Справа № 320/3312/22
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2024-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 червня 2024 року м.Київ №320/3312/22

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про виправлення описки у межах адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 08.03.2022 № 55 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності; визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 09.03.2022 № 45 о/с у частині звільнення позивача зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України); поновити позивача на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Бучанського районного управління поліції; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 10000,00 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Київській області від 08 березня 2022 року №55 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП у Київській області» в частині звільнення інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасувати наказ від 09.03.2022 №45 о/с у частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України); поновлено інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_1 на службі в поліції та на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Бучанського районного управління поліції в Київській області з 06 березня 2022 року; стягнуто з Головного управління Національної поліції у Київській області (, вул. Володимирська, 15, м. Київ, 01601) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 06.03.2022 року по 28.05.2024 в сумі 332 994 (триста тридцять дві тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири) грн. 03 коп.

17.06.2024 від представника відповідача надійшло клопотання про виправлення описки у рішенні суду, а саме замінити дату поновлення ОСОБА_1 з невірної дати на вірну дату - 10.03.2022.

Вказана заява обґрунтована тим, що наказом по особовому складу ГУ НП в Київській області від 09.03.2022 №45 о/с позивача звільнено з займаної посади, а тому днем поновлення позивача має бути 10.03.2022.

З огляду на такі доводи суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Суд вважає за можливе та доцільне розглянути заяву представника відповідача про внесення виправлень у судове рішення без учасників справи на підставі наявних у ній матеріалів у порядку письмового провадження, що відповідає вимогам п. 10 ч. 1 ст. 4 та ч. 2 ст. 253 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу на те, що під час розгляду справи, судом встановлено, що відповідно до пункту 39 наказу ГУ НП в Київській області від 08.03.2022 №55 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУ НП в Київській області» зі змінами, внесеними наказом ГУ НП в Київській області від 20.05.2022 №475 «Про внесення змін до наказу ГУ НП в Київській області від 08.03.2022 №55» за порушення службової дисципліни, статей 3, 8, 18, 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, наказу Національної поліції України від 23.02.2022 №171 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру Національної України й ситуаційних центрів головних управлінь Національної поліції в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності», які виразились у недотриманні положень Конституції та Законів України, інших нормативно - правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги працівників поліції, безпідставному не виході на службу з 01.03.2022 по 08.03.2022 для виконання завдань, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України, здійснення заходів із забезпечення публічного порядку та безпеки в умовах воєнного стану і надання допомоги цивільним особам, позивача притягнуто до відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції.

Цей вид стягнення реалізований наказом ГУ НП в Київській області від 09.03.2022 №45 о/с, яким позивача за порушення Присяги на вірність Українському народові та Указу Президента від 24.02.2022 №64/2022 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 06.03.2022.

Отже, позивача звільнено з займаної посади саме з 06.03.2022, а доказів на підтвердження звільнення позивача з іншої дати, суду не надано.

Вивчивши доводи зазначеної заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в її задоволенні, оскільки при виготовленні тексту рішення суду від 28.05.2024 у цій справі описок не допущено.

При цьому, суд наголошує, що згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 1 та ч. 4 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках неодноразового зловживання процесуальними правами.

Згідно з ч. 1 т ч. 2 ст. 382 КК України умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Жодних перешкод для виконання рішення суду в даній справі не існує.

Суд наголошує, що за умисне невиконання рішення суду та за зловживання процесуальними правами, в тому числі подання до суду необґрунтованих клопотань, які безпідставно відтерміновують відновлення порушених прав та інтересів позивача, відповідач (його посадові чи службові особи) можуть бути притягнуті до відповідальності.

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви представника відповідача про виправлення описки, оскільки такої не існує.

Керуючись статтями 243, 248, 253 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про внесення виправлень у судове рішення.

Копію ухвали видати/направити учасникам справи.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Лисенко В.І.