Справа № 140/3151/24
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2024-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року ЛуцькСправа № 140/3151/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі - ГУ НП у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо не зарахування до вислуги років у пільговому обчисленні один місяць за півтора місяці час проходження служби в зоні гарантованого добровільного відселення за період з вересня 2006 року по 07 лютого 2024 року та не зарахування цієї пільгової вислуги років до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції;

зобов`язання зарахувати до вислуги років у пільговому обчисленні один місяць за півтора місяці час проходження служби в зоні гарантованого добровільного відселення за період з вересня 2006 року по 07 лютого 2024 року та до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 наказом ГУ НП у Волинській області №44 від 07.02.2024 «По особовому складу» на підставі ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) звільнений зі служби в поліції. Станом на час звільнення стаж його служби в поліції склав 19 років 03 місяці 02 дні, час служби в пільговому обчисленні без урахування календарної вислуги - 00 років 02 місяців 00 днів.

На думку ОСОБА_1 , обрахунок вислуги років не відповідає дійсності.

Позивач зазначає, що має статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням категорії НОМЕР_1 , та з вересня 2006 року у зв`язку із проходженням служби в органах внутрішніх справ ( АДРЕСА_1 ), а з листопада 2015 року - на службі в Національній поліції України (м.Камінь-Каширський, вул.Певченка, 6) проживає в с.Пнівне Камінь-Каширського району Волинської області, які відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №44 від 18.06.1991, віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. Тобто у вказаний період він ніс службу в 3-й зоні гарантованого добровільного відселення.

Відповідно, видаючи наказ про звільнення від 07.02.2024 №44, о/с відповідачем не вчинено жодних дій щодо проведення належного обрахунку його вислуги па пільгових умовах за період з вересня 2006 року по лютий 2024 року.

При цьому позивач посилається на те, що розрахунок вислуги років йому у день звільнення під підпис не доведено.

Обґрунтовуючи наявність підстав для обрахування вислуги років в пільговому обчисленні, позивач зазначає, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ). Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщика, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу ОВС та членам їхніх сімей» 17.02.1992 №393 (далі Постанова №393). Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію, а з спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. Така можливість передбачена Постановою №393.

Таким чином, на думку позивача, Постановою №393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років, зокрема, поліцейським. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.26).

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву (а.с.30-33) позовні вимоги позивача не визнала та просила відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що станом на день звільнення стаж служби в поліції позивача для виплати надбавки за вислугу років та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції становить - 19 років 03 місяці 02 дні; час служби в пільговому обчисленні без урахування календарної вислуги - 00 років 02 місяців 00 днів.

Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.1993 №748 «Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України від 19 вересня 1993 року №747 «Про внесення змін і доповнень до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення і виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», яким затверджено Перелік населених пунктів, віднесених до зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення згідно з постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106, (далі Перелік №748), відповідно до якого умовою для пільгового обчислення в органах, підрозділах, військових частинах є проведення обліку і табелювання робочого часу особового складу на територіях перерахованих населених пунктів із затвердженням їх наказами МВС, УВС, УВСТ та занесенням відомостей у особові справи, однак в матеріалах особової справи ОСОБА_1 відсутні будь-які відомості та записи, табелі і накази МВС, ГУВС, УВС щодо обліку і табелювання робочого часу особового складу органів, підрозділів та військових частин, які дислоковані у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення.

Крім того, наказом МВС України від 20.06.2004 №684 скасовано наказ від 22.11.1993 №748. Станом на сьогодні затвердженого переліку військових частин, підрозділів і установ, яким зараховується до вислуги років для призначення пенсій на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця, що підпадає під дію Постанови №393 в цій частині, не прийнято.

Разом із цим звертає увагу суду на те, що поняття зони безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення визначалось статтею 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII, пунктом 4 якого виключено статтю 2 із Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зазначене унеможливлює проведення зарахування до вислуги років в пільговому обчисленні проходження служби в зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення. Тому, на думку представника відповідача, правові підстави для зарахування позивачу на пільгових умовах періоду служби з вересня 2006 року по 07 лютого 2024 року відсутні.

Також представник відповідача посилається на Закон №2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років, який передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи. Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і становитиме календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Пунктом 3 Постанови №393 передбачено, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах конкретно визначені періоди, що пов`язані зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, що визначена у законодавчому порядку.

Постановою №119 (набрала чинності 19.02.2022) внесені зміни до абзацу першого пункту 3 Постанови №393, відповідно до якого на пільгових умовах зараховуються певні періоди служби до вислуги років саме для визначення розміру пенсії, а не для її призначення.

Аналіз вищевказаних правових норм дає підстави для висновку, що набуття права на пенсію визначає календарна вислуга років, а обчислення розміру пенсії здійснюється за загальною вислугою років (пільгове обрахування), що являються двома різними категоріями.

Разом з тим, як вбачається з наказу ГУ НП у Волинській області від 07.02.2024 №44 о/с та розрахунку вислуги років ОСОБА_1 , проходження служби позивача в період з вересня 2006 року до 07 лютого 2024 року зарахований до календарної вислуги років ОСОБА_1 , та правові підстави проведення в пільговому обчисленні проходження служби в зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення та зарахування його до календарної вислуги років, що дає право на призначення пенсії, відсутні, що свідчить про правомірність дій ГУ НП у Волинській області.

Представник ГУ НП у Волинській області вважає, що управління діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, як то встановлено частиною 2 статті 19 Конституції України, і ніяким чином не порушувало прав та інтересів позивача.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 03.05.2006 по листопад 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ, зокрема, з 06.09.2006 в УМВС України у Волинській області, а з 07.11.2015 по 07.02.2024 в Національній поліції України, а саме ГУ НП у Волинській області, що підтверджується копією послужного списку позивача та розрахунком вислуги років (а.с.37-42).

ОСОБА_1 з 07.02.2024 наказом начальника ГУ НП у Волинській області від 07.02.2024 №44 о/с звільнений зі служби в поліції на підставі п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) (а.с.11).

Згідно із розрахунком вислуги років старшого сержанта ОСОБА_1 від 12.04.2024 (а.с.34-35) вислуга років позивача станом на 07.02.2024 становить: час служби в календарному обчисленні 17 років 09 місяці 05 днів; час служби і пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) 01 рік 05 місяців 27 днів.

Цей спір обумовлений незгодою позивача із обрахунком вислуги років, зокрема, часу служби в пільговому обчисленні у період проходження служби на території радіоактивного забруднення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з частинами першою, другою статті 59 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини третьої статті 59 Закону №580-VIII рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

За приписами частин другої, третьої статті 77 Закону №580-VIII днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Згідно з частиною першою статті 78 Закону №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частиною другої статті 78 Закону №580-VIII визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих;

6) дійсна військова служба в прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Відповідно до частини третьої-четвертої статті 78 Закону України №580-VIII під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення. Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу І Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 листопада 2016 року №1235, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2016 року за №1668/29798 (далі Порядок №1235), цей Порядок розроблено відповідно до статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими. Рішення з питань проходження служби в поліції оформлюються письмовими наказами по особовому складу.

За приписами пункту 10 розділу ІІІ Порядку №1235 у випадку видання наказу про звільнення працівника зі служби в поліції в наказі органу поліції зазначаються стаж служби в поліції, вислуга років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах), необхідність виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції та стаж служби в поліції для її виплати.

Отже, у наказі органу поліції про звільнення працівника зі служби в поліції має бути зазначено: стаж служби в поліції; вислуга років для призначення пенсії (у тому числі на пільгових умовах).

Пунктом «б» статті 1-2 Закону №2262-XII передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «з» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: служба в органах внутрішніх справ, поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Порядок №393).

Пунктом 1 Постанови №393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній кримінально-виконавчій службі, податковій міліції на посадах начальницького і рядового складу, в Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду; служба в Національній поліції.

Згідно з пунктом 2-1 Постанови №393 для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Відповідно до абзацу п`ятнадцятого підпункту «в» пункту 3 Порядку №393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за півтора місяця: у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 статті 2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», - згідно з переліками військових частин, підрозділів і установ, затверджуваними відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв`язку, Центральним управлінням Служби безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони.

Таким чином, законодавець чітко визначив умови зарахування вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за півтора місяця: у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 статті 2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Категорії зон радіоактивно забруднених територій визначені статтею 2 Закону України від 27 лютого 1991 року №791а-XII «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», серед яких - зони безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення.

Таке ж визначення зон радіоактивно забруднених територій містила стаття 2 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (виключена на підставі Закону України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України»).

Поряд з тим Постанова №393, якою визначено порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років, зокрема, поліцейським, є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років. Основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до вислуги років є Закон №2262-XII. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в 03 березня 2021 року у справі №805/3923/18-а, в постанові Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі №812/1100/17.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у період з 06.09.2006 по 06.11.2015 працював на різних посадах у Камінь-Каширському районному відділі Управління МВС України у Волинській області, а з 07.11.2015 по 07.02.2024 на різних посадах у Камінь-Каширському районному відділі поліції ГУ НП у Волинській області та фактично проходив службу в місті Камінь-Каширський.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено перелік населених пунктів, віднесених до зони гарантованого добровільного відселення, згідно з додатком №1. Зокрема, до зони гарантованого добровільного відселення віднесено місто Камінь-Каширський Волинської області.

Оскільки Постановою №393 визначено зарахування служби в органах внутрішніх справ у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення із розрахунку один місяць за півтора і цей порядок діє, то позивач має право на зарахування спірного періоду до вислуги років в пільговому обчисленні.

Надання Постановою №393 Міністерству внутрішніх справ України повноважень визначення переліку підрозділів та установ для реалізації вже наданого права не означає, що визначаючи такі підрозділи та установи, міністерство може звужувати обсяг наданого позивачу права або скасовувати чи призупиняти таке право.

З приводу посилання відповідача на Наказ №748, згідно з яким умовою для пільгового обчислення вислуги років для призначення пенсій особовому складу органів внутрішніх справ є проведення обліку і табелювання робочого часу особового складу затвердженого переліку військових частин, підрозділів і установ, на територіях населених пунктів, віднесених до зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, то суд зазначає, що цей наказ скасований наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 червня 2004 року №684 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 09.07.2004 за №860/9459).

Аргументи відповідача про відсутність в матеріалах особової справи ОСОБА_1 відомостей щодо обліку і табелювання робочого часу особового складу органів, підрозділів та військових частин, які дислоковані у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, суд відхиляє. Відповідно до пунктів 1, 2 розділу І Порядку формування та ведення особових справ поліцейських, що затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.05.2016 №377 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08 червня 2016 року за №828/28958), особова справа є документом, в якому відображається інформація про проходження служби, проте інформація щодо табелювання робочого часу не підлягає занесенню до особової справи поліцейського та обліковується в окремому порядку.

Відсутність в ГУ НП у Волинській області зазначених документів внутрішньої діяльності не може бути підставою для не зарахування ОСОБА_1 до вислуги років у пільговому обчисленні один місяць за півтора місяця часу проходження служби в органах внутрішніх справ та Національної поліції України з 03.05.2006 по 07.02.2024 в зоні гарантованого добровільного відселення, оскільки це суперечить нормативним актам, якими таке право визначене.

Вирішуючи спір у межах позовних вимог щодо не зарахування пільгової вислуги років до календарної вислуги років та до стажу служби, суд зазначає, що в цілях Закону №2262-ХІІ календарна вислуга це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік 365 календарних днів, календарний місяць 30 календарних днів); для призначення пенсій за вислугу років за Законом №2262-ХІІ календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Такі висновки сформовано Верховним Судом в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18.

Системний аналіз вказаних нормативно-правових актів та судових рішень Верховного Суду дає підстави дійти висновку про те, що «стаж служби в поліції» та «вислуга років» не є тотожними за змістом правовими категоріями.

Так, вислуга років є періодом служби в органах внутрішніх справ та в Національній поліції, який вираховується роками; її наявність дає право на призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах у випадку пільгового (кратного) зарахування вислуги років (при цьому таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги).

У свою чергу зміст поняття «стаж служби в поліції» розкрито у статті 78 Закону №580-VIII. Стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, а під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення; до стажу служби в поліції зараховуються виключно періоди служби (військової служби, роботи) в органах та на посадах, визначених частиною другою статті 78 Закону №580-VIII.

Суд звертає увагу, що пільгове (кратне) обчислення стосується лише вислуги років для визначення пільгових умов призначення пенсій за вислугу років та їх розміру відповідно до Закону №2262-ХІІ. Поряд з тим статтею 78 Закону №580-VIII не передбачено зарахування до стажу служби в поліції (що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки) вислуги років на пільгових (кратних) умовах; при обчисленні стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Отже, позовні вимоги щодо зарахування до стажу служби в поліції та до календарної вислуги років вислугу років в пільговому обчисленні за період з вересня 2006 року по 07.02.2024 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, з урахуванням наданих статтею 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково шляхом визнання протиправними дій ГУ НП у Волинській області щодо неповного зарахування ОСОБА_1 до вислуги років у пільговому обчисленні (один місяць за півтора місяця) часу проходження служби в органах внутрішніх справ та Національної поліції України у період з 06.09.2006 по 07.02.2024 в зоні гарантованого добровільного відселення та зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років в пільговому обчисленні (один місяць служби за півтора місяця) час проходження служби в органах внутрішніх справ та Національній поліції у зоні гарантованого добровільного відселення у період з 06.09.2006 по 07.02.2024 та про відмову у задоволенні решти позовних вимог.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина третя статті 139 КАС України).

Таким чином, за на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 807,47 грн, сплачений відповідно до квитанції.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Волинській області щодо неповного зарахування ОСОБА_1 до вислуги років у пільговому обчисленні (один місяць за півтора місяця) часу проходження служби в органах внутрішніх справ та Національної поліції України у період з 06 вересня 2006 року по 07 лютого 2024 року в зоні гарантованого добровільного відселення.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років в пільговому обчисленні (один місяць служби за півтора місяця) час проходження служби в органах внутрішніх справ та Національної поліції України у період з 06 вересня 2006 року по 07 лютого 2024 року в зоні гарантованого добровільного відселення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 807,47 грн (вісімсот сім грн 47 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Волинській області (43025, Волинська обл., м.Луцьк, Винниченка, 11, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій