Справа № 280/89/24
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2024-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2024 року м. Дніпросправа № 280/89/24
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Темченко Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Запорізької митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 р. (суддя Калашник Ю.В.) по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» до Запорізької митниці про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

03.01.2024 р. ТОВ «Технохімреагент» звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, де просили визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів від 29.12.2023 р. №UA112080/2023/000037/2.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 р. адміністративний позов задоволений повністю.

Не погодившись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, де просили скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 р., прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому прийняте неправомірне рішення.

Дослідивши матеріали справи та докази по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення в зв`язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що 08.12.2022 р. між Shandong Taihe Chemicals Co., Ltd., Китай, як продавцем та ТОВ «Технохімреагент», Україна, як покупцем укладений зовнішньоекономічний Контракт №22465/ІМ, згідно умов якого продавець зобов`язався продати, а покупець зобов`язався купити на умовах цього Контракту товари (продукцію) відповідно до специфікацій та умов, зазначних у відповідних Додатках до цього Контракту. Кількість та ціни товарів регулюються вищезгаданими Додатками, які є невід`ємною частиною цього Контракту.

Ціни на товари встановлюються в доларах США та вказуються у відповідних Додатках до цього Контракту. Вказані ціни розуміються на умовах Інкотермс 2020, що визначаються Додатками.

Ціни включають вартість тари, упаковки та маркування товарів. Кількість, що поставляється, погоджується у відповіднх додатках. Загальна сума Контракту визначаєтья загальною сумою відповідних Додатків.

Оплата за цим контрактом провадиться покупцем на розрахунковий рахунок продавця згідно з умовами оплати, зазначеними у відповідних Додатках. Оплата проводиться на підставі наступного документу: - Інвойс або Проформа інвойс на 100% від вартості відповідного Додатку.

Продавець надає товари на умовах Інкотермс 2020 зазначених у відповідних Додатках.

Продавець додає до товару такі документи:

1.Підписаний контракт (чи Додаток до нього);

2.Підписаний інвойс;

3.Підписану Проформу інвойс;

4.Підписаний Пакувальний лист;

5. Сетифікат(и) якості;

6.Підписаний Прайс лист.

Для здійснення митного оформлення трьох товарів (хімічні речовини) позивач засобами електронного зв`язку надіслав відповідачу митну декларацію №23UA67U3, де в графі 43 МД зазначений метод визначення митної вартості за основним (першим) методом, передбаченим статтею 58 МК України.

Для підтвердження митної вартості позивач надав документи, визначені статтею 53 МК України, що підтверджують митну вартість товарів.

Однак, митниця висловила зауваження:

1. Не додано декларантом прайс лист;

2. В проформ інвойсі від 25.09.2023 р. № SC323092511 зазначено дату відвантаження 23.10.2023 р. та зазначено, що після підписаня контракту якщо відвантаження не відбулося, обидві сторони мають право переглянути ціну. При цьому в п.8 Додаткової угоди №4 від 22.09.2023 р. вказано, що продавець поставив покупцю товар протягом 14 днів після внесення передоплати. Передоплату здійснено згідно платіжної інструкції №12 від 26.09.2023 р., а коносамент № ТАО7169959 датовано 02.11.2023;

3. Відповідно до CMR від 20.12.2023 р. № STAO7169959 перевізником товару є LLC «OL TRANS GROUP», але жодних документів, що підтверджували б договірні відносини між експедитором та перевізником до митного оформлення декларантом не надані;

4. Відповідо п. 4.1 Договору про надання транспортно експедиційних послуг 12.09.2019 № GC 12259 виконані послуги на підставі заявки, оформленої та узгодженої сторонами, дана заявка є додатком та невід`ємою частиною договору, але до митного оформолення не додана;

5. Згідно п.4.2 Договору про надання транспортно експедиційних послуг від 12.09.2019 № GC-12259 перелік та вартіть послуг вказуютья в рахунках експедитора та в пиьмових угодах (додатках) до Договору про надання транспортно експедиційних послуг від 12.09.2019 № GC-12259. Рахунки та додатки до митного оформлення не додано.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина друга статті 53 МК України передбачає, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Статтею 53 МК Україи передбачено, що 3. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 1 статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (частина друга статті 58 МК України).

З аналізу наведених норм права слідує, що обов`язок доведення митної вартості товару лежить на декларанті. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Разом з тим, витребувати митниця має ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Аналогічний правовий висновок висловлений у постановах Верховного Суду від 21 вересня 2020 року (справа № 813/416/17), від 8 вересня 2020 року (справа № 817/1869/16), від 29 липня 2020 року (справа № 420/1709/19), від 28 липня 2020 року (справа № 815/500/15), від 27 березня 2020 року (справа №540/2605/18), від 6 травня 2020 року (справа №140/1713/19) тощо.

Як слідує з матеріалів справи, надані до митного оформлення документи не містять розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, відсутні ознаки підробки та підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари

Враховуючи заперечення митного органу, судом встановлено, що прайс лист, заявка на перевезення, заявка до договору про надання транспортно експедиційни послуг ч.2 ст. 53 МК України не передбачені в якості документів, підтверджуючих митну вартість товарів.

Відповідно ст. 53 МК України встановлено, що « 6. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару».

Судом встановлено, що згідно ч.6 ст. 53 МК України позивач надав відповідачу довідку про вартість перевезення, а відповідно постанови Верховного Суду від 10.11.2020 р. по справі № 280/1853/19 довідка про транспортні витрати є допустимим доказом, підтверджуючим витрати на перевезення товарів.

Стосовно другого зауваження митниці суд зазначає, що воно не є тим, що підтверджує числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що були фактично сплачені або підлягає сплаті за товари.

Також судом встановлено, що під час митного оформлення товарів митницею не було виявлено розбіжностей в документах на підтвердження митної вартості товарів, та необгрунтовано витрубувала додаткові документи, на що позивач відмовив в наданні таких документів, після чого посадова особа відповідача прийняла спірне рішення про коригування митної вартості товарів № UA112080/2023/000037/2 від 29.12.2023 р. в зв`язку з тим, що у митниці є наявна інформація щодо вищих рівнів митної ватості подібних товарів митне оформлення яких вже здійснене.

Аналізуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості товару, що містять повну інформацію про митну вартість та її складові, і дані документи підтверджували всі числові значення складових митної вартості товару, в зв`язку з чим у відповідача були відсутні підстави для прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товару.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки відповідач, всупереч ч.2 ст. 77 КАС України не довів правомірність свого рішення, та вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 315,316,321,322,325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 р. залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня викладення повного тексту.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров

суддя Н.А. Олефіренко