Справа № 580/5407/24
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2024-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21 червня 2024 року справа № 580/5407/24

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Руденко А. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2024 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовною заявою до Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області(далі відповідач), в якій просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області від 27 лютого 2024 року № 57-76/VIII в частині оголошення догани старості Городецького старостинського округу ОСОБА_1 ;

- стягнути з Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області відшкодування моральної шкоди в розмірі 180 000,00 гривень на користь ОСОБА_1 ;

- стягнути з Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області на користь ОСОБА_1 недоплачену премію за січень - квітень 2024 року в розмірі 30 000,00 гривень.

Ухвалою від 03.06.2024 суддя залишив без руху позовну заяву ОСОБА_1 та надав строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності причин його пропуску; доказів сплати судового збору в сумі 911,20 грн; копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків позивача.

17.06.2024 позивач подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити строк на звернення до суду з цим позовом. В обґрунтування заяви посилається, зокрема, на те, що до спірних правовідносин застосуванню підлягає ч. 1 ст. 233 КЗпП України, яка регулює трудові правовідносини, оскільки положення ст. 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Розглянувши подану заяву позивача в порядку усунення недоліків, суддя зазначає таке.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частина перша статті 122 КАС України передбачає, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, цей позов має бути поданий до суду протягом місячного строку з дня звільнення позивача зі служби.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді старости Городецького старостинського округу, яка відноситься до публічної служби.

Відповідно до рішення Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області від 27.02.2024 № 57-76/VIII Про розгляд звернення жителів села Городецьке старості Городецького старостинського округу ОСОБА_1 оголошено догану за порушення загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування.

Суддя врахував, що відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з прийняттям відповідачем спірного рішення, яким позивачу оголошено догану під час перебування на публічній службі.

Таким чином, за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Позивач, як у позовній заяві, так і в заяві про усунення її недоліків, щодо строку звернення до суду посилається на те, що до спірних правовідносин слід застосовувати положення статті 233 Кодексу законів про працю України, тобто тримісячний строк звернення.

Частиною першою статті 233 КЗпП України, яка регулює строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів, встановлено норму про те, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Суддя врахував, що відповідно до статей 3 та 221 КЗпП України в порядку, передбаченому главою XV цього Кодексу, підлягають розгляду індивідуальні трудові спори працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої приналежності.

За приписами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Виходячи з цього, встановлений у частині першій статті 233 КЗпП України тримісячний строк є скороченим строком позовної давності, в межах якого працівник може звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою про вирішення трудового спору.

Натомість строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців.

Усталеною є позиція Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.

Отже, з огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням цього публічно-правового спору щодо прийняття спірного рішення, яким позивачу оголошено догану під час проходження ним публічної служби, охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах частини першої статті 233 КЗпП України.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 11.02.2021 у справі № 240/532/20.

Також суддя врахував, що Верховний Суд у постановах від 19.01.2023 у справі № 460/17052/21 та від 25.04.2023 у справі № 380/15245/22 зазначив, що зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Отже, враховуючи, що спір про визнання незаконним та скасування спірного рішення відповідача не відноситься до спору про нарахування заробітної плати, а тому до спірних правовідносин не застосовується тримісячний строк звернення до суду, встановлений ст. 233 КЗпП України.

Враховуючи зазначене, суддя вважає, що цей позов мав бути поданий до суду протягом місячного строку з дня прийняття спірного рішення, тобто до 27.03.2024.

Тож, звернувшись до суду з позовною вимогою щодо визнання незаконним та скасування оскаржуваного рішення відповідача, 29.05.2024, позивач пропустив місячний строк звернення до суду з цим позовом.

Також щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої премії за січень - квітень 2024 року в розмірі 30 000,00 гривень суддя врахував наступне.

Як вказує позивач у позовній заяві, з відповіді на запит позивача щодо розміру заробітних плат старост та діловодів Паланської сільської ради від 22.05.2024 № 02-10/518 вбачається, що за 4 місяці 2024 року позивачу було нараховано доплати премії в розмірі 6 000,00 грн.

Суддя зауважує, що премія виплачується у відповідному місяці її нарахування, тому про виплату премії у неналежному розмірі, на думку позивача, останній повинен був дізнатися при її отриманні за відповідний місяць.

Таким чином, звернувшись до суду із позовними вимогами про стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої премії за січень березень 2024 року в розмірі 30 000,00 грн 29.05.2024, позивач пропустив місячний строк звернення до суду з цим позовом.

Відповідно з позовною вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої премії за квітень 2024 року в розмірі 30 000,00 гривень строк звернення до суду позивачем не пропущено.

Однак, враховуючи, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої премії за квітень 2024 року в розмірі 30 000,00 грн є похідною від позовної вимоги про визнання незаконним та скасувати рішення відповідача від 27.02.2024 № 57-76/VIII в частині оголошення догани позивачу, при цьому суддя дійшов висновку про пропуск строку звернення до суду з позовними вимогами в цій частині, тому позовна заява в частині щодо стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої премії за квітень 2024 року в спірному розмірі також підлягає поверненню.

При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.

Усталеною є позиція Верховного Суду (зокрема, але не виключно, постанова від 31 січня 2023 року у справі № 520/1265/21) про те, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Однак, суддя вбачає, що позивач, ставлячи у заяві про усунення недоліків питання щодо поновлення строку звернення до суду, не зазначив обставин, не надав доказів, що вказували б на об`єктивну неможливість звернення в суд з цим позовом у встановлений строк, а лише стверджує, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ч. 1 ст. 233 КЗпП України.

Ураховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що зазначені позивачем обставини про пропуск строку звернення до суду є неповажними.

З урахуванням наведеного, суддя не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з пунктом 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Також суддя врахував, що пунктом 2 ч. 1 ст. 7 Закону України від 08.07.2011 №3676-VІ «Про судовий збір» (далі Закон №3676-VI) визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті Закону №3676-VI у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, повністю.

Сплата судового збору позивачем підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями від 27.05.2024 № 0.0..1 в сумі 1 211,20 грн, від 27.05.2024 № 0.0..1 в сумі 2 100,00 грн та фіскальним чеком від 14.06.2024 в сумі 911,20 грн. Тому наявні підстави повернути сплачений судовий збір у вказаному розмірі.

Керуючись ст.ст. 169, 243, 248, 256, 293-295 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску позивачем строку звернення до суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення коштів повернути позивачу.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України сплачений згідно з квитанціями від 27.05.2024 № 0.0..1, від 27.05.2024 № 0.0..1 та фіскальним чеком від 14.06.2024 судовий збір за звернення до адміністративного суду з позовною заявою в загальній сумі 4 222 (чотири тисячі двісті двадцять дві) гривні 40 копійок.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Алла РУДЕНКО