Справа № 317/2332/24
Суддя: Нікітін В. В.
Дата ухвалення: 2024-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 317/2332/24
Провадження № 2-а/317/16/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Нікітіна В.В., за участю секретаря Хижняк Д.Г., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Запорізькій області (третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову поліцейський СРПП ВП № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області Євтушенко Василь Сергійович) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 26 квітня 2024 року працівником поліції ОСОБА_2 (третьою особою в даній справі) відносно нього було складено постанову у справі про адміністративні правопорушення серії БАБ № 708535 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. З зазначеною постановою він не згоден з наступних підстав.

Оскаржувана постанова не містить належних відомостей щодо технічного засобу, яким було здійснено відеозапис події: його марка, модель, номерний знак тощо. В тексті постанови зазначено лише наступне: «відеозапис в архіві», що свідчить про недотримання працівником поліції обов`язкових вимог чинного законодавства.

Будь-яких інших доказів вини позивача ОСОБА_1 матеріали справи не містять. В оскаржуваній постанові інспектор поліції обмежився лише описом події без зазначення будь-яких належних та допустимих доказів цієї події.

Оскаржувана постанова не відповідає вимогам «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», що затверджена Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, оскільки в постанові не зазначений чіткий перелік документів, які до неї додаються.

Крім того, як зазначив Верховний Суд в постанові по справі № 338/1/17 від 26.04.2018, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками поліції може бути доказом у справі лише в тому випадку, якщо воно зафіксоване у встановленому законом порядку. Саме по собі описання адміністративного правопорушення в постанові не може бути доказом його вчинення, оскільки постанова по своїй природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованих правопорушень.

Оскільки матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вини позивача у скоєнні адміністративних правопорушень, а обов`язок доказування правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності законом покладений саме на відповідача, як на суб`єкт владних повноважень, позивач просив суд визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову відносно нього.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому ГУНП в Запорізькій області просило суд відмовити в задоволенні позову з наступних підстав.

Постанова винесена уповноваженим працівником поліції на місці вчинення правопорушення у відповідності до ст. 258, 283 КупАП.

ГУНП вважає необґрунтованими та безпідставними доводи позивача щодо невідповідності дій поліцейського, який склав постанову, вимогам КУпАП.

Так, 26 квітня 2024 року о 17 годині 00 хвилин поліцейським ОСОБА_2 в селі Долинське Запорізького району Запорізької області був зупинений транспортний засіб (мопед), яким керував позивач ОСОБА_1 . Причиною зупинки стало те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом без мотошолому. Під час перевірки документів з`ясувалось, що у ОСОБА_1 відсутнє право керування транспортним засобом (посвідчення водія категорії « НОМЕР_1 »), а сам транспортний засіб не зареєстрований у встановленому законом порядку.

Встановивши ці обставини, поліцейський провів розгляд справи про адміністративне правопорушення та притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 5 та 6 ст. 121 КУпАП та за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Дії поліцейського ОСОБА_2 повністю відповідають вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення, справу відносно ОСОБА_1 розглянуто з повним дотриманням відповідної процедури, а постанову складено у повній відповідності до закону та підзаконних актів.

Відеозапис, досліджений в судовому засіданні, здійснено поліцейським на службову боді-камеру. Цей відеозапис повністю фіксує обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Таким чином відповідач у своєму відзиві наполягає на правомірності оскаржуваної постанови та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Від третьої особи поліцейського ОСОБА_2 до суду надійшли письмові пояснення, які за своєю суттю аналогічні доводам відзиву на позов.

В судовому засіданні представник позивача, адвокат Ткаченко Д.С., підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Окрім доводів, наведених у позовній заяві, зазначив, що наданий суду відповідачем відеозапис не може бути прийнятий до розгляду як доказ, оскільки він у встановленому КАС України порядку не надавався позивачу як доказ. Крім того, досліджений в судовому засіданні відеозапис здійснено на камеру мобільного телефону, що не відповідає вимогам закону.

Представник відповідача ГУНП в Запорізькій області, Тришина А.М. в судовому засіданні підтримала доводи поданого нею відзиву на позовну заяву. Наголосила, що дії поліцейського ОСОБА_2 , які передували складенню ним оскаржуваної постанови, та його дії під час складання цієї постанови повністю відповідають вимогам закону. Відеозапис події як доказ не було вчасно надано представнику позивача через помилку в адресі отримувача відправлення. Перед судовим засіданням вказаний відеозапис представнику позивача був наданий.

Вислухавши учасників провадження та дослідивши подані ними докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що поліцейським СРПП ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області сержантом поліції Євтушенком В.С. 26.04.2024 було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії БАБ № 708535 відносно громадянина ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених: ч.ч. 5 та 6 ст. 121 КУпАП (відсутність у ОСОБА_1 мотошолому під час керування мопедом та керування ним транспортним засобом, який не зареєстрований у встановленому порядку) та за ч. 2 ст. 126 КУпАП ( ОСОБА_1 керував мопедом без наявності у нього права керування таким транспортним засобом).

Суд критично оцінює доводи представника позивача щодо неможливості прийняття судом в якості доказу наданого відповідачем відеозапису через його ненадання позивачу у встановленому законом порядку, оскільки як встановлено судом, відповідач фактично виконав свій обов`язок надати позивачу такий доказ, але через помилку в адресі позивача відеозапис йому не було доставлено. З урахуванням особливостей даної справи суд вважає, що наданий відповідачем відеозапис може бути прийнятий до справи як доказ, оскільки його, хоч і з запізненням внаслідок помилки, але було надано представнику позивача. Крім того цей відеозапис був досліджений судом в одному з засідань і у представника позивача було достатньо часу, щоб ознайомитись з ним та висловити свої думки щодо цього доказу.

Оцінюючи наданий та досліджений в судовому засіданні відеозапис на відповідність критерію допустимості, суд враховує наступне.

Наданий відповідачем відеозапис міститься на DVD-R диску та розбитий на декілька файлів. При демонстрації вказаних файлів технічними засобами суду встановлено, що будь-які позначки часу та місця зйомки (у вигляді географічних координат широти та довготи тощо) на записі відсутні. Вказаний відеозапис явно здійснено на камеру мобільного телефону, про що, окрім наведених вище ознак, свідчить й вертикальне розташування зображення на ньому.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Вказана імперативна норма неодноразово знаходила своє відображення в рішеннях Верховного Суду, який зазначав, що відеозапис у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам відповідної інструкції, яка регламентує порядок його здійснення.

Так, питання фіксації працівниками поліції події адміністративного правопорушення на відео регламентоване «Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», що затверджена Наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 (далі - Інструкція).

Пункт третій Розділу І Інструкції містить перелік допустимих до використання працівниками поліції технічних засобів, серед який наявний портативний відеореєстратор (т.зв. «боді-камера»). Камери мобільних телефонів до вказаного переліку не входять.

Розділом ІІ Інструкції також регламентовано обов`язок поліцейського вмикати портативний відеореєстратор при початку виконання службових обов`язків (або з початку проведення спеціальної поліцейської операції). При цьому поліцейський має переконатись у точності встановлених на пристрої дати та часу.

Суд констатує, що в даній справі вказані вимоги виконані не були. Відеозапис події здійснено на камеру мобільного телефону і на ньому не відображені дата та час самої події, що позбавляє суд перевірити те, коли фактично цей запис було зроблено.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд констатує, що єдиним доказом вини позивача ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, є наданий відповідачем відеозапис, який, як було встановлено в судовому засіданні, не відповідає критеріям допустимості доказів. Будь-яких інших доказів матеріали справи не містять.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає наявними підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 73-79, 139, 159, 205, 211, 217, 227-228, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління національної поліції у Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Дмитра Апухтіна, буд. 29) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову у справі про адміністративні правопорушення серії БАБ № 708535 від 26 квітня 2024 року, складену відносно ОСОБА_1 за ч.ч. 5 та 6 ст. 121 КУпАП та за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Стягнути з Головного управління національної поліції у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за рахунок бюджетних асигнувань.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду (49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, 23) у встановленому КАС України порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Нікітін