно п. 30 Порядку № 1081 військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Таким чином, умови перебування військовослужбовців, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у зв`язку із їх звільненням з військової служби встановлені ч. 9 ст. 12 Закону № 2011-ХІІ та Порядком № 1081 різняться. Так, Порядок № 1081 пов`язує умову перебування на обліку із вичерпним переліком причин звільнення: за віком, станом здоров`я; проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості використання на військовій службі. Натомість, ч. 9 ст. 12 Закону № 2011-ХІІ (у редакції чинній із 23.04.2021, тобто на момент спірних правовідносин) передбачає додаткову умову перебування на обліку наявність вислуги військової служби, на час звільнення, у обсязі не менше 20 років.

Вирішуючи питання щодо наявності законодавчих підстав перебування позивача на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання, у зв`язку із його звільненням з військової служби, суд зазначає таке.

Суд звертає увагу на те, що за загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

У спірних відносинах наведене положення п. 29 Порядку № 1081 суперечить приписам ч. 9 ст. 12 Закону № 2011-ХІІ (у редакції чинній на момент прийняття спірного рішення), у зв`язку із чим у спірних правовідносинах належить застосовувати приписи ч. 9 ст. 12 Закону № 2011-ХІІ.

Як встановив, вище суд, станом на час звільнення позивача з військової служби, календарна вислуга років позивача у Збройних Силах склала 27 років.

Таким чином, у відповідності до положень ч. 9 ст. 12 Закону № 2011-ХІІ позивач та його сім`я (разом 4 особи) повинні перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання, і після звільнення позивача з військової служби. При цьому, підстави звільнення з військової служби, за наявності більш як 20 років вислуги на військовій службі, значення не мають.

З урахуванням зазначеного, зняття позивача разом з його сім`єю з обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання з підстав його звільнення за закінченням контракту суд вважає протиправним.

Крім того, як зазначалось вище, забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Суд врахував, що Закон 2011-ХІІ не містить положень, що надавали б Міністерству оборони України повноваження визначати порядок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, у зв`язку із чим посилання відповідача на приписи Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, суд вважає необґрунтованими.

Підсумовуючи наведене суд доходить висновку про протиправність рішення об`єднаної житлової комісії Військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 щодо виключення з обліку осіб, які перебувають на одержання постійних житлових приміщень позивача зі складом сім`ї 4 (чотири) особи, оформленого п.7 Протоколу № 28 від 21.05.2021 та оголошеного п.7 наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 21.05.2021 № 79.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд врахував, що повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними, оскільки позивач та його сім`я (разом 4 особи) повинні перебувати на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання, і після звільнення позивача з військової служби в силу положень ч. 9 ст. 12 Закону № 2011-ХІІ. З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про необхідність зобов`язання відповідача поновити позивача із складом сім`ї 4 особи з 31.01.2021 (дати виключення) на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір та не надав доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення об`єднаної житлової комісії Військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 щодо виключення з обліку осіб, які перебувають на одержання постійних житлових приміщень старшого прапорщика ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи, оформленого п.7 Протоколу № 28 від 21.05.2021.

Визнати протиправним та скасувати п. 7 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2021 № 79.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи: (він, дружина ОСОБА_2 , 1973 року народження, донька ОСОБА_3 , 1995 року народження, донька ОСОБА_2 , 2001 року народження) з 31.01.2021 на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

2) відповідач Військова частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 25.06.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК