Справа № 400/5317/24
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 р. № 400/5317/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, вул. Соборна, 7А, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,

провизнання протиправним та скасування рішення від 21.05.2024 №28 та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії № 28 від 21.05.2024; зобов`язання призначити пенсію за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VІІ з моменту звернення - з 13.05.2024, із зарахуванням до вислуги років половини періоду навчання з 01.09.1996 по 23.05.1998 у коледжі права та муніципального управління Одеської державної юридичної академії (до його реорганізації - у коледжі права та муніципального управління Юридичного інституту Одеського державного університету імені І.І. Мечникова).

Ухвалою суду від 07.06.2024 залучено до участі у справі в якості відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідачем протиправно не зараховано до вислуги років половини періоду навчання з 01.09.1996 по 23.05.1998 у коледжі права та муніципального управління Одеської державної юридичної академії (до його реорганізації - у коледжі права та муніципального управління Юридичного інституту Одеського державного університету імені І.І. Мечникова), і, як наслідок, відмовлено у призначенні пенсії вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VІІ.

Відповідачі надали відзиви на позов, просили відмовити у задоволенні позову, оскільки відсутні підстави для зарахуванням до вислуги років половини періоду навчання з 01.09.1996 по 23.05.1998 у коледжі права та муніципального управління Одеської державної юридичної академії до вислуги років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VІІ. Тому позивачу правомірно відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного стажу за вислугу років, передбаченого ст. 86 Закону «Про прокуратуру».

Відповідно до ч.1 ст. 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.05.2024 звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру".

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто ГУ ПФУ в Кіровоградській області.

21.05.2024 ГУ ПФУ в Миколаївській області прийнято рішення № 28, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру".

У рішенні зазначено, що вік заявника 45 років.

Страховий стаж обчислено по 31.03.2024 та становить 27 років 25 днів. До страхового стажу враховано всі періоди трудової діяльності згідно наданих документів.

Стаж заявника за вислугу років становить 24 роки 1 місяць 23 дні, в тому числі на посадах прокурорів 22 роки 9 місяців 29 днів. До стажу, що дають право на пенсію за вислугу років згідно статті 86 Закону враховано половину строку навчання 1 рік 3 місяці 24 дні в Одеській державній юридичній академії згідно диплому (ДВ № 018177, СК №16435932).

Права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону, з урахуванням наявних документів, заявник не має в зв`язку із відсутністю необхідного стажу за вислугу років, передбаченого чинним законодавством.

У відзиві відповідач зазначив, що при розгляді заяви позивача, відповідачем не зараховано до вислуги років позивача період навчання з 01.09.1996 по 23.05.1998 у коледжі права та муніципального управління Одеської державної юридичної академії (до його реорганізації - у коледжі права та муніципального управління Юридичного інституту Одеського державного університету імені І.І. Мечникова), оскільки на момент навчання позивача він не був вищим навчальним закладом.

Вважаючи відмову відповідача в призначенні пенсії за вислугу років протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

Статтею 86 Закону №1697-VII визначено підстави та порядок призначення пенсії за вислугу років, відповідно до якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше, зокрема, з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Ч. 6 ст. 86 Закону "Про прокуратуру" визначено, до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Згідно з ст. 15 Закону №1697-VII прокурором органу прокуратури є: Генеральний прокурор; перший заступник Генерального прокурора; заступник Генерального прокурора; заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; перший заступник керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; заступник керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; керівник підрозділу Офісу Генерального прокурора; керівник підрозділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; заступник керівника підрозділу Офісу Генерального прокурора; заступник керівника підрозділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; прокурор Офісу Генерального прокурора; прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури; керівник обласної прокуратури; перший заступник керівника обласної прокуратури; заступник керівника обласної прокуратури; керівник підрозділу обласної прокуратури; заступник керівника підрозділу обласної прокуратури; прокурор обласної прокуратури; керівник окружної прокуратури; перший заступник керівника окружної прокуратури; заступник керівника окружної прокуратури; керівник підрозділу окружної прокуратури; заступник керівника підрозділу окружної прокуратури; прокурор окружної прокуратури (у тому числі прокурор - стажист окружної прокуратури.

До стажу роботи на посадах прокурорів, необхідного для призначення пенсії за вислугу років, зараховуються періоди роботи на прокурорських посадах, зазначених у ст. 15 Закону №1697-VII та періоди роботи на посадах помічника (старшого помічника) прокурора до 20.05.2012 (до внесення змін до ст. 56 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-XII).

За вимогами ч.6 ст. 86 Закону №1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи, зокрема, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Аналіз вказаної норми свідчить, що право на пенсійне забезпечення за вислугу років у відповідності до Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII мають громадяни України, які поряд з іншими підставами здобули і мають вищу юридичну освіту, пропрацювали на посадах прокурорів і слідчих встановлений для цього Закону час або виконували роботу, співмірну з роботою па прокурорських посадах, чи займалися діяльністю, необхідною для того, щоб обійняти посаду прокурора чи слідчого, зокрема, навчалися у вищому юридичному навчальному закладі і здобули освіту, що за рівнем відповідає вищій юридичній освіті.

Позивач до позову надав диплом молодшого спеціаліста ІВ НОМЕР_1 , виданий коледжом права та муніципального управління Одеської державної юридичної академії, відповідно до якого рішенням державної кваліфікаційної комісії від 23.05.1998 йому присвоєно кваліфікацію юрист.

Також позивач надав архівну довідку, видану Національним університетом "Одеська юридична академія", відповідно до якої наказом № 1009-18 від 08.08.1996 року ОСОБА_1 зарахований студентом І курсу коледжу права та муніципального управління при Юридичному інституті Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова на денну форму навчання за спеціальністю "Правознавство"; наказом № 1509-21 від 27.05.1998 року ОСОБА_1 відрахований з контингенту студентів у зв`язку із завершенням навчання, отримав кваліфікацію "юрист", диплом молодшого спеціаліста та додаток до нього відповідного зразку: ІВ ВЕ № 001355 від 23.05.1998 року.

Згідно ст. 34 Закону Української РСР "Про освіту" від 23.05.1991 №1060-ХІІ (в редакції що діяла па час навчання позивача в коледжі права та муніципального управління при Юридичному інституті Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова) вищими навчальними закладами є: технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші. Статтею 5 чинного Закону України "Про вищу освіту" від 01.07.2014 № 1556-VII передбачено рівні та ступені вищої освіти: початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти: перший (бакалаврський) рівень: другий (магістерський) рівень: третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень

Здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою освітньої програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти: 1) молодший бакалавр: 2) бакалавр; 3) магістр: 4) доктор філософії доктор мистецтва.

Молодший бакалавр - це освітній або освітньо-професійний ступінь, що здобувається на початковому рівні (короткому никлі) вищої освіти і присуджується закладом вищої освіти у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти освітньої програми, обсяг якої становить 120 кредитів ЄКТС. Для здобуття освітнього ступеня молодшого бакалавра на основі фахової передвічної освіти заклад вищої освіти мас право визнати та перезарахувати кредити ЄКТС, максимальний обсяг яких визначається стандартом вищої освіти.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про вищу освіту" від 01.07.2014 № 1556-VII в Україні діють заклади вищої освіти таких типів: університет, академія, інститут, коледж.

Згідно ст. 9 Закону України "Про вищу освіту" № 2984-Ш в редакції від 17.01.2002 встановлюються такі види документів, які засвідчують здобуття особою вищої освіти та кваліфікації за певними освітньо-кваліфікаційними рівнями: диплом молодшого спеціаліста, диплом бакалавра; диплом спеціаліста; диплом магістра.

Підпунктом 4 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про вишу освіту" від 01.07.2014 № 1556-VII передбачено, що після набрання чинності цим Законом диплом про вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодшого спеціаліста (початкова вища освіта) прирівнюється до диплома про вищу освіту за освітньо-професійним ступенем молодшого бакалавра.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України "Про вищу освіту" від 01.07.2014 № 1556-VI1 диплом молодшого бакалавра є одним із документів про вищу освіту.

Таким чином, рівень освіти, одержаний позивачем в 1998 ропі, відноситься до І (першого) рівня вищої освіти з освітньо-кваліфікаційним рівнем "молодший бакалавра".

Тому отриманий диплом підтверджує, що позивач отримав сукупність систематизованих знань, умінь і практичних навичок в юридичній сфері, здобув вищу освіту за спеціальністю "Правознавство", в результаті чого присвоєно кваліфікацію юриста.

Оскільки період навчання позивача у коледжі права та муніципального управління Одеської державної юридичної академії (до його реорганізації - у коледжі права та муніципального управління Юридичного інституту Одеського державного університету імені І.І. Мечникова), за спеціальністю "Правознавство" із здобуттям кваліфікації юриста відповідає першому рівню вищої освіти з освітньо-кваліфікаційним рівнем "молодший бакалавр", то половина такого періоду повинна бути врахована пенсійним органом до вислуги років, що дає право на призначення йому пенсії відповідно до ч. 6 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII.

Тому відповідач протиправно не зарахував до вислуги років, що дає право для призначення пенсії позивачу, половини строку навчання у коледжі права та муніципального управління Юридичного інституту Одеського державного університету імені І.І. Мечникова.

Таким чином, половина періоду навчання позивача з 01.09.1996 до 23.05.1998 в коледжі права та муніципального управління Юридичного інституту Одеського державного університету імені І.І. Мечникова за спеціальністю "Правознавство" із здобуттям кваліфікації юриста, яка відповідає першому рівню вищої освіти, повинна бути врахована пенсійним органом до вислуги років, що дає право на призначення пенсії відповідно до ст.86 Закону №1697-VІІ.

Тому рішення відповідача1 є протиправним та його належить скасувати.

Стосовно позовних вимог позивачки про зобов`язання відповідача призначити та виплачувати пенсію з 13.05.2024, суд зазначає наступне.

Згідно приписів частини першої ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Втручання суду в повноваження суб`єкта публічної влади можливе лише тоді, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи законодавства, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Тобто, враховуючи вищевказані норми чинного законодавства, вищевказані позовні вимоги не можуть бути задоволені у спосіб, обраний позивачем, тому суд вважає, що з метою належного та ефективного захисту прав позивача, відповідача слід зобов`язати повторно розглянути заяву позивача від 13.05.2024 року про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тому позов належить задовольнити частково.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України та належить повернути позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУ ПФУ у Кіровоградській області, оскільки спірне рішення прийнято саме ним.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7А, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, ідентифікаційний код 20632802), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення від 21.05.2024 року № 28.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до вислуги років, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про прокуратуру" половину періоду навчання з 01.09.1996 до 23.05.1998 в коледжі права та муніципального управління Одеської державної юридичної академії (до його реорганізації - у коледжі права та муніципального управління Юридичного інституту Одеського державного університету імені І.І. Мечникова) та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за вислугу років від 13.05.2024 року.

4. В решті позову відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7А, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, ідентифікаційний код 20632802) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.), сплачений квитанцією № 4FES-6A46-K2TE від 04.06.2024 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя Т. О. Гордієнко