Справа № 520/21177/23
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 р. Справа № 520/21177/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Кривенка Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 (суддя Ніколаєва О.В., майдан свободи, 69, м. Харків, 61022, повний текст складено 29.03.24) по справі № 520/21177/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Новаагро»

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Новаагро» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Агропромислова компанія «Новаагро») звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС України в Харківській області (далі по тексту позивач, ГУ ДПС України в Харківській області), в якій позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 19.05.2023 №1.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 у справі №520/21177/23 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Новаагро» (вулиця Чернишевська, будинок 66, місто Харків, Харківська область, 61002, РНОКПП: 40557237) до Головного управління ДПС України в Харківській області (вулиця Пушкінська, 46, місто Харків, Харківська область, 61057, ) про скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 19.05.2023 №1, прийняте щодо Товариства з обмеженою відповідністю «Агропромислова компанія «Новаагро». Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Новаагро» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області судовий збір у розмірі 26 840,00 грн (двадцять шість тисяч гривень вісімсот сорок гривень 00 копійок).

Представник позивача 10.10.2023 звернувся до суду з заявою, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення, в якому вирішити питання щодо розподілу судових витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаагро України» (вулиця Чернишевська, будинок 66, місто Харків, Харківська область, 61002, РНОКПП: 40557237), а саме - витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 59 048,00 грн (п`ятдесят дев`ять тисяч сорок вісім гривень 00 копійок).

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Новаагро» (вулиця Чернишевська, будинок 66, місто Харків, 61002, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вулиця Пушкінська, будинок 46, місто Харків, 61057, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень).

У задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.

Відповідач - Головне управління ДПС у Харківській області, не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати додаткове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні заяви представника позивача у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржником, зокрема вказано, що позивачем не надано розрахунків (калькуляції) вартості правової допомоги, акти прийняття - передачі послуг, обґрунтування щодо складності справи та виконаними адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт ( надання послуг), звіту про виконану роботу, розрахунку чи акту здачі - приймання робіт із конкретизацією кожної вчиненої процесуальної дії, будь - яких інших документів, із яких можливо було б установити обсяг наданих послуг та їх вартість. Також вказує, що в даному випадку позивачем не доведено фактичність та неминучість наданих послуг, а розмір стягнутої правової допомоги у розмірі 15000 взагалі не обґрунтований та є значно завищеним.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Частиною першою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

За визначенням частини 1, пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 7 статті 139 КАС України).

Відповідно до частин 3 та 4 статті 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частинами 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 6 статті 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 135 КАС України).

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судовим розглядом встановлено, що між Адвокатським об`єднанням «ЛОУ УОЛВС» (АО «ЛОУ УОЛВС») та ТОВ «Новаагро Україна» 01.05.2021 укладено договір №1/АПК про надання правової допомоги (далі - Договір про надання правової допомоги). Відповідно до пункту 2.1.6 Договору про надання правової допомоги, Адвокатське об`єднання представляє інтереси Клієнта (ТОВ «Новаагро Україна») в судових органах, зокрема в суді адміністративної юрисдикції.

Між ТОВ «Новаагро Україна» та АО «ЛОУ УОЛВС» 30.06.2022 укладено додаткову угоду №б/н до Договору про надання правової допомоги, відповідно до якої сторони домовилися внести зміни у пункт 7.2 Договору та викласти його в такій редакції: «Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 7.1 договору та діє до 30.06.2023, а у частині розрахунків до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за ним. Строк дії Договору може бути продовжено за взаємною згодою Сторін». Кожна зі Сторін має право відмовитися від виконання Договору письмово попередивши про це іншу Сторону за 30 (тридцять) календарних днів до моменту припинення».

Між ТОВ «Новаагро Україна» та АО «ЛОУ УОЛВС» 24.07.2023 укладено додаткову угоду №б/н до Договору про надання правової допомоги, відповідно до якої адвокатське об`єднання зобов`язується надати наступні послуги: написания позовної заяви до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 19.05.2023 №1; складання інших процесуальних документів по суті справи; надання усних консультацій з вивченням документів; аналіз судової практики; участь в судових засіданнях у Харківському окружному адміністративному суді тощо.

У подальшому, Адвокатським об`єднанням було змінено найменування з «ЛОУ УОЛВС» на «ЛІБЕРТІ ВЕЙ», що підтверджується додатковою угодою від 20.08.2023 №б/н до Договору про надання правової допомоги.

Відповідно до умов Договору про надання правової допомоги та додаткової угоди №б/н від 01.05.2021, Адвокатське об`єднання в особі голови Крайза Олександра Ігоровича виконувало роботи та надавало послуги у обсязі та порядку встановленому домовленістю сторін.

Послуги, пов`язані з провадженням у даній справі, надавав представник ТОВ «Новаагро Україна» адвокат АО «ЛІБЕРТІ ВЕЙ» Крайз Олександр Ігорович, а саме:

- склав позовну заяву про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Харківській області від 01.02.2023 №;

- надавав консультації з вивченням документів;

- приймав участь у судових засіданнях у Харківському окружному адміністративному суду.

ОСОБА_1 є головою адвокатського об`єднання АО «ЛІБЕРТІ ВЕЙ», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

На підтвердження наданих послуг за Договором про надання правової допомоги сторони підписали акт приймання-передачі наданих послуг від 05.10.2023 на суму 59 048,00 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч сорок вісім гривень 00 коп.).

За надані послуги за Договором про надання правової допомоги та додатковою угодою б/н ТОВ «Новаагро Україна» зобов`язалося сплатити протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг за Договором.

За надані послуги за Договором про надання правової допомоги та додатковою угодою № б/н Клієнтом було сплачено на користь Адвокатського об`єднання грошові кошти у розмірі 59 048,00 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч сорок вісім гривень 00 коп.), що підтверджується платіжною інструкцією від 06.10.2023 №1212111.

Таким чином, з наведеного слідує, що представник позивача надав до суду всі необхідні докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, наданих під час розгляду даної справи в суді першої інстанції.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника про неспівмірність витрат на правову допомогу з наданими адвокатом послугами, оскільки такі не обґрунтовані та не зазначено, який розмір гонорару адвоката скаржник вважає співмірним з наданою ним правничою допомогою.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідач не спростовує надання правничої допомоги, при цьому, апеляційна скарга не містить вимоги щодо зменшення судових витрат, а відповідач фактично наполягає на відмові у стягненні судових витрат, що за наявністю наданої правничої допомоги не передбачено чинним процесуальним законодавством.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з урахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи та змісту наданих послуг, розмір витрат на правничу допомогу у 15 000 грн. є обґрунтованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини застосовують, як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального чи матеріального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а додаткового рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 по справі № 520/21177/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий І.М. Ральченко
Постанова складена в повному обсязі 21.06.24.