Справа № 554/11102/23
Суддя: Материнко М. О.
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/554/2/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2024року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Материнко М.О.,

за участю секретаря Литвин А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Горбенка Павла Володимировича до Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП в особі інспектора патрульної поліції УПП в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції, 1 батальйону 2 роти Христич Анатолій Васильовича про скасування постанови серії БАД №016427 від 13.11.2023 року про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

До Октябрського районного суду м. Полтави надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП в особі інспектора патрульної поліції УПП в Полтавській області, поліцейського старшого лейтенанта поліції, 1 батальйону 2 роти Христич Анатолій Васильовичпро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, згідно вимог якої позивач просить суд скасувати постанову від 13.11.2023 року серії БАД №016427, про накладення на ОСОБА_1 стягнення за ч.2ст.122КУпАПу вигляді штрафу в сумі 510,00 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27.11.2023 року позовну заяву залишено без руху, надано строк на усунення недоліків, який не може перевищувати п?яти днів з дня вручення заявнику даної ухвали та попереджено, що в разі не виправлення зазначених в ухвалі недоліків протягом наданого часу, заява буде вважатись неподаною і повернута.

11.12.2023 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків.

15.12.2024 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції в Україні про скасування постанови серії БАД №016427 від 13.11.2023 року в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до п.6 ч.6 ст.12КАС України, справа за даною адміністративною позовною заявою належить до справ незначної складності, розгляд і вирішення даної адміністративної справи належить здійснювати відповідно до вимог ст.ст.286,257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції було подано позов на постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №016427від 13листопада 2023 року, за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 13.11.2023 інспектором патрульної поліції УПП у Полтавській області старшим лейтенантом поліції, 1 батальйону 2 роти ОСОБА_3 , винесена постановасерії БАД №016427 про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , оскільки останній нібито 13.11.2024 року о 10 год. 38 хв. по трасі 010 Київ Харків М03, керував транспортним засобом GeelyJL7162 державний номер НОМЕР_1 , з вимкнутим ближнім світлом фар, чим порушив правила дорожнього руху, а саме: п.9,8 керування транспортним засобом поза населеним пунктом без ввімкнення ближнього світла фар.

Позивач категорично не згоден з даною постановою по справі про адміністративне правопорушення, вважає її незаконною і необгрунтованою. Вказана постанова не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів таз грубими порушеннями чинного законодавства.

При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення представником УППв Полтавській області не було з`ясовано всіх обставин справи, необхідних для об`єктивного і правильного її вирішення. Незаконність винесеної постанови обґрунтовує тим,що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом Geely JL7162 номерний знак НОМЕР_2 , правила дорожнього руху не порушував, оскільки навіть під час керування ТЗ поза населеним пунктом, додатково були прийняті всі заходи безпеки, а саме: були ввімкненні передні протитуманні фари, що у свою чергу не суперечать вимогам правил дорожнього руху.Тому,притягнення йогодо адміністративної відповідальності вважає безпідставним та необгрунтованим, а дії поліцейського старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 1 батальйону 2роти УППв Полтавськійобласті такими,що суперечатьчинному законодавствуУкраїни. Вказує,що оскаржуванапостанова винесеназа відсутності належних та допустимих доказів, а тому підлягає скасуванню.

29.03.2024 представник відповідача Управління патрульної поліції в Полтавській області направив до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме рухався без ближнього світла фар поза межами населеного пункту, чим порушив п.9.8. ПДР. Відповідальність за дане порушення передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Також зазначив, що відеозапис розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача був зафіксований на портативний відео реєстратор, який був видалений із серверу УПП в Полтавській області ДПП, тому надати їх суду не виявляється за можливе.

08.04.2024 року на адресу Октябрського районного суду м. Полтави. від представника позивача, адвоката Горбенко П.В. подано відповідь на відзив до позовної заяви.

Представник позивача, вказує на те, що посилання представника відповідача у відзиві на постанову серії БАД №016427 від 13.11.2023, яка оскаржується, як на доказ, не може буде прийнято судом, так як постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не є доказом по справі, інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 122 КУпАП та наявності складу адміністративного правопорушення, відповідачем суду не надано.

Також Представником відповідача, не долучено до відзиву жодних доказів, які б свідчили беззаперечний факт порушення ПДР Позивачем. Тобто відповідачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 251 КУпАП, які свідчать про вчинення позивачем порушень ПДР України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 122 КУпАП. Представник Відповідача вказує лише нате, що відеозапис розгляду справи, зафіксовані на портативний відео реєстратор ( боді камеру ), видалені із серверу УПП в Полтавській області ДПП, тому надати їх суду не виявляється за можливим.

07.05.2024 року на адресу Октябрського районного суду м. Полтави, надійшла заява від позивача, про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги прохав задовольнити в повному обсязі.

Позивач. Управління патрульної поліції в Полтавській області, який був належним чином повідомлений про дату час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлені наступні обставини.

13.11.2023 інспектором 1 батальйону 2 роти патрульної поліції УПП в Полтавській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серії БАД №016427 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП.

З постанови вбачається, що 13.11.2023 о 10 год. 38 хв. в м.Полтава по трасі 010 Київ Харків М03, керував транспортним засобом GeelyJL7162 державний номер НОМЕР_1 , рухався без ближнього світла фар або денних ходових вогні поза межами населеного пункту, чим порушив правила дорожного руху, а саме: п.9,8за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП. Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в у розмірі 510 грн. У пункті 7 вказано, що до постанови додається: відео з реєстратора та відео з бодікамери.

Так, відповідно до п 9.8. «Під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене:а) у колоні;б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі,позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей;г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.»

Частиною 2 статті 122КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в Постанові від 19 лютого 2020 року ( № 496/4315/16-а) дійшов висновку, що обов`язковому доказуванню під час розгляду справ про адміністративні правопорушення підлягають лише факти вчинення або невчинення певною особою адміністративного правопорушення, які в свою чергу, підтверджуються відеозйомкою фіксації події адміністративного правопорушення.

Пунктом 24 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від23грудня 2005року №14« Пропрактику застосування судами Українизаконодавства усправах продеякі злочинипроти безпеки дорожнього руху а експлуатації транспорту, а також про адміністративніпорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі № 357/10134/17 звертає увагу судів на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Звертає увагу, що відповідно до вимог статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу принципу презумпції невинуватості, чинної в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з оскаржуваною постановою, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху.

В оскаржуваній постанові як на докази є посилання у пункті 7 вказано, що до постанови додається: відео з реєстратора та відео з бодікамери.

Разом із тим, відповідачем до відзиву на позов не було надано диск з відеозаписом події та зазначено, що відеозапис на якому зафіксоване правопорушення та розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача був зафіксований на портативний відеореєстратор , який був видалений із серверу УПП в Полтавській області ДПП, тому надати їх суду не виявляється заможливе.

Будь яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.122 КУпАП, відповідачем не надано.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні, та відповідачем не надані належні та допустимі докази на підтвердження наявності зафіксованих в оскаржуваній постанові обставин, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У рішенні від 10 лютого 1995 року у справі "Алене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 жовтня 2016 року по справі № 816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа "Руїз Торіха проти Іспанії" (серія А, №303А) суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Окрім зазначеного вище суд звертає увагу, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач.

Таким чином, суд вважає, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а в даному випадку відповідачем, в порушення вимог 72 КАС України не виконано обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не надано належних і допустимих доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, що у свою чергу не дає можливості встановити винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому постанова підлягає скасуванню.

Згідно зст. 132 КАС Українисудові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимогст. 139 КАС Українипри задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 72 - 77, 90, 122, 132, 241-246, 247, 250, 286 КАС України, ст. ст. 9, 122, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.288, 289, 293 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 особі представника ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП в особі інспектора патрульної поліції УПП в Полтавській області, поліцейського старшого лейтенанта поліції, 2роти Христича В.А. про скасування постанови серії БАД №016427 від 13.11.2023 про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серії БАД №016427 від 13.11.2023 про накладенняадміністративного стягненняпо по справіпро адміністративнеправопорушення усфері забезпеченнябезпеки дорожньогоруху,зафіксоване нев автоматичномурежимі пропритягнення ОСОБА_1 до адміністративноївідповідальності,передбаченої ч.2ст.122КУпАП танакладення адміністративногостягнення увигляді штрафув розмірі 510 грн. скасувати у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, за ч.2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 . - закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м.Полтави в десятиденний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О.Материнко