Справа № 560/7445/24
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7445/24
РІШЕННЯ

іменем України

24 червня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просить:

- визнати дії відповідача - Головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області, бездіяльними в частині відмови останнього в проведені перерахунку пенсії позивачу - ОСОБА_1 з 01 серпня 2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, провести перерахунок та виплату пенсії позивача - ОСОБА_1 , з 01 січня 2024 року, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що після 31.07.2022 року, станом на сьогодні відповідач встановив виплату пенсії за віком у розмірі 235,44 грн., яка була нарахована позивачу в 2004 році, під час її оформлення.

Ухвалою суду від 23 травня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач правом на подання відзиву на адміністративний позов у наданий йому строк згідно ухвали не скористався, жодних документів до суду не подав.

Будь-яких заперечень чи клопотань у визначений законодавством термін від відповідача не надходило.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 року у справі №560/9858/21, було зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області поновити та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 07 жовтня 2009 року відповідно до норм Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року у справі № 560/8443/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , за період з 07.10.2009 року по 31.07.2022 року у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведення індексації, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, з компенсацією втрати частини доходів відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На виконання вищевказаного рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провело перерахунок пенсії гр. ОСОБА_1 , за період з 07.10.2009 року по 31.05.2023 року, встановивши суму нарахованої пенсії - 185 957,01 грн; виплаченої пенсії - 46 634,06 грн; доплати до пенсії - 139 222,95 грн., що підтверджується відповіддю Відповідача на адвокатський запит від 28 серпня 2023 року.

Після 31.07.2022 року, станом на сьогодні, відповідач встановив виплату пенсії за віком у розмірі 235,44 грн., яка була нарахована позивачці в 2004 році, під час її оформлення, що підтверджується листом відповідача №2752-1523/Ш-03/8-220024 від 07 лютого 2024 року.

15 січня 2024 року позивач звернулася з заявою до відповідача щодо проведення перерахунку пенсії та її виплати з серпня 2022 року відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом №2752-1523/Ш-03/8-220024 від 07 лютого 2024 року відповідач відмовив позивачу у задоволенні її вимог з підстав того, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року на нього не покладено зобов`язань щодо проведення перерахунків пенсії позивачу у разі зміни прожиткового мінімуму з 01 серпня 2022 року.

Станом на сьогодні позивач продовжує отримувати щомісячну пенсію за віком у розмірі 235,44 грн.

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач вважає їх протиправними, а тому звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі за текстом - Закон № 1058-ІV) встановлено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 49 Закону № 1058-ІV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 51 Закону № 1058-IV у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 № 25-рп/2009 пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону № 1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Зазначені положення Закону № 1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

У пункті 3.3. цього Рішення зазначено, що оспорюваними нормами Закону № 1058-IV держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межам.

У рішенні ЄСПЛ від 07 листопада 2013 року у справі "Пічкур проти України" (заява №10441/06, пункти 41- 43, 52) Суд акцентував увагу на тому, що: якщо в Договірній державі є чинне законодавство, яким передбачено право на соціальні виплати, обумовлені або не обумовлені попередньою сплатою внесків, це законодавство має вважатися таким, що породжує майновий інтерес, який підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, для осіб, що відповідають вимогам такого законодавства; хоча Перший протокол не включає в себе право на отримання будь-яких видів виплат з соціального страхування, якщо держава вирішує створити механізм соціальних виплат, вона повинна зробити це у спосіб, що відповідає статті 14 […]; сторони провадження не оскаржували того, що якби заявник продовжив проживати на території України, він і надалі б отримував пенсію; із цього випливає, що інтереси заявника належать до сфери застосування статті 1 Першого протоколу та права на майно, яке вона гарантує; Судом встановлено, що Уряд не надав ніякого обґрунтування позбавлення заявника його пенсії лише через те, що він проживав за кордоном; ані рішення Конституційного Суду України від 07 жовтня 2009 року не вказує на те, що національні органи наводили відповідні причини для виправдання відмінності у ставленні, на яку заявник скаржився, ані Уряд під час провадження в Суді не навів жодних таких обґрунтувань.

У пункті 53 цього рішення також наголошено, що Суд неодноразово повторював, що Конвенція є живим інструментом, який повинен тлумачитися "з огляду на умови сьогодення" (див. рішення ЄСПЛ від 25 квітня 1978 року у справі "Тайрер проти Сполученого Королівства" (Tyrer v. the United Kingdom), пункт 31, Series A№ 26), а підвищення мобільності населення, більш високі рівні міжнародного співробітництва та інтеграції, а також розвиток банківського обслуговування та інформаційних технологій більше не виправдовують здебільшого технічних обмежень щодо осіб, які отримують соціальні виплати, проживаючи за кордоном, що могли вважатися розумними на початку 1950-х років.

Таким чином, з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України відновлено право осіб на виплату призначеної їм пенсії в незалежності від фактичного місця проживання.

Суд звертає увагу, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 у справі № 560/9858/21, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2022 року, визнано протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не поновлення та невиплати ОСОБА_1 пенсії з 07.10.2009, зобов`язано головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області поновити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 07.10.2009 відповідно до норм Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2021 у справі № 560/9858/21 головним управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснено поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та обчислено розмір пенсії в сумі 284,69 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року у справі № 560/8443/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , за період з 07.10.2009 року по 31.07.2022 року у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведення індексації, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, з компенсацією втрати частини доходів відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На виконання вищевказаного рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провело перерахунок пенсії гр. ОСОБА_1 , за період з 07.10.2009 року по 31.05.2023 року, встановивши суму нарахованої пенсії - 185 957,01 грн; виплаченої пенсії - 46 634,06 грн; доплати до пенсії - 139 222,95 грн.

З 01.08.2022 року пенсія позивачу нараховується станом на 2004 рік, з підстав того, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2022 року на нього не покладено зобов`язань щодо проведення перерахунків пенсії позивачу у разі зміни прожиткового мінімуму з 01 серпня 2022 року.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Враховуючи наявність факту невиплати позивачу належних сум пенсії, суд дійшов висновку, що позивач має право на виплату пенсії у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб.

Вказаного вище правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 815/1226/18, який у відповідності до вимог ст. 242 КАС України суд враховує при розгляді цієї справи. Також така позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 09 грудня 2021 року по справі №400/902/19.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в частині відмови в проведені перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 серпня 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2024 року у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя П.І. Салюк