Справа № 200/2660/24
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року Справа№200/2660/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до 1) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84116, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ),

2) Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (адреса: 04053, місто Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, будинок 16 )

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії за віком ОСОБА_1 , призначеної згідно із Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 07.02.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , призначеної згідно із Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 07.02.2023.

Ухвалою від 03 травня 2024 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження в адміністративній справі № 200/2660/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 17 травня 2024 року суд залишив без руху позовну заяву ОСОБА_1 , встановивши позивачу строк 5 днів з дня отримання ухвали на усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску. 20 травня 2024 року на виконання ухвали суду від 17 травня 2024 року позивач надав письмові пояснення.

Ухвалою суду від 22 травня 2024 року за результатом розгляду письмових пояснень, наданих позивачем на виконання ухвали суду від 17 травня 2024 року, продовжено розгляд справи № 200/2660/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 22 травня 2024 року задоволено клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про залучення другого відповідача в адміністративній справі № 200/2660/24. У якості другого відповідача у справі № 200/2660/24 залучено Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримувала пенсію за вислугу років, призначену відповідно до вимог Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення». Досягнувши 60-річного віку, 07.02.2023 року позивач звернулася до ГУ ПФУ у Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV. На підставі вказаної заяви позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV. Страховий стаж позивача склав 40 років 7 місяців 8 днів. Коефіцієнт страхового стажу, обчислений відповідно до статті 25 Закону № 1058-IV, склав 0,40583. При цьому, показник середньої заробітної плати враховувався за 2014-2016 роки, взамін правильного показника середньої заробітної плати по України, який мав враховуватись за останні три роки, що передували року (2023 рік) звернення із заявою про призначення пенсії за віком згідно із Законом № 1058-ІV, тобто за 2020-2022 роки. Відповідач відповідно до листа від 05.01.2024 № 0500-0202-8/1886 вважає, що пенсія, призначена позивачу згідно із Законом № 1058-IV, обчислена відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства, а тому застосовувати показник середньої заробітної плати по України за 2020-2022 роки немає правових підстав. Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо обчислення їй пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки відповідно до частини другої статті 40 Закону № 1058-IV, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Відповідач-1 (Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області) надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Краматорськ). ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років з 01.09.2009 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788. 10.01.2022 було переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». ОСОБА_1 звернулась із заявою про перерахунок «перехід на інший вид пенсії» від 07.02.2023 № 603 засобами вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України. Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, яким опрацьовано заяву за принципом екстериторіальності, було переведено ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно статті 26 Закону № 1058. Відповідно до статті 10 Закону України № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Частиною третьою статті 45 Закону України № 1058 встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходиться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 Закону № 1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Виключення складають випадки коли особа після призначення пенсії по інвалідності працювала і набула не менш, як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування автоматичного перерахунку, передбаченого абзацом 5 частини 4 статті 42 Закону № 1058) під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною 2 статті 40 Закону № 1058 для призначення пенсій, тобто при первинному призначенні. Застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за перерахунком пенсії, чинним законодавством не передбачено. Згідно з матеріалами електронної пенсійної справи позивач отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України № 1788 з 01.09.2009. З 10.01.2022 позивача було переведено з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 1058. За результатами опрацювання заяви про перерахунок Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було переведено ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058 на пенсію за віком відповідно статті 26 Закону № 1058 з 07.02.2023 з урахуванням страхового стажу, врахованого по 27.05.2022. Страховий стаж складає 40 років 7 місяців 8 днів. Розмір пенсії за віком склав 3179,33грн. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення № 168), з 1 березня 2023 року, ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії відповідно до частини 2 статті 42 Закону №1058 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,197 показника середньої заробітної плати у галузях економіки за 2016-2018 роки - 7405,03грн (3764,40грн х 1,17x1,11x1,11x1,14x1,197). Заробітна плата складає 8830,65грн. Отже, для обчислення пенсії ОСОБА_1 враховується показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки (пункт 4.3. розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058), який з урахуванням індексацій відповідно до частини 2 статті 42 Закону № 1058 на дату звернення 07.02.2023 складає 6186,32 грн. З 01.03.2023 та з 01.03.2024 було проведено автоматичний індивідуально масовий перерахунок «Індексація заробітку», середній показник заробітної плати з 01.03.2023 збільшено з 6186,32 грн. до 7405,03 грн., з 01.03.2024 збільшено з 7405,03 грн. до 7994,47 грн. відповідно. Відтак, Головне управління вважає, що для застосування показника середньої заробітної плати за попередні 3 роки (2020-2022 рр.) у Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві були відсутні правові підстави. Тому заявлені позивачем вимоги є безпідставними, необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Крім того, Головне управління вказує, що належним відповідачем у справі є Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, оскільки останнім за принципом екстериторіальності опрацьовано заяву ОСОБА_1 від 07.02.2023 року про перерахунок «перехід на інший вид пенсії» та переведено її з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно статті 26 Закону № 1058.

Відповідач-2 (Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві) надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначив, що 07.02.2023 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Заява ОСОБА_1 розглядалась за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно із заявою від 07.02.2023, виходячи з наступного. ОСОБА_1 перебувала на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі заяви від 07.02.2023 позивача було переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Діючим законодавством передбачено чотири види пенсій 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» може бути призначена пенсія за вислугу років. Відповідно до статті 10 Закону №1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника, за вислугу років), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Пенсія може призначатися лише один раз та один з її видів. Якщо особа має право на декілька видів пенсії, то вона може перейти на інший вид пенсії після призначення, але це буде не призначення, а перехід з виду на вид пенсії. З наведеного вбачається, що процедура призначення пенсії пов`язується з первинним зверненням за призначенням пенсії, тобто звернення вперше за одним з видів пенсійних виплат, у т.ч. пенсії за вислугу років. Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки у практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Законодавець оперує лише поняттям призначення пенсії, яким є первинне її призначення, та поняттям переведення пенсії з виду на вид, яким є всі подальші зміни виду пенсії. Відповідно до статті 45 Закону №1058 при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Згідно вказаної норми Закону показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (зокрема, за 2021-2023 роки в розмірі 13359,41 грн. за зверненням особи в 2024 році) застосовується при зверненні особи вперше за призначенням пенсії. Тому при переведенні ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058, для розрахунку пенсії за віком застосовано показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки, збільшений на 1,17 * 1,11 * 1,11 * 1,14 * 1,197 згідно з положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «постанову «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», у розмірі 7405,03 грн. Ураховуючи вищевикладене, при переведенні з 07.02.2023 з одного виду пенсії на інший відповідно до Закону №1058, зокрема, з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, відсутні законні підстави для обчислення розміру пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2020-2022 роки. Вказаний показник застосовується при зверненні особи вперше у 2023 році за призначенням пенсії. Таким чином у відповідача відсутні правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2020 2022 роки. Пенсію за віком позивачу обчислено відповідно до норм чинного законодавства на підставі документів, які містяться в матеріалах пенсійної справи. Відповідач також зазначив, що перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, суд не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Перебирання судом повноважень щодо перерахунку пенсії є формою втручання в дискреційні повноваження органів Пенсійного фонду та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом № НОМЕР_2 , виданим 27.08.2019 року органом 1443, РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () та Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві () є суб`єктами владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи, ОСОБА_1 при первинному зверненні призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» як працівнику освіти. Відповідач-1 вказує, що пенсія за вислугу років була призначена з 01.09.2009 року. Вказані обставини позивачем не оспорюються.

Відповідно до розпорядження про перерахунок пенсії від 11.01.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області позивачу здійснено перерахунок пенсії (перехід з виду на вид) та з 10 січня 2022 року переведено на пенсію по інвалідності, яку призначено відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з розрахунком заробітку для обчислення позивачу пенсії по інвалідності при визначенні розміру пенсії був застосований показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки.

07 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перехід на інший вид пенсії.

Заяву ОСОБА_1 за принципом екстериторіальності було розглянуто Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що не заперечується сторонами у справі.

Відповідно до розпорядження про перерахунок пенсії від 10.02.2023 року позивачу здійснено перерахунок пенсії, переведено на пенсію за віком, яку призначено відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07 лютого 2023 року довічно.

Згідно з розрахунком заробітку для обчислення пенсії за віком при визначенні розміру пенсії позивача був застосований показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки.

Як зазначає відповідач-1, з 01.03.2023 року та з 01.03.2024 року Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області було проведено автоматичний індивідуально масовий перерахунок «Індексація заробітку», середній показник заробітної плати з 01.03.2023 збільшено з 6186,32 грн. до 7405,03 грн., з 01.03.2024 збільшено з 7405,03 грн. до 7994,47 грн. відповідно. Вказані обставини підтверджуються розпорядженнями про перерахунок пенсії від 26.02.2023 року та від 25.02.2024 року та розрахунками заробітку для обчислення.

У відповідь на адвокатський запит представника позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом від 05 січня 2024 року № 0500-0202-8/1886 повідомило, що за матеріалами електронної пенсійної справи з 01.09.2009 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до розділу ХV Закону 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до частини 4 статті 114 Закону № 1058 пенсія за вислугу років призначається та виплачується при звільненні з роботи, яка дає право на таку пенсію. 01.12.2010 року ОСОБА_1 працевлаштувалася на посаду, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, тому виплата пенсії їй була призупинена. 10.01.2022 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління із заявою про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності відповідно до статті 30 Закону № 1058. Відповідно до частини 3 статті 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Таким чином з 10.01.2022 року ОСОБА_1 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності з урахуванням страхового стажу, який складає 39 років 11 місяців, додаткового стажу 1 рік1 місяць сім днів. Коефіцієнт страхового стажу 0,41000. Пенсію обчислено відповідно до заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року та з 01.07.2000 року по 31.07.2021 року за даними персоніфікованого обліку, яка складала 6471,33 грн. (5426,60 середня заробітна плата по народному господарству за 2014 2026 роки з урахуванням індексацій х 1,19252 коефіцієнт заробітної плати після оптимізації). Розмір пенсії склав 2200,00 грн. З 01.03.2022 року розмір пенсії по інвалідності склав 2300,00 грн. з урахуванням доплати, передбаченої постановою КМУ № 118 від 16.02.2022 року.

07.02.2023 року Румянцева засобами веб-порталу електронних послуг Пенсійного фонду України надала заяву про перехід на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058. З урахуванням норм частини 3 статті 45 Закону № 1058 ОСОБА_1 з 07.02.2023 року переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 з урахуванням страхового стажу, врахованого по 27.05.2022 року. Страховий стаж складає 40 років 7 місяців 8 днів. Розмір пенсії за віком склав 3179,33 грн. Продовжує працювати. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» з 01 березня 2023 року ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії відповідно до частини 2 статті 42 Закону № 1058 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,197 показника середньої заробітної плати у галузях економіки за 2016-2018 роки 7405,03 грн. (3764,40 грн. х 1,17 х 11,1 х 11,1 х 1,14 х 1,197). Заробітна плата складає 8830,65 грн.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш ніж 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через 2 роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, на найбільш вигідних умовах. З урахуванням того, що 07.02.2023 року заявниця зверталася із заявою про переведення на пенсію за віком, право на проведення перерахунку пенсії за віком відповідно до частини 4 статті 42 Закону № 1058 ОСОБА_1 набуде після 07.02.2025 року за умови наявності 24 місяців страхового стажу.

Отже, спірним питанням у розглядуваній справі є правомірність дій територіального органу Пенсійного фонду України щодо застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2014 2016 роки при призначенні (переведенні на інший вид) ОСОБА_1 з 07.02.2023 року пенсії за віком.

Щодо належного відповідача у справі, суд зазначає, що згідно частини першої статті 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення/перерахунок пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Згідно з п. 4.8 розділу ІV Порядку № 22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у спірних правовідносинах є Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву позивача від 07 лютого 2023 року про перерахунок пенсії (перехід на інший вид) та прийняв рішення про переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а отже саме Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві є належним відповідачем у справі.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про переведення позивача на інший вид пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до положень статті 4 Закону № 1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 9 Закону № 1058-IV визначені види пенсійних виплат і соціальних послуг.

Так, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Отже, законодавством України передбачено чотири види пенсій: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника та пенсія за вислугу років.

Згідно зі статтею 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

На підставі частини першої статті 27 Закону № 1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп ? Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до частин першої та другої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 +... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Позивач в позовній заяві зазначає, що їй була призначена пенсія за вислугу років відповідно до вимог Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» та по досягненню 60-річного віку на підставі її заяви призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

Проте, з матеріалів пенсійної справи позивача, наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, вбачається, що ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, саме з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV. При цьому, при розрахунку заробітку для обчислення пенсії по інвалідності був застосований показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки.

Питання переведення (переходу) з одного виду пенсії на інший та питання призначення пенсії було проаналізовано у постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року в справі №21-612а14, Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року в справі № 317/4184/16-а (2а/317/2/2017), в яких Суд дійшов висновку, що, якщо особа отримувала пенсію на підставі одного закону (наприклад, Закону України «Про прокуратуру») та виявила бажання перейти на пенсію за іншим законом (наприклад, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), це буде нове призначення пенсії. А якщо такий перехід відбувся в рамках одного закону - Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то це не є призначенням пенсії, а є переведенням на пенсію в рамках одного закону.

Суд зазначає, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, тобто мова йде про пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-IV.

Винятком із загального правила є перше переведення особи з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, за умови наявності у особи страхового стажу, набутого після виходу на пенсію по інвалідності (попереднього перерахунку пенсії), не менш як 24 місяці.

Судом встановлено, що позивача з 10 січня 2022 року переведено з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» на пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З 07 лютого 2023 року позивача переведено з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію за віком, призначену відповідно до Законом №1058, до страхового стажу зараховано період роботи позивача по 27.05.2022 року, страховий стаж позивача становить 40 років 7 місяців 8 днів. При розрахунку розміру пенсії позивача був застосований показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки.

При цьому, з 01.03.2023 року та з 01.03.2024 року Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області було проведено автоматичний індивідуально масовий перерахунок «Індексація заробітку», середній показник заробітної плати з 01.03.2023 збільшено з 6186,32 грн. до 7405,03 грн., з 01.03.2024 збільшено з 7405,03 грн. до 7994,47 грн. відповідно.

З наведеного вбачається, що з часу призначення позивачу пенсії по інвалідності (10.01.2022 року) до переведення її на пенсію за віком (07.02.2023 року) минуло менше ніж 24 місяці. Отже, оскільки позивач не набула після попереднього перерахунку пенсії 24 місяці страхового стажу, то підстави, передбачені частиною третьою статі 45 Закону №1058-IV, для застосування при обчисленні пенсії за віком позивача показника середньої заробітної плати за 2020, 2021 та 2022 роки, на час переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком були відсутні.

Крім того, суд не бере до уваги посилання позивача на правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 06.03.2018 за №185/1474/17, від 02.04.2019 у справі №495/620/17, постанова від 10.04.2019 у справі №211/1898/17, постанова від 15.05.2019 у справі №504/503/17, від 23.10.2020, оскільки такі висновки суду здійснені у правовідносинах, які не є подібними. За обставинами вказаних справ позивачам первісно пенсія була призначена за Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а в подальшому при виявленні особами бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, мало місце призначення пенсії за віком за Законом №1058-IV. Проте, у даному випадку позивача переведено на пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, саме з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV. Позивачем вказаний факт не спростований.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позивачем вимог та, як наслідок, відсутність підстав для їх задоволення.

Беручи до уваги положення ст. 139 КАС України та враховуючи відмову позивачу у задоволенні позову, відшкодування судового збору останньому не здійснюється.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до 1) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84116, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ), 2) Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (адреса: 04053, місто Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, будинок 16 ) про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплаті пенсії за віком ОСОБА_1 , призначеної згідно із Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 07.02.2023; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , призначеної згідно із Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 07.02.2023, відмовити повністю.

Рішення ухвалене та повне судове рішення складене 24 червня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар