Справа № 200/3757/24
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року Справа№200/3757/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

10 червня 2024 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій області), надісланий через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 08 червня 2024 року, в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті з 01 квітня 2024 року доплати до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області перерахувати та виплатити з 01 квітня 2024 року ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2 000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» з урахуванням раніше виплачених сум без обмеження розміру пенсії максимальним розміром.

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

11 червня 2024 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановив строк для подання заяв по суті справи; витребував у відповідача докази.

Про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі учасники справи повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС).

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу, розпочинається через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС).

Як на час прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі, так і на час розгляду справи по суті триває широкомасштабна військова агресія російської федерації, яка слугувала підставою для введення в Україні з 24 лютого 2022 року 05 години 30 хвилин воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану».

Указом Президента України від 06 травня 2024 року № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжений з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області як отримувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262).

Позивач стверджував, що в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» (далі Постанова КМУ № 713) пенсійний орган відмовив у нарахуванні та виплаті щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2 000,00 грн.

Вважаючи такі дії пенсійного органу протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Просив задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву; доводив, що у спірних правовідносинах діяв в межах повноважень, в порядку та способом, що визначені законодавством.

Зазначив, що Постановою КМУ № 713 визначено, зокрема, для осіб, яким призначено пенсію до 01 березня 2018 року, щомісячну доплату в сумі 2 000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, при цьому обумовлено, що вказана доплата не виплачується у разі, коли пенсія переглядалася (перераховувалася) після 01 березня 2018 року, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2 000 гривень. У такому випадку щомісячна доплата встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Відповідач вказував на те, що з 01 липня 2021 року позивачу була встановлена доплата до пенсії в розмірі 2 000,00 грн.

В березні 2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року у справі № 200/5280/23, яке набрало законної сили 15 лютого 2024 року, ГУ ПФУ в Донецькій області провело перерахунок призначеної позивачу пенсії з 01 грудня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 22 травня 2023 року № 6432/Д.

Відповідач зазначив, що оскільки після перерахунку пенсії її розмір збільшився більше ніж на 2 000,00 грн, підстави для встановлення щомісячної доплати до пенсії відповідно до Постанови КМУ № 713 відсутні.

Як наслідок, з 01 квітня 2024 року ГУ ПФУ в Донецькій області припинило нарахування та виплату позивачеві щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2 000,00 грн.

Доводи позивача про те, що перерахунок його пенсії, проведений на підставі рішення суду, був спрямований на відновлення його прав та не є тим перерахунком (переглядом) пенсії, який мав відбутись після 01 березня 2018 року відповідно до норм чинного пенсійного законодавства, відповідач вважав таким, що не заслуговує на увагу, оскільки перерахунок (перегляд) пенсії у розумінні Постанови КМУ № 713 полягає у будь якому перерахунку пенсії, в тому числі у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення, чи перегляді загального розміру пенсії у зв`язку із встановленням тих чи інших доплат, передбачених чинним законодавством.

На переконання відповідача, у цьому контексті ключовим питанням, яке обумовлює можливість стверджувати про наявність або відсутність перерахунку пенсії у розумінні Постанови КМУ № 713 після 01 березня 2018 року є момент набуття права на відповідний перерахунок. Тобто, якщо право на отримання пенсії у певному розмірі було набуте особою з 01 березня 2018 року, проте внаслідок протиправних дій пенсійного органу (пов`язаних, наприклад, із зменшенням відсотку грошового забезпечення тощо) пенсія не виплачувалась в повному обсязі, то перерахунок є відновленням порушеного права позивача та не є перерахунком у розумінні Постанови КМУ № 713. Водночас, якщо право на отримання пенсії у певному розмірі було набуте особою після перерахунку з 01 березня 2018 року, і пов`язане із зміною складових грошового забезпечення, такий перерахунок може вважатися перерахунком пенсії у розумінні Постанови КМУ № 713.

Крім того, абз. 3 п. 1 Постанови КМУ № 713 не передбачено будь-яких обмежень щодо підстав перегляду пенсії після 01 березня 2018 року.

Таким чином, такий перегляд може відбуватися, як на підставі заяви особи, так і на виконання рішення суду, та в будь-якому випадку розмір пенсійних виплат є переглянутим, що унеможливлює встановлення доплати відповідно до Постанови КМУ № 713.

Просив відмовити в позові.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

З 21 серпня 1993 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в паспорті.

У військовою агресією російської федерації проти України позивач був вимушений залишити місце свого постійного проживання і набув статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджено відповідною довідкою від 11 квітня 2022 року № 3501-.

Фактичне місце проживання/перебування позивача після переміщення: АДРЕСА_2 .

Позивач є особою з інвалідністю внаслідок війни 3 групи, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим ФЕУ Управління МВС України в Донецькій області 05 жовтня 2006 року.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010) зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений відповідний запис.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області.

Позивачу призначена пенсія по інвалідності на підставі Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262), що підтверджено посвідченням № 23916, виданим Управлінням МВС України в Донецькій області 16 вересня 1998 року.

Сторони визнають той факт, що з 01 липня 2021 року на підставі Постанови КМУ № 713 позивачу була встановлена щомісячна доплата до пенсії в розмірі 2 000,00 грн.

Так, згідно з розпорядженням про перерахунок пенсії за пенсійною справою № 12-МВС з 01 серпня 2021 року пенсія ОСОБА_1 була обчислена, виходячи з такого:

із сум грошового забезпечення:

- посадовий оклад 2 500,00 грн;

- оклад за військове звання 1 800,00 грн;

- процентна надбавка за вислугу років 25% 1 075,00 грн;

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск Ф. 3 10% 250,00 грн;

- премія 2,76% 155,25 грн;

всього 5 780,25 грн;

в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 5 780,25 грн;

основний розмір пенсії: 60% грошового забезпечення у розмірі 3 468,15 грн;

з урахуванням доплати 6 335,19 грн;

щомісячна доплата до 2000 відповідно до Постанови КМУ № 713 (від суми ОСНП 3 468,15 грн на 01 березня 2018 року) 2 000,00 грн;

в тому числі збільшення основного розміру пенсії 25% 867,04 грн;

вид підвищення або надбавки до пенсії:

особа з інвалідністю внаслідок війни 3 групи (при виконанні обов`язків військової служби) (ст. 7) 556,20 грн;

особи з інвалідністю внаслідок війни 3 групи (при виконанні обов`язків військової служби) 50,00 грн;

підсумок пенсії (з надбавками) 6 941,39 грн;

підстава перерахунку перерахунок на виконання Постанови КМУ № 713;

з 01 серпня 2021 року 6 941,39 грн.

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Під час розгляду справи № 200/5280/23, серед іншого, Донецький окружний адміністративний суд встановив такі обставини, що знайшли відображення в рішенні від 23 жовтня 2023 року (з урахуванням ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року про виправлення описки у судовому рішенні):

«[…]

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_1 ), та пенсіонером МВС по інвалідності (посвідчення № НОМЕР_4 від 16 вересня 1998 року, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (посвідчення серії НОМЕР_3 від 05 жовтня 2006 року).

[…]

22 травня 2023 року Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справи України по Львівській області» виготовлено довідку № 6423/Д про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на листопад 2019 року.

На звернення представника позивача із заявою з питань перерахунку пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відповідь листом від 14.09.2023 року № 17491-16538/С-02/8-0500/23, відповідно до якої згідно до частини 4 статті 63 Закону № 2262 визначено, що перерахунку підлягають пенсії, які призначені за цим Законом, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262 пенсій проводиться у разі прийняття рішення КМУ про зміни розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262. На теперішній час постанов КМУ щодо проведення перерахунку пенсій означеній категорії не приймалось. Інших умов щодо проведення перерахунку законодавством не передбачено. Враховуючи зазначене, підстави для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно з довідкою про розміру грошового забезпечення № 6423/Д від 22.05.2023 відсутні.

Отже, предметом спору у даній справі є наявність правових підстав для відмови у проведенні відповідачем перерахунку пенсії позивача відповідно до довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справи України по Львівській області» про розмір грошового забезпечення від 22.05.2023 року № 6423/Д.

[…]».

23 жовтня 2023 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 200/5280/23, яким (з урахуванням ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року про виправлення описки у судовому рішенні) позов ОСОБА_1 задовольнив частково, а саме:

- визнав протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Донецькій області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» від 22 травня 2023 року № 6423/Д про розмір його грошового забезпечення;

- зобов`язав ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області» від 22 травня 2023 року № 6423/Д про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01 грудня 2019 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовив.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року у справі № 200/5280/23 набрало законної сили на підставі постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року.

На виконання рішення суду у справі № 200/5280/23 ГУ ПФУ в Донецькій області провело перерахунок пенсії позивача.

Після цього перерахунку пенсійний орган припинив нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2 000,00 грн, передбаченої Постановою КМУ № 713.

Так, відповідно до розпорядження про перерахунок пенсії за пенсійною справою № 12-МВС з 01 квітня 2024 року пенсія ОСОБА_1 була обчислена, виходячи з такого:

із сум грошового забезпечення:

- посадовий оклад 2 500,00 грн;

- оклад за військове звання 1 800,00 грн;

- процентна надбавка за вислугу років 25% 1 075,00 грн;

- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, в тому числі надбавка за службу в умовах режимних обмежень, допуск Ф. 3 10%, надбавка за специфічні умови проходження служби, премія 71,06% 8 377,28 грн;

всього 13 752,28 грн;

в тому числі сума грошового забезпечення для обчислення пенсії 13 752,28 грн;

основний розмір пенсії: 60% грошового забезпечення у розмірі 8 251,37 грн;

з урахуванням індексації 12 250,71 грн;

з урахуванням доплати 14 313,55 грн;

індексація базового ОСНП 2022 (10 314,21*0,140) 1 443,99 грн;

індексація базового ОСНП 2023 (11 758,20*0,197) 1 500,00 грн;

індексація базового ОСНП 2024 (13 258,20*0,0796) 1 055,35 грн;

в тому числі збільшення основного розміру пенсії (25%) від суми 8 251,37 грн 2 062,84 грн;

вид підвищення або надбавки до пенсії:

особа з інвалідністю внаслідок війни 3 групи (при виконанні обов`язків військової служби) (ст. 7) 708,30 грн;

особа з інвалідністю 3 групи при виконанні обов`язків військової служби 50,00 грн;

щомісячна доплата до 100 грн

50026 доплата до 100 грн індексації 01 березня 2024 року 0,00 грн;

підсумок пенсії (з надбавками) 15 071,85 грн;

підстава перерахунку рішення суду;

з 01 квітня 2024 року 15 071,85 грн.

При цьому внаслідок такого перерахунку пенсійний орган не застосовував обмеження пенсії позивача максимальним розміром.

Представник позивача адвокат Скржешевський М.С. звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою від 22 квітня 2024 рок № 242204/ЗД-8, в якій просив здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату з 01 квітня 2024 року щомісячної доплати в розмірі 2 000,00 грн відповідно до Постанови КМУ № 713 з урахуванням раніше виплачених сум.

У відповідь за цю заяву листом від 29 квітня 2024 року № 0500-0220-8/42443 ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило, що відповідно до п. 1 Постанови КМУ № 713 у разі, коли пенсії особам, зазначеним в абз. абз. 1 і 2 цього пункту, переглядались (перераховувались) після 01 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абз. абз. 1 і 2 цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2 000,00 грн.

Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахунку) не досягла 2 000,00 грн, щомісячна доплата, передбачена абз. 1 цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

ГУ ПФУ в Донецькій області вказало на те, що відповідно до Постанови КМУ № 713 з 01 липня 2021 року ОСОБА_1 була встановлена щомісячна доплата у розмірі 2 000,00 грн.

В березні 2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року у справі № 200/5280/23, яке набрало законної сили 15 лютого 2024 року, проведений перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки від 22 травня 2023 року № 6432/Д про розмір грошового забезпечення.

У зв`язку з тим, що внаслідок перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 збільшився більш ніж на 2 000,00 грн, ГУ ПФУ в Донецькій області дійшло висновку про наявність підстав для припинення виплати щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою КМУ № 713, з 01 квітня 2024 року.

Подібні відомості наведені у листі ГУ ПФУ в Донецькій області від 20 травня 2024 року № 13158-10703/С-02/8-0500/24, проте у цьому листі пенсійний орган зазначив, що: розмір пенсії ОСОБА_1 переглядався, а тому відповідно до Постанови КМУ № 713 з 01 липня 2021 року йому встановлена щомісячна доплата у розмірі 266,99 грн.

Отже, на час звернення позивача до суду з цим позовом щомісячна доплата до пенсії, передбачена Постановою КМУ № 713, йому не нараховується і не виплачується.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Ухвалою від 11 червня 2024 року суд витребував у відповідача пенсійну справу (матеріали електронної пенсійної справи) ОСОБА_1 з усіма наявними в ній матеріалами.

Витребувані докази ГУ ПФУ в Донецькій області суду не надало, про причини, що унеможливили їх надання, суд не повідомило, а тому справа розглянута по суті за наявними у ній матеріалами.

Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії.

П. п. 1, 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262).

Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення ч. 3 ст. 43 та ст. 63 Закону № 2262.

Так, ч. 3 ст. 63 Закону № 2262 визначено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за Законом № 2262 пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій, що передбачено ч. 4 ст. 63 Закону № 2262.

11 листопада 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі Постанова КМУ № 988), яка набрала чинності 02 грудня 2015 року, та якою затверджено схеми окладів за спеціальним званням поліцейських, схеми посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання та схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3-10.

При цьому п. 7 Постанови КМУ № 988 доручено Міністерству внутрішніх справ України за погодженням з Міністерством соціальної політики та Міністерством фінансів затвердити у двотижневий строк порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання.

Відповідно до ст. 94 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580), Постанови КМУ № 988 наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року затверджений Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі Порядок № 260), та який набрав чинності 27 травня 2016 року.

Тобто, у встановлений Постановою КМУ № 988 двотижневий строк уповноваженими особами Міністерства внутрішніх справ України не було затверджено порядку і умов грошового забезпечення поліцейських.

Таким чином, у січня 2016 року поліцейські фактично не отримували доплат, додаткових видів грошового забезпечення через неприйняття уповноваженими особами Міністерства внутрішніх справ України відповідного нормативно-правового акта.

В подальшому, відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова КМУ № 103), яка набрала чинності 24 лютого 2018 року.

Абз. 1 п. 3 Постанови КМУ № 103 Уряд постановив, перерахувати з 01 січня 2016 пенсії, призначені згідно із Законом № 2262 особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до Постанови КМУ № 988. Розмір премії мав визначатися у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Зміст наведеної норми п. 3 Постанови КМУ № 103 свідчить про те, що нормотворець пов`язав перерахунок пенсій відповідній категорії осіб, які отримують пенсію за Законом № 2262 з 01 січня 2016 року із складовими грошового забезпечення поліцейського, у тому числі щомісячними додатковими видами грошового забезпечення (надбавками, доплатами, підвищеннями), які фактично виплачувались поліцейським у січні 2016 року, оскільки пов`язав їх із сплатою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування саме за січень 2016 року.

Проте, такі обставини не можуть ставитись у залежність з правом на належаний розмір пенсійного забезпечення з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, визначених у ст. 43 Закону № 2262.

При цьому п. 2 вказаного вище наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських» визначено, що він застосовується з дня набрання чинності Законом № 580, тобто з 07 листопада 2015 року.

Так, п. 3 розділу І Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Зокрема, розділом ІІ Порядку № 260 установлено такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (пункт 4); надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (пункт 5); надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць (пункт 6); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (пункт 7); надбавка за почесне звання «заслужений» (пункт 8); доплата за науковий ступінь з відповідної спеціальності (пункт 9); доплата за учене звання (пункт 10); доплата за службу в нічний час (пункт 11).

У свою чергу рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, в адміністративній справі № 826/12704/18, визнано протиправним та скасовано п. 3 Постанови КМУ № 103.

Суд зазначає, що перерахунок пенсії позивача в березні 2024 року був зумовлений набранням законної сили рішенням суду у справі № 200/5280/23, яким ГУ ПФУ в Донецькій області зобов`язано здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії відповідно до Закону № 2262 на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від 22 травня 2023 року № 6423/Д, яка була підготовлена у зв`язку з набранням законної сили рішенням суду у справі № 826/12704/18 про визнання протиправним та скасування п. 3 Постанови КМУ № 103, починаючи з 01 грудня 2019 року.

Разом з цим, законодавець делегував уряду повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

Так, «умовами» слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів України необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.

Під «порядком» розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методики здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Величина грошового забезпечення як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення «розміру» перерахунку пенсій. При цьому орган виконавчої влади не уповноважений та не вправі змінювати визначений Законом перелік складових грошового забезпечення, які встановлені ст. 43 Закону № 2262.

До повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, натомість приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого (а не його складові) може змінюватись Кабінетом Міністрів України.

Ч. 3 ст. 1-1 Закону № 2262 містить безумовне застереження про те, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказане свідчить про суперечність положень п. 3 Постанови КМУ № 103 нормам Закону № 2262, про що також, було зазначено й у висновках судів, які розглядали справу № 826/12704/18, наслідком чого було ухвалення рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, про визнання протиправним та скасування п. 3 Постанови КМУ № 103.

Водночас, відповідно до ст. 7 КАС суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12 березня 2019 року у справі № 913/204/18, від 10 березня 2020 року у справі № 160/1088/19).

Отже, з огляду на визначені в ч. 3 ст. 7 КАС правила, в період чинності п. 3 Постанови КМУ № 103 у правовідносинах щодо перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, належало застосовувати Закон № 2262 (безвідносно до того, чи скасована ця норма постанови Уряду судом), хоч ця норма й не була скасована на момент перерахунку пенсій відповідній категорії осіб у 2018 році на підставі Постанови КМУ № 988.

З урахуванням наведеного, оскільки зміна грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2016 року, як колишнього працівника міліції на підставі Постанови КМУ № 988, з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, визначеного у ст. 43 Закону № 2262 та в повному розмірі.

У свою чергу, з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб Кабінет Міністрів України ухвалив постанову № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі Постанова КМУ № 713).

П. 1 Постанови КМУ № 713 встановлена з 01 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 01 березня 2018 року відповідно до Закону № 2262 (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до ст. ст. 13, 21 і 36 Закону станом на 01 березня 2018 року, щомісячна доплата в сумі 2 000,00 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до ст. ст. 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01 березня 2018 року, розмір якої обчислено відповідно до ст. ст. 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01 березня 2018 року або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абз. абз. 1 і 2 цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абз. абз. 1 і 2 цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2 000,00 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2 000,00 грн, щомісячна доплата, передбачена абз. 1 цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01 липня 2021 року.

Відповідно до пояснювальної записки до проекту Постанови № 713 метою її ухвалення визначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01 березня 2018 року, які мають місце після перерахунку пенсії.

Прийняття Постанови № 713 зумовлено тим, що в червні 2021 року у осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), яким пенсію призначено відповідно до Закону № 2262, завершується період виплати частини коштів компенсації підвищеного розміру пенсії за 2016-2017 роки і підвищення розмірів пенсій з 2016 року для цієї категорії пенсіонерів не відбувалося. Сумарна виплата пенсії з цією доплатою з 01 липня 2021 року зменшилася до місячного розміру пенсії та середній розмір цієї виплати складає біля 2 000,00 грн. Крім того, після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році, їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70%. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема, складають близько 2 000,00 грн 2 700,00 грн.

Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01 липня 2021 року колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону № 2262 до 01 березня 2018 року було установлено щомісячну доплату в сумі 2 000,00 грн, виплата якої не здійснюється у разі, коли пенсія особам, зазначеним в абз. абз. 1 і 2 цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01 березня 2018 року.

Водночас, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної Постанови № 713 свідчить про те, що перерахунок пенсі, проведення якого згідно з абз. 3 п. 1 Постанови № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2 000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до ст. ст. 13, 21 і 36 Закону № 2262 має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262 на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення Постанови № 713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01 березня 2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Саме таких висновків дійшов Верховний Суд в постановах від 08 листопада 2022 року у справі № 420/2473/22, від 02 березня 2023 року у справі № 600/870/22-а, від 18 квітня 2023 року у справі № 560/6528/22, від 26 квітня 2023 року у справах № 380/14122/22, № 380/4510/22, № 140/10795/21, № 160/14146/22, від 17 травня 2023 року у справі № 620/5518/22, від 24 травня 2023 року у справі № 400/2732/22, від 29 червня 2023 року у справі № 420/343/22, від 11 липня 2023 року у справі № 420/342/22, від 11 липня 2023 року у справі № 420/4078/22, від 08 серпня 2023 року у справі № 580/245/22, від 22 серпня 2023 року у справі № 580/4853/22, від 22 серпня 2023 року у справі № 560/9947/22, від 22 серпня 2023 року у справі № 460/16973/22, від 17 жовтня 2023 року у справах № 280/3420/22, № 280/6072/22, № 580/1149/23, № 160/14149/22, № 580/5126/22 та інших.

Суд зауважує, що проведений на виконання судового рішення у справі № 200/5280/23 перерахунок призначеної позивачу пенсії відбувся з метою відновлення його порушеного права на належне пенсійне забезпечення, а не внаслідок зміни правового врегулювання спірних правовідносин після набрання законної сили рішенням суду у справі № 826/12704/18 у 2019 році, внаслідок чого змінились складові грошового забезпечення.

Виходячи з того, що перерахунок пенсії позивача, проведений ГУ ПФУ в Донецькій області в березні 2024 року на виконання судового рішення у справі № 200/5280/23 з метою відновлення його порушеного права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього винило до 01 березня 2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, суд дійшов висновку, що позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2 000,00 грн відповідно до Постанови КМУ № 713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття цієї постанови, а саме поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01 березня 2018 року.

При цьому, як свідчить розпорядження за пенсійною справою № 12-МВС, з 01 серпня 2021 року ОСОБА_1 була встановлена щомісячна доплата до пенсії, передбачена Постановою КМУ № 713, саме в розмірі 2 000,00 грн.

Аналогічні відомості ГУ ПФУ в Донецькій області навело в листі від 29 квітня 2024 року № 0500-0220-8/42443 і у відзиві на позовну заяву.

Твердження пенсійного органу, наведені в листі від 20 травня 2024 року № 13158-10703/С-02/8-0500/24, про те, що щомісячна доплата до пенсії була встановлена в розмірі 266,99 грн, не підтверджено належними та допустимими доказами (як то протокол (розпорядження) про перерахунок пенсії).

Більш того, воно спростовується наявним у справі розпорядженням за пенсійною справою № 12-МВС про перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 01 серпня 2021 року на підставі Постанови КМУ № 713.

Сторони визнають, що щомісячна доплата до пенсії була припинена з 01 квітня 2024 року.

З огляду на встановлені фактичні обставини та норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що дії ГУ ПФУ в Донецькій області, які полягали в припиненні нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії по інвалідності років в розмірі 2 000,00 грн, встановленої на підставі Постанови КМУ № 713, з 01 квітня 2024 року, підлягають визнанню протиправними.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії по інвалідності в розмірі 2 000,00 грн, встановленої на підставі Постанови КМУ № 713, з 01 квітня 2024 року.

Покладання на ГУ ПФУ в Донецькій обов`язку виплатити позивачу щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2 000,00 грн, встановлену на підставі Постанови КМУ № 713, з 01 квітня 2024 року також включає обов`язок пенсійного органу виплатити позивачеві заборгованість, яка виникла з моменту припинення згаданої доплати, (тобто з 01 квітня 2024 року), до місяця відновлення її виплати.

З 01 квітня 2024 року щомісячна доплата до пенсії, передбачена Постановою КМУ № 713, позивачу взагалі не виплачувалась, а тому позовні вимоги в частині зобов`язання пенсійного органу виплатити цю доплату з урахуванням фактично виплачених сум не підлягають задоволенню.

З приводу вимог позивача в частині зобов`язання пенсійного органу перерахувати та виплатити пенсію без її обмеження максимальним розміром суд зазначає таке.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом України від 08 липня 2011 року № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон № 3668), який набрав чинності 01 жовтня 2011 року.

Відповідно до ст. 2 Закону № 3668 максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, Законом № 3668 внесено зміни у ст. 43 Закону № 2262, яку викладено в редакції Закону № 3668, а саме: «максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262.

Згідно з п. 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20 грудня 2016 року.

Відповідно до Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі Закон № 1774), який набрав чинності з 01 січня 2017 року, в ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом № 1774 з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262 відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Це означає, що ст. 43 Закону № 2262 не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом № 1774 до ч. 7 ст. 43 Закону № 2262, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію у подібних правовідносинах в постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 10 жовтня 2019 року у справі № 522/22798/17, від 08 серпня 2019 року у справі № 522/3271/17, від 30 жовтня 2020 року у справі № 522/16881/17, від 09 листопада 2020 року у справі № 813/678/18, від 10 вересня 2021 року у справі № 300/633/19, від 21 грудня 2021 у справі № 120/3552/21-а.

Верховний Суд не знайшов підстав для відступу від цього правового висновку і в постанові від 07 жовтня 2022 року у справі № 640/7973/21, оскільки Законом № 3668, внесено зміни у ст. 43 Закону № 2262, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668.

Тобто, положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 та положення ч. 1 ст. 2 Закону № 3668 (у частині поширення її дії на Закон № 2262), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України в Рішенні від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає ст. 17 Конституції України положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262.

Водночас положення ст. 2 Закону № 3668 (у частині поширення її дії на Закон № 2262), які дублюють зміст ч. 7 ст. 43 Закону № 2262, тобто є однопредметними правовими нормами,/ які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин наявна колізія між Законом № 2262, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 № 7-рп/2016, та Законом № 3668 у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13 лютого 2019 року, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення ст. ст. 1, 8, 92 Конституції України, а також на ст. 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок про те, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Крім того, у постанові від 03 листопада 2021 у справі № 360/3611/20 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що в разі наявності колізії між двома законами, які регулюють одне і те ж коло відносин і один з них визнано неконституційним, застосуванню підлягає підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262 з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668.

З огляду на викладене суд відхиляє аргументи пенсійного органу щодо наявності правових підстав для обмеження максимального розміру призначеної позивачу пенсії.

Разом з цим, на час звернення позивача до суду з цим позовом ГУ ПФУ в Донецькій області не застосовувало обмеження пенсії ОСОБА_1 її максимальним розміром, про що, зокрема, свідчить розпорядження про перерахунок пенсії за пенсійною справою № 12-МВС з 01 квітня 2024 року.

Як наслідок, позовні в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію без її обмеження максимальним розміром не підлягають задоволенню, як такі, що заявлені передчасно.

Відмовляючи в цій частині позовних вимог, суд виходить з того, що судовому захисту підлягає порушене право, свобода чи інтерес, судовий захист не застосовується на майбутнє.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як особа з інвалідністю внаслідок війни (посвідчення серії НОМЕР_3 від 05 жовтня 2006 року) на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Докази здійснення інших судових витрат позивачем не надані, а тому судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010, місцезнаходження: Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягали в припиненні нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії по інвалідності в розмірі 2 000,00 грн, встановленої на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з 01 квітня 2024 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії по інвалідності в розмірі 2 000,00 грн, встановленої на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з 01 квітня 2024 року.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

7. Повне судове рішення складено 24 червня 2024 року.

Суддя Т.О. Кравченко