Справа № 462/2907/24
Суддя: Мруць І. С.
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/2907/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мруць І.С.,

за участю секретаря судового засідання Шостак К.Р.,

справа №462/2907/24

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Управління патрульної поліції в Львівській області,

відповідач поліцейський 1 взводу 2 роти 2 бат. УПП у Львівській області рядовий поліції Горик І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Львівській області, поліцейського 1 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

за участю представника позивача ОСОБА_1 Паращака Василя Васильовича,

встановив:

представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів, у якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1643493 від 12.03.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, провадження в справі закрити, стягнути на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що транспортний засіб не зафіксовано в момент вчинення правопорушення, позивач не сідав за руль та не їхав нікуди, тобто не мав статусу водія, як суб`єкта адміністративного правопорушення. Вважає, що доказів того, що він був водієм і керував автомобілем немає. Позивач був позбавлений права керування і не керував транспортним засобом, тому і обов`язку мати з собою поліс в нього як у людини (не водія) не виникає.

15.05.2024 року до суду надійшов відзив Управління патрульної поліції у Львівській області, у якому представник відповідача зазначає, що було звернення про скоєння ДТП, факт ДТП підтвердився, на місці ДТП було пошкоджено металевий стовпець, було завдано матеріальних збитків, на місці було виявлено автомобіль LANOS з державним номерним знаком НОМЕР_1 , характер пошкоджень передньої частини транспортного засобу та розташування якого вказувало, що саме даним авто було вчинено ДТП, у даному автомобілі знаходився позивач, у якого були присутні ознаки алкогольного сп`яніння, в подальшому йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, від якого останній відмовився, автомобіль був заведений, а позивач займав положення на сидінні водія. Вважає, що усі перераховані обставини вказують на те, що позивач вчинив ДТП, а отже керував транспортним засобом.

Також зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. не співмірний зі складністю справи, ціною позову, а також не підтверджується жодними документами.

26.04.2024 року ухвалою судді позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові.

Представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, оскільки технічно не приводив в рух автомобіль. Додав, що за наслідками події ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, 130 КУпАП та позивачем дані постанови суду оскаржено в апеляційному порядку.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що в день винесення оскаржуваної постанови він разом із товаришем вдень займався заміною масла у своєму автомобілі, чисткою салону. Близько 21 години позивач заснув в автомобілі, який був заведений, оскільки йому потрібно було, що працював обігрів. Пояснив, що вживав в цей день алкоголь. Вважає, що поки він задрімав автомобіль скотився з нейтральної передачі та наїхав на стовпець попереду.

Позивач стверджує, що не керував транспортним засобом, оскільки він знав про те, що судовим рішенням був позбавлений права керування. У цей період автомобіль або був припаркований біля дому або використовувався з його відома іншими людьми. В день винесення оскаржуваної постанови автомобіль був припаркований біля гаража його товариша.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 , представник відповідача УПП у Львівській області не з`явилися, були належно повідомлені про час та місце розгляду справи, просили розгляд справи провести у їх відсутності, а відтак їх неприбуття у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, вважає, що у позові слід відмовити.

Встановлено, що 12.03.2024 року поліцейським 1 взводу 2 роти 2 бат. Управління патрульної поліції у Львівській області рядовим поліції Гориком І.М. винесено постанову серії ЕНА №1643493, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, та зазначено, що 12.03.2024 року о 20:53:35 в місті Львів, вул. Низинна, 25 водій керував ТЗ будучи позбавленим права керування таким тз та не пред`явив поліс обов`язкового страхування власників наземних тз, чим порушив п. 2.1.а ПДР. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. (а.с.8).

Позивача було притягнуто до відповідальності як водія транспортного засобу.

З оскарженою постановою позивач не погодився, відтак звернувся в суд з позовом за захистом свого порушеного права.

Згідно з ч. 4 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пунктом 2.1 ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з змісту пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 4 статті 126 цього Кодексу. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

На спростування доводів позивача та підтвердження того, що останній дійсно допустив порушення вимог п. 2.1.а ПДР, представником відповідача долучено до відзиву копію постанови Трускавецького міського суду Львівської області від 17.03.2023 року у справі №457/268/23, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, копію витягу з автоматизованого робочого місця про виклик на спецлінію «102» згідно якого 12.03.2024 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 12.03.2024 о 19:47 за адресою АДРЕСА_1 п`яний водій у військовій формі на а/м Део Ланус (чорний) заїхав у стовпчик біля гаражу і там стоїть, а також DVD-RW диск із відеозаписом із нагрудних камер поліцейських, який було оглянуто судом.

Оцінивши докази у їх сукупності, суд критично ставиться до доводів представника позивача, що транспортний засіб позивача не зафіксовано в момент вчинення правопорушення, як на підставу відсутності складу правопорушення, оскільки прибувши за викликом про дорожньо-транспортну пригоду, працівники патрульної поліції, побачили заведений автомобіль, який наїхав на стовпець та ОСОБА_1 , який перебував у такому авто на місці водія. Виходячи з пояснень самого позивача у судовому засіданні, він цього дня вживав алкоголь, а під час під час того як він задрімав в автомобілі, такий скотився на стовпець.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1ст. 77 КАС України).

Підстави позову, на які посилався позивач у своїх заявах по суті, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, не спростовано останнім.

Таким чином враховуючи наведене вище, суд оцінює критично аргументи позивача щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, а тому доходить висновку, що оскаржувана постанова винесена правомірно, а відтак відсутні підстави для її скасування. Отже, у позові слід відмовити повністю.

Розгляд даної справи, віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП, вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 26.12.2019 № 724/716/16-а.

Оскільки поліцейський 1 взводу 2 роти 2 бат. УПП у Львівській області рядовий поліції ОСОБА_2 , який склав оскаржувану постанову, перебуває у трудових відносинах з Управлінням патрульної поліції у Львівській області, то саме Управління патрульної поліції у Львівській області є належним відповідачем у даній справі.

Згідно із ч.2 ст.133 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ст. 139 КАС України сплачений судовий збір слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 77, 241, 244-246, 268, 271, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

у позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Львівській області, поліцейського 1 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено, згідно з ч.4 ст.286 КАС України, протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили, згідно з ст.272 КАС України, після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач - Управління патрульної поліції у Львівській області (місцезнаходження - 79053 місто Львів, вулиця Перфецького, будинок № 19, ).

Повний текст судового рішення складено 24 червня 2024 року.

Суддя: І.С. Мруць