Справа № 932/9502/23
Суддя: Цитульський В. І.
Дата ухвалення: 2024-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №932/9502/23
Провадження №2-а/932/284/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2024 року Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська у складі головуючого судді Цитульського В.І., за участю секретаря судового засідання Дубовик К.В., позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , представника відповідача Лавренкова О.В., представника третьої особи Бойка Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, третя особа Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

Оскаржуване рішення мотивовано тим, що позивач є боржником по виконавчих провадження, деякі виконавчі провадження закриті у зв`язку із відсутністю у боржника доходів, позивач здійснює господарську діяльність не реєструючи її, позивач не реєструє свого місця проживання.

Позивач вказує на протиправність такого рішення, зокрема зазначає про виконання ним усіх виконавчих документів, проживання за зареєстрованим місцем та не доведення факту порушення трудового законодавства.

Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач вказує про прийняття оскаржуваного рішення на підставі звернень:

- Управління міграційної поліції ГУНП в Дніпропетровській області про наявність щодо позивача виконавчих проваджень, спроб налагодити позивачем схему незаконної легалізації своїх співвітчизників, спроб позивача знайти можливість підроблення печаток, зокрема про перетин державного кордону;

- Патрульної поліції в Дніпропетровській області про вчинення позивачем адміністративних правопорушень;

- лист Управління Служби Безпеки України у Дніпропетровській області про створення позивачем передумов до порушення міграційного законодавства.

Відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Стислий виклад позиції третьої особи.

Позиція обмежується вказівкою про можливість створення позивачем передумов до порушення міграційного законодавства.

Інші процесуальні дії у справі.

24 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

15 лютого 2024 року залучено Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

27 травня 2024 року справу прийнято до провадження головуючим суддею Цитульським В.І.

Фактичні обставини встановлені судом.

Громадянин Вірменії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на території України на підставі посвідки на постійне місце проживання.

Місце його проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з 2015 року.

20.07.2012 позивачем укладено шлюб із громадянкою України.

Оскаржуваним рішенням №33 від 18 серпня 2023 року громадянина Вірменії ОСОБА_4 вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни.

Рішення мотивовано покликанням на: наявність 19-ти виконавчих проваджень щодо ОСОБА_5 про стягнення коштів на користь держави; наявність закритих виконавчих проваджень за відсутністю майна та коштів в остатнього; зайняття ним незареєстрованою господарською діяльністю та проживання без реєстрації місця проживання.

За висновком відповідача вказані обставини вказують на те, що позивач є особою, що реально загрожує інтересам збереження громадського порядку на території України.

На підтвердження правомірності свого рішення відповідачем долучено подання ГУНП в Дніпропетровській області від 10.05.2023 №4/2-765 у якому вказано про наявність щодо позивача виконавчих проваджень, про спроби позивача налагодити схему незаконної легалізації своїх співвітчизників та знайти можливість підроблення печатки перетину державного кордону.

Також долучено відповідь Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, лист Управління Служби Безпеки України у Дніпропетровській області про створення позивачем передумов до порушення міграційного законодавства, інформацію з Єдиного реєстру боржників, отриману 07.06.2023.

Позивачем долучено 19 постанов про закінчення виконавчих проваджень щодо нього у зв`язку із виконанням вимог виконавчих документів.

Норми права застосовані судом.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За приписами частини першої статті 26 Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення.

При розв`язанні спірних правовідносин слід врахувати правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 18 грудня 1991 року у справі «Мустакім проти Бельгії» (Moustaquim v Belgium) № 12313/86. Суд підкреслив, що у випадках, коли відповідні рішення (а саме про депортацію) представляли собою втручання в права, захищені ст. 8-1 ЄСПЛ, слід обґрунтувати суттєву суспільну необхідність». Крім того, рішення повинні бути «співрозмірні цілям, що переслідуються законом».

У справі «Беррехаб проти Нідерландів» від 21 липня 1998 року, Суд, виходячи із конкретних обставин, вважав, «що не було дотримано належного балансу між інтересами сторін і з цієї причини була відсутня пропорційність між заходами, що застосовувалися владою, та правовими цілями, що переслідувалися».

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Мотиви та висновки суду.

Вирішуючи дану справу суд обмежується мотивами оскаржуваного рішення та не бере до уваги обставини, які у ньому не зазначені.

Щодо пропозиції представника третьої особи ознайомитися суду із документами управління щодо позивача, то такі документи не можуть братися до уваги, оскільки не були підставою для прийняття оскаржуваного рішення, а крім того такий порядок не передбачений процесуальним законом та буде грубим порушенням прав позивача.

Також суд виходить із обов`язку відповідача довести правомірність свого рішення.

Встановлено, що оскаржуване рішення прийнято виключно на підставі листів правоохоронних органів, без перевірки викладених у таких листах обставин та без жодного доказу.

Покликання відповідача на факти проживання позивача без реєстрації місця проживання та здійснення ним господарської діяльності без її реєстрації не містить зазначення жодної конкретної обставини вчинення описаних дій та не підтверджено жодним доказом.

Аналогічно й щодо фактів закриття виконавчих проваджень у зв`язку із відсутністю у позивача доходу та майна.

Навпаки позивачем надано докази того, що станом на час розгляду справи усі штрафи позивачем сплачено.

Єдиною доведеною обставиною є притягнення позивача до адміністративної відповідальності 19 раз за 8 років.

Проте, на переконання суду, така обставина не свідчить про наявність підстав, визначених ст.26 Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Окрім того, факти притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не вказують на наявність суттєвої суспільної необхідності для рішення про примусовий виїзд із країни. Відтак оскаржуване рішення не є пропорційним між заходами, що застосовані, та правовими цілями, що переслідувалися.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 8, 9, 77, 78, 241-246, 288 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області №33 від 18.08.2023 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Вірменії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 21 червня 2024 року.

Суддя: В.І. Цитульський