Справа № 320/35023/23
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року м. Київ № 320/35023/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.06.2016 № 00030-1305 на суму 25000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що спірним податковим повідомленням-рішенням, безпідставно нараховано податкове зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік у розмірі 25000 грн, внаслідок чого, позивач вважає спірне податкове повідомлення-рішення таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.10.2023 даний позов було залишено без руху у зв`язку з його невідповідністю КАС України, однак недоліки позовної заяви було усунуто.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).

Відповідач своїм правом надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

На підставі наведеного, справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , є власником автомобіля LEXUS RХ450Н, 2012 року випуску, об`єм двигуна 3456 куб.см.

З 01.01.2015 набрала чинності ст. 267 Податкового кодексу України (далі ПК України) «Транспортний податок», відповідно до якої, введено в дію новий місцевий податок.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.09.2016 у справі № 826/5773/16 позов ОСОБА_3 задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 17.06.2015 № 1078-17.

18.03.2017 на адресу Державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві позивачем було направлено запит, в якому просила надати інформацію про те, чи є за даними Державної фіскальної служби автомобіль LEXUS RХ450Н, 2012 року випуску, об`єм двигуна 3456 куб.см, предметом оподаткування у 2016 році; чи надсилалося податкове повідомлення-рішення. У тому випадку, якщо автомобіль належний на праві власності дійсно мав оподатковуватися, позивач просила надіслати їй податкове-повідомлення ріщення. У іншому випадку, просила відповідача надати обґрунтовану відмову у вчиненні відповідних дій. Адресою для листування вказано АДРЕСА_1 . Вказаний запит відповідачем отримано 23.03.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте, позивач вказує на те, що відповіді на звернення не отримала.

За таких обставин, остання вказує на те, що вважала, що автомобіль не є предметом оподаткування у 2016 році, однак, 24.02.2023 в електронному кабінеті виявлено, що їй нараховано транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000 грн. Водночас, перше повідомлення про наявність заборгованості за транспортним податком в електронному кабінеті (вхідні/вихідні документи) вперше надійщло 03.01.2022 о 2 годині 46 хвилин (нічний час).

З метою отримання відомостей щодо нарахування транспортного податку (підстав нарахування; транспортного засобу, на який такий податок нараховано; період, за який нараховано податок), позивачем 02.03.2023 надіслано звернення на адресу Головного управління Державної податкової елужби у місті Києві, копію якого надано до позовної заяви.

15.04.2023 позивачем отримано відповідь від 30.03.2023, зі змісту якої слідує, що на виконання вимог п. п. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 ПК України, Державною податковою інспекцією у Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проведено обчислення транспортного податку за 2016 рік та сформовано податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 № 00030-1305 на суму 25000 грн. Водночас, у даній відповіді Головне управління Державної податкової служби у місті Києві зазначило, що направляло вказане податкове повідомлення-рішення, проте воно та докази його направлення знищено.

Позивач вважає вказане податкове повідмолення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, що і зумовило на звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Статтею 4 ПК України визначені основні засади, на яких ґрунтується податкове законодавство України. Зокрема, до основоположних принципів податкового законодавства належать: визначений в п.п. 4.1.2. п. 4.1. ст. 4 Кодексу принцип рівності усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації, яким передбачено забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу; визначений в п.п. 4.1.4. п. 4.1. ст. 4 Кодексу принцип презумпції правомірності рішень платника податку, згідно якого в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу; визначений в п.п. 4.1.6. п. 4.1. ст. 4 Кодексу принцип соціальної справедливості, яким передбачено установлення податків та зборів відповідно до платоспроможності платників податків; визначений в п.п. 4.1.9. п. 4.1. ст. 4 Кодексу принцип стабільності, відповідно до якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року, тощо.

Суд наголошує на тому, що будь-які нормативні акти в сфері оподаткування та зміни до них мають ґрунтуватись на вказаних вище принципах та не суперечити їм.

Законом України «Про внесення змін до ПК України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28.12.2014 зміни до ПК України, які набрали чинності з 01.01.2015. Зокрема, введено новий транспортний податок.

Відповідно до п 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп. 267.2.1 п. 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування. Об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об`єм циліндрів двигуна понад 3000 куб.см.

Визначено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (п.п. 267.5.1. п 267.5 ст. 267 Кодексу).

Відповідно до норм п. п. 10.1.1. п.10.1 ст. 10 та ст. 265 ПК України транспортний податок у складі податку на майно віднесений до місцевих податків.

Питання щодо встановлення податку на майно відповідно до вимог цього Кодексу вирішують місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Особливістю місцевих податків та зборів є те, що вони установлюються конкретною сільською, селищною, міською радою, але в межах тих податків та зборів, що передбачені Податковим кодексом України (п. п. 4.2 , 4.4, 10.4 Кодексу).

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Грошове зобов`язання платника податків відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету, як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 267.4, 267.5 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України. Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (п. п. 267.8.1 п. 267.8 ст. 267 ПК України).

Пунктом 54.5 ст. 54 ПК України визначено, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно наявної у справі відповіді ГУ ДПС у м. Києві на запит позивача, контролюючий орган вказує на те, що згідно баз даних ДПС, ОСОБА_1 в 2016 році була власником транспортного засобу, а саме: легковий автомобіль марки LEXUS RХ 450Н, 2012 року випуску, об`єм двигуна - 3456 куб.см. На виконання вимог п. п.267.6.1 п. 267.6 ст. 267 ПК України ОСОБА_1 , було проведено обчислення транспортного податку ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві за 2016 рік та сформовано податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 № 00030-1305 на суму 25000,00 грн. Згідно акту про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду від 12.05.2022 № 17, податкові повідомлення-рішення за 2016 рік з транспортного податку з фізичних осіб було знищено, тому у Головного управління ДПС у м. Києві відсутня технічна можливість надання копії податкового повідомлення-рішення № 00030-1305 від 29.06.2016 з доказами направлення платнику податку.

Станом на дату надання відповіді, відповідно до даних інтегрованих карток інформаційно-комунікаційних систем контролюючого органу, у платника податків ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) обліковувався податковий борг по транспортному податку з фізичних осіб (код платежу 18011001) в сумі 25 000,00 грн (за 2016 рік).

Так, за приписами п 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування. Об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об`єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

На 01.01.2016 мінімальна заробітна плата становила 1378 грн, що визначалося статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік».

За таких обставин, 750 розмірів мінімальної заробітної плати на 01.01.2016 складало 1033500 грн.

Таким чином, об`єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1033500 грн та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (абзац 2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України у редакції, яка діяла у період з 1 січня до 31.12.2016).

Пунктом 2 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66 (далі - Методика), у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення- рішення, встановлено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті З Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2023 № 403 (далі - Порядок № 403), де за ціну нового транспортного засобу (Цн) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Тобто, законодавцем встановлено обов`язок для відповідача розраховувати вартість автомобіля відповідно до вказаної Методики.

Пунктом 3 Порядку № 403 у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: Сер = Цн х (Г / 100) х (1 ± (Гк / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Гк - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п. 13 Методики у відповідній редакції).

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (п. 14 Методики у відповідній редакції).

Позивач наголошує на тому, що з інформації на сайті www.me.gov.ua 10.02.2017 нею сформовано витяг, зі змісту якого вбачається, що середньоринкова вартість автомобіля LEXUS RX 450H, 2012 року випуску, з об`ємом двигуна 3456 куб.см та пробігом 35000 км становить 941493,48 грн.

Тобто, Мінекономрозвитку відповідно до Методики, розрахувало середньоринкову вартість автомобіля позивача, яка не перевищувала 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2016.

Водночас, за ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За розрахунком, здійсненим у відповідності до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, вартість належного позивачу автомобіля менше суми 1033500 грн та становить 941493,48 грн, на підтвердження чого надано суду розрахунок, здійснений у відповідності до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів на офіційному сайті Мінекономрозвитку України у 2017 році.

Також, позивач вказує на те, що при визначенні вартості автомобіля 10.02.2017, нею на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України www.me.gov.ua було вказано пробіг 35000 км, проте, як вбачається з акта виконаних робіт від 09.02.2017, пробіг становить 36302. Таким чином, позивач підтверджує, що нею було помилково зменшено розмір пробігу при визначенні вартості автомобіля на 1302 км, проте навіть з пробігом 35000 км вартість авто не перевищувала 1033500 грн.

Протилежного, суду стороною відповідача не наведено та не спростовано доводів позивача, які покладено в основу позовних вимог.

Тож, суд констатує, що відповідачем не надано доказів того, що вартість автомобіля позивача перевищує 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2016, доказів отримання відповідачем будь-якої інформації чи розрахунку щодо вартості автомобіля позивача тощо. Натомість, за розрахунком, здійсненим у відповідності до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів на офіційному сайті Мінекономрозвитку України та не спростованим відповідачем, вартість належного позивачу автомобіля менше суми 1033500 грн.

Положеннями ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідком розгляду даного спору, з підстав, описаних вище, суд дійшов висновку про безпідставність нарахування відповідачем транспортного податку за 2016 рік.

Стороною відповідача не було доведено правомірність прийнятого рішення, як і не було надано пояснень по суті позовних вимог. Крім того, слід звернути увагу й на те, що відповідачем не доведено повідомлення позивача у відповідності до приписів ПК України про необхідність сплати транспортного податку/прийняття податкового повідомлення-рішення.

Інші доводи та посилання зазначених висновків суду не спростовують та не впливають на результат розгляду даного спору.

Тож, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно норм ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві () про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 29.06.2016 № 00030-1305 на суму 25000,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.