Справа № 380/30616/23
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2024 рокусправа № 380/30616/23

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого-судді Мартинюка В.Я., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність щодо не врахування «індексації грошового забезпечення» та додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 року №168 при обрахунку «грошової допомоги на оздоровлення» за 2022 рік;

зобов`язати здійснити перерахунок та доплату «грошової допомоги на оздоровлення» за 2022 рік з урахуванням «індексації грошового забезпечення» та додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 року №168;

визнати протиправною бездіяльність щодо не врахування додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 року №168 при обрахунку «грошової допомоги на оздоровлення» за 2023 рік; грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки; «одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби»;

зобов`язати здійснити перерахунок та доплату «грошової допомоги на оздоровлення» за 2023 рік; грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки; «одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби», з урахуванням додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 року №168.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що дії відповідача призвели до того, що позивачу не в повному обсязі здійснено нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2022, 2023 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні та грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки. Обрахунок зазначених складових здійснюється виходячи з місячного грошового забезпечення. Стверджує, що неврахування відповідачем індексації грошового забезпечення при обрахунку спірних виплат призвело до виплати знеціненого грошового забезпечення та є протиправним. Посилається на те, що додаткова винагорода передбачена Постановою №168 мала систематичний характер. Підстави вважати таку винагороду одноразовим видом грошового забезпечення на час виникнення спірних правовідносин відсутні.

Ухвалою суду від 22.04.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд встановив наступні обставини справи.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №193 від 10.07.2023 року позивача з 10.07.2023 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Листом від 27.10.2023 року у відповідь на запит позивача відповідач надав йому довідку про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які були нараховані і виплачені за весь період служби по день фактичного розрахунку та виключення зі списків військової частини.

У вказаному листі, серед іншого, відповідач зазначив, що виплата індексації грошового забезпечення в розрізі місяців та років зазначена у згаданій довідці; виплата додаткової винагороди у розмірі 30000 грн. передбаченої Постановою №168 також зазначена у вказаній довідці; виплата грошового забезпечення за період з 03.03.2022 року по 10.07.2023 року розраховувалось за посадовим окладом, який визначався за п`ятим тарифним розрядом згідно з займаною посадою та становив 2820 грн. 00 коп.

Як вбачається із довідки про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з 2022 по 2023 роки від 26.10.2023 року позивачу у 2022 році при нарахуванні грошової допомоги на оздоровлення не враховано індексації грошового забезпечення та додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 року №168; при нарахуванні грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби за 2023 рік не враховано додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 року №168.

Змістом спірних правовідносин є нарахування позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік; грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби за 2023 рік у зменшеному розмірі.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється законом України 25.03.1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2232-XII).

Згідно із ч.1 ст.40 Закону № 2232-XII гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до Законів України "Про Збройні Сили України", «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

Частиною другою ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-XII (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч.3 цієї ж норми грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Щодо включення до складу грошового забезпечення при визначенні окремих видів виплат за 2022, 2023 роки винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", суд зазначає наступне.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію, статті 9-2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та абзаців другого - восьмого пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 28.06.2023 року № 3161-IX Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року №168 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Постанова №168).

Відповідно до п.1 Постанови №168 установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 Постанови №168 визначено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до абзаців першого-четвертого п.2 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі Порядок №260), грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років (абзаци п`ятий-восьмий п.2 розділу І Порядку №260).

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія (абзаци дев`ятий-чотирнадцятий п.2 розділу І Порядку №260).

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги (абзаци п`ятнадцятий-сімнадцятий п.2 розділу І Порядку №260).

Пунктом шостим розділу XXIII Порядку №260 передбачено, що розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Відтак, з урахуванням абзацу шістнадцятого п.2 розділу І Порядку №260, додаткова винагорода, передбачена Постановою №168 належить до одноразових додаткових видів грошового забезпечення (винагород).

На переконання суду, додаткова винагорода, яка передбачена Постановою №168, не має регулярного характеру та виплачується на підставі наказів командирів (начальників) за наявності певних умов, а саме на період дії воєнного стану, пропорційно часу участі в інших заходах в умовах особливого періоду.

Вирішуючи питання щодо того, чи є передбачена Постановою №168 додаткова винагорода винагородою, яка має постійний характер та підлягає включенню до складу місячного грошового забезпечення для визначення розміру грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, одноразової грошової допомоги при звільненні, необхідно виходити з того, що вказана винагорода виплачується лише у період дії воєнного стану, тобто має тимчасовий характер, а її розмір не є сталим та визначається наказами командирів (начальників) в сумі до 30000 грн. 00 коп.

Окрім того, на даний час жодним нормативно-правовим актом не передбачено включення до складу грошового забезпечення, з якого нараховується грошова допомога на оздоровлення, грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки, одноразова грошова допомога при звільненні, додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168.

Оскільки до складу грошового забезпечення, з якого нараховуються грошова допомога на оздоровлення, грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки, одноразова грошова допомога при звільненні включаються винагороди, які мають постійний характер, а додаткова винагорода передбачена Постановою №168 має тимчасовий характер (виплачується лише у період дії воєнного стану), відсутні будь-які правові підстави для включення до складу грошового забезпечення, з якого повинні бути обраховані згадані складові, додаткової винагороди передбаченої цією постановою.

При цьому, суд наголошує, що відповідно до п.6 розділу XXIII Порядку №260 згадана додаткова винагорода не включається до обчислення грошової допомоги для оздоровлення.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу грошової допомоги на оздоровлення у 2022 році, грошової допомоги на оздоровлення у 2023 році, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, одноразової грошової допомоги при звільненні без врахування додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Щодо невключення при нарахуванні грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік індексації грошового забезпечення суд зазначає таке.

Статтею 1 Закону України від 03.07.1991 року №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі -Закон №1282-XII) встановлено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Суд звертає увагу, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, яка спрямована на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 року у справі №240/10130/19 сформував правовий висновок про те, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку виплат військовослужбовців.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі № 638/5794/17, від 27.12.2019 року у справі № 643/11749/17, предметом розгляду яких було, зокрема, включення до складу грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, індексації грошового забезпечення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що індексація входить до складу грошового забезпечення, з якого має бути обрахована грошова допомога для оздоровлення.

Зі змісту уже згаданої довідки від 26.10.2023 року вбачається, що індексація не була включена при розрахунку допомоги на оздоровлення позивачу за 2022.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

З огляду на викладене адміністративний позов підлягає задоволенню в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не врахування індексації грошового забезпечення при обрахунку позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік та зобов`язання здійснити перерахунок та доплату грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням індексації грошового забезпечення.

В іншій частині в задоволенні позову належить відмовити.

Що стосується судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий не підлягає стягненню зі сторін.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням індексації грошового забезпечення.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Я.Мартинюк