Справа № 360/328/23
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2024-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року

м. Київ

справа № 360/328/23

адміністративне провадження № К/990/14372/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянув у порядку письмового провадження за матеріалами справи в електронній формі у касаційній інстанції адміністративну справу №360/328/23

за позовом ОСОБА_1

до військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Мандрика Владислава Володимировича

на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року (головуюча суддя: Ірметова О.В.)

і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2024 року (головуючий суддя: Гайдар А.В., судді: Геращенко І.В., Компанієць І.Д.).

УСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У квітні 2023 року ОСОБА_1 пред`явив позов до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив суд:

- визнати протиправну бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000 грн, у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 1 жовтня 2022 року до 20 січня 2023 року в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

- зобов`язати відповідача нарахувати й виплатити йому збільшену додаткову грошову винагороду, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000 грн у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 1 жовтня 2022 року до 20 січня 2023 року в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

2. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що він проходить військову службу в НОМЕР_2 прикордонному загоні (військовій частині НОМЕР_1 ) Державної прикордонної служби України. Вказував, що відповідно до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16 вересня 2022 року №165 (гриф) його було направлено у службове відрядження до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ), де у період з 1 жовтня 2022 року до 20 січня 2023 року він виконував бойові завдання на кордоні з Республікою Білорусь на підставі бойових наказів (розпоряджень) начальника НОМЕР_4 прикордонного загону.

На цій основі ОСОБА_1 стверджував, що він набув право на отримання збільшеної додаткової винагороди до 100 тис грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року, яку відповідач йому протиправно не виплатив.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року позовні вимоги задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 1 жовтня 2022 року до 30 листопада 2022 року;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати й виплатити ОСОБА_1 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» збільшену до 100000 грн додаткову винагороду за період з 1 жовтня 2022 року до 30 листопада 2022 року (з урахуванням сплачених сум додаткової винагороди);

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4. Задовольняючи позовні вимоги, заявлені за період з 1 жовтня 2022 року до 30 листопада 2022 року, суд першої інстанції мотивував рішення наявністю доказів безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, що дає йому право на отримання додаткової винагороди до 100000 грн відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 за вказаний період.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, заявлених за період з 1 грудня 2022 року до 31 грудня 2022 року, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів, які би підтверджували участь ОСОБА_1 у відповідних діях або заходах в грудні 2022 року.

Позовні вимоги, заявлені за період з 1 січня 2023 року до 20 січня 2023 року, суд першої інстанції залишив без задоволення з мотивів не включення Чернігівської області, у якій ОСОБА_1 перебував у відрядженні, до переліку районів ведення воєнних (бовових) дій з 1 до 31 січня 2023 року.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

5. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задоволено, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року скасовано в частині задоволених позовних вимог та прийнято в цій частину нову постанову про відмову у задоволенні позову, а в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

6. Прийняте рішення суд апеляційної інстанції мотивував відсутністю доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, що давало би йому право на отримання збільшеної додаткової винагороди.

Короткий зміст касаційної скарги і відзиву

7. Представник ОСОБА_1 просить Верховний Суд скасувати постанову суду апеляційної інстанції, скасувати рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити нове про задоволення вимог за період з 1 грудня 2022 року до 31 грудня 2022 року, а в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

8. В обґрунтування підстав касаційного оскарження представник позивача послався на пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - «КАС України»).

9. Скаржник стверджує, що в оскарженій частині суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, за відсутності правової позиції Верховного Суду щодо питання застосування цих норм у подібних правовідносинах, а саме: пункту 2-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, пункту 3 наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 31 березня 2022 року №164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168», пунктів 4, 11 наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168», пунктів 3, 7, 8 наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 9 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» у контексті правовідносин, які виникають між військовослужбовцями Держприкордонслужби та командуванням військових частин Держприкордонслужби у зв`язку із застосуванням положень зазначеної Інструкції для визначення порядку і умов виплати додаткової винагороди згідно з пунктом 2-1 постанови Кабінету Міністрів України №168, а саме:

- визначення вичерпного переліку документів, обов`язкових для нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди;

- необхідності попереднього звернення військовослужбовця із рапортом для підготовки командуванням частини усіх необхідних документів для нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди;

- порядку підготовки та обміну необхідними для нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди документами між різними військовими частинами у разі, коли військовослужбовець набув право на таку винагороду, перебуваючи у службовому відрядженні та оперативному підпорядкуванні іншої військової частини (тобто, в особовому складі та на фінансовому утриманні якої він не перебуває).

10. Ухвалою від 25 квітня 2024 року Верховний Суд відкрив касаційне провадження на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

11. Військова частина НОМЕР_1 у відзиві просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що доводи викладені скаржника не спростовують висновків судів, оскільки базуються на неправильному тлумаченні законодавства позивачем.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. ОСОБА_1 є учасником бойових дій та проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військовій частині НОМЕР_1 ), де наказом начальника цього загону від 15 вересня 2022 року №2902-ОС «Про особовий склад» призначений на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії третього відділення інспекторів прикордонної служби першої прикордонної застави відділу прикордонної служби №2.

13. Відповідно до бойових наказів Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16 вересня 2022 року №165 (гриф) ОСОБА_1 направлено в оперативне підпорядкування начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ).

14. Згідно з рапортом, зареєстрованим 1 листопада 2022 року за вх. №1477, начальник відділу прикордонної служби №2 клопотав перед першим заступником начальника загону коменданту ІНФОРМАЦІЯ_19 щодо виплати додаткової винагороди у розмірі: 30000,00 грн за період з 1 жовтня 2022 року до 31 жовтня 2022 року, зокрема, ОСОБА_1 (номер за порядком 54) за 31 день. Указаний рапорт листом від 1 листопада 2022 року №1478 адресований начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15. Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) від 3 листопада 2022 року №3632-ОС «Про виплату додаткової винагороди» та додатку до нього, ОСОБА_1 за період з 1 жовтня 2022 року до 31 жовтня 2022 року за 31 день отримав додаткову винагороду в сумі: 30000,00 грн.

16. Згідно з рапортом, зареєстрованим 1 листопада 2022 року за вх. №1474, начальник відділу прикордонної служби №2 клопотав перед першим заступником начальника загону коменданту ІНФОРМАЦІЯ_19 про виплату додаткової винагороди у розмірі: 70000,00 грн за період з 1 до 31 жовтня 2022 року, зокрема, ОСОБА_1 (номер за порядком 53) за 31 день.

Підстава рапорту - бойове розпорядження Коменданта ІНФОРМАЦІЯ_9 наказ №601-(гриф) від 30 вересня 2022 року, наказ №668-(гриф) від 21 жовтня 2022 року, наказ № 690-(гриф) від 26 жовтня 2022 року, наказ №699-(гриф) від 28 жовтня 2022 року, журнал бойових дій №53 (гриф) ст. 7-14, 52-62.

Указаний рапорт начальник НОМЕР_4 прикордонного загону направив до НОМЕР_2 прикордонного загону листом від 2 листопада 2022 року №22/4227-22-Вих.

17. Згідно з рапортом, зареєстрованим 1 грудня 2022 року за вх. №1884, начальник відділу прикордонної служби №2 клопотав перед першим заступником начальника загону коменданту прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо виплати додаткової винагороди ОСОБА_1 у розмірі 30000,00 грн за період з 1 до 30 листопада 2022 року.

18. Відповідно до витягу з наказу начальника полковника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 3 грудня 2022 року №4112-ОС «Про виплату додаткової винагороди» та додатку до нього наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі: 30000,00 грн за період з 1 до 30 листопада 2022 року включно, зокрема, ОСОБА_1 за 30 днів в сумі: 30000,00 грн.

19. Відповідно до рапорту, зареєстрованого 1 грудня 2022 року за вх. №1883, начальник відділу прикордонної служби №2 клопотав перед першим заступником начальника загону коменданту прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_6 про виплату додаткової винагороди у розмірі: 70000,00 грн за період з 1 до 30 листопада 2022 року, зокрема, ОСОБА_1 (номер за порядком 54) за 30 днів.

Підстава рапорту - бойове розпорядження Коменданта ІНФОРМАЦІЯ_9 наказ №601-(гриф) від 30 вересня 2022 року, наказ №668-(гриф) від 21 жовтня 2022 року, наказ №690-(гриф) від 26 жовтня 2022 року, наказ №699-(гриф) від 28 жовтня 2022 року, журнал бойових дій №53 (гриф) ст. 13-20, 62-67.

Указаний рапорт начальник НОМЕР_4 прикордонного загону направив до НОМЕР_2 прикордонного загону листом від 4 грудня 2022 року №22/4933-22-Вих.

20. Відповідно до рапорту, зареєстрованого 22 грудня 2022 року за вх. №2195, начальник відділу прикордонної служби №2 клопотав перед першим заступником начальника загону коменданту прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо виплати додаткової винагороди у розмірі: 30000,00 грн за період з 1 до 31 грудня 2022 року, зокрема, ОСОБА_1 (номер за порядком 51) за 31 день. Цей рапорт листом від 22 грудня 2022 року №2196 був адресований начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21. Наказами Головнокомандувача ІНФОРМАЦІЯ_10 у період з 28 вересня 2022 року до 31 грудня 2022 року Чернігівську область було визначено районом введення воєнних (бойових) дій.

22. Наказом Головнокомандувача ІНФОРМАЦІЯ_10 №26 від 2 лютого 2023 року визначено райони введення воєнних (бойових) дій з 1 до 31 січня 2023 року, зокрема, Донецька область. Чернігівська область виключена з переліку районів ведення воєнних (бойових дій).

23. Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 3 лютого 2023 року №56-ОС «Про виплату додаткової винагороди» та додатку до нього наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі: 30000,00 грн за період з 1 до 31 січня 2023 року включно, зокрема, ОСОБА_1 (номер за порядком 504) за 31 день в сумі: 30000,00 грн.

24. На адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 надходили донесення від НОМЕР_4 прикордонного загону, у яких зазначено, що підтверджуюча інформація відповідно до вимог підпунктів 1-8 пункту 2 наказу 392-АГ відсутня.

25. ОСОБА_1 через свого представника звертався із заявою до відповідача з проханням про виплату щомісячної доплати у підвищеної виді додаткової винагороди, передбаченою постановою Уряду №168 від 28 лютого 2022 року, за його безпосередню участь у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у період з 1 жовтня 2022 року до 20 січня 2023 року.

26. Відповідач листом від 27 березня 2023 року за №25/2152-23-вих повідомив, що збільшена додаткова винагорода не нараховувалась ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують час його безпосередньої участі у бойових діях.

27. Відповідно до особистої картки грошового забезпечення за 2022-2023 роки та архівної відомості за період з січня 2022 року по квітень 2023 року, у спірний період ОСОБА_1 виплачувалась додаткова винагорода відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»:

- доплата у сумі до 30000,00 грн - з жовтня 2022 року по січень 2023 року включно;

- доплата у сумі до 70000,00 грн - з жовтня по грудень 2022 року 0,00 грн, січень 2023 року 13548,39 грн.

28. Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) від 20 січня 2023 року №4405 ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівській області:

з 1 жовтня 2022 року до 31 жовтня 2022 року;

з 1 листопада 2022 року до 30 листопада 2022 року;

з 1 грудня 2022 року до 31 грудня 2022 року;

з 1 січня 2023 року до 20 січня 2023 року.

Підстава видачі довідки - бойовий наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України № 165 гриф від 16 вересня 2022 року.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ

29. За змістом частини першої статті 6, частини першої статті 14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 3 квітня 2003 року №661-IV Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, до особового складу якої входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

30. Згідно зі статтею 16 цього Закону умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

31. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII, дія якого, в силу приписів пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, поширюється в тому числі на військовослужбовців правоохоронних органів спеціального призначення, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

32. У частині другій статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

33. Згідно з абзацами першим і другим частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування ІНФОРМАЦІЯ_10, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

34. На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

35. У пункті 1 цієї постанови Уряд установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_11, ІНФОРМАЦІЯ_12, ІНФОРМАЦІЯ_13, ІНФОРМАЦІЯ_14, ІНФОРМАЦІЯ_15, Державної прикордонної служби, ІНФОРМАЦІЯ_16, ІНФОРМАЦІЯ_17, ІНФОРМАЦІЯ_18, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

36. Постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2022 року №793 в абзаці першому пункту 1 постанови №168 слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

37. У решті зміст пункту 1 цієї постанови в частині, що стосується виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби, на час виникнення спірних правовідносин (з 1 жовтня 2022 року до 20 січня 2023 року) не змінювався.

38. Разом з цим, у постанові від 6 квітня 2023 року у зразковій справі №260/3564/22, яка набрала законної сили, Верховний Суд дійшов висновку, що зміст внесених постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2022 року №793 змін до постанови №168 у частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість « 30000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена Урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.

39. Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що встановлена постановою Кабінету Міністрів України №168 додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень на місяць є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби, що виплачується їм на період дії воєнного стану та підлягає збільшенню до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

40. Водночас реалізація зазначених приписів постанови Кабінету Міністрів України №168 вимагала визначення порядку й умов виплати додаткової винагороди з метою встановлення переліку бойових дій та заходів, передбачених абзацом першим пункту 1 цієї постанови, а також визначення документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у таких діях і заходах, враховуючи, що Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року №558, не врегульовувала цих питань.

41. Про необхідність визначення керівниками відповідних міністерств та державних органів порядку і умов виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №168, вказано і в пункті 2-1 цієї постанови, доповненому згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2022 року №793.

42. 30 липня 2022 року Адміністрація Держприкордонслужби, посилаючись на пункт 2-1 постанови №168, видала наказ №392-/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168», який був уведений в дію з 1 серпня 2022 року.

43. Пункт 2 цього наказу визначав вичерпний перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168, виконання яких у відповідні дні давало військовослужбовцю Держприкордонслужби право на збільшення додаткової винагороди до 100000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі:

1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;

2) бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;

3) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

4) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

5) бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;

6) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;

7) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави;

8) бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

44. У пункті 4 наказу №392-/0/81-22-АГ встановлено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

45. Згідно з пунктом 5 наказу №392-/0/81-22-АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (абзац перший пункту 5 наказу).

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця (абзац другий пункту 5 наказу).

У довідках, передбачених цих пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу (абзац третій пункту 5 наказу).

46. Відповідно до пункту 10 наказу №392-/0/81-22-АГ облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь в бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу та підготовку проєкту наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 цього наказу, в органах Держприкордонслужби покладено на штаб органу, а у випадку відсутності штабу - на підрозділ (посадову особу), який веде облік бойових дій.

Надання військовослужбовцям довідок про участь у зазначених заходах здійснює підрозділ, який веде облік особового складу.

47. Відповідно до пункту 11 наказу №392-/0/81-22-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача ІНФОРМАЦІЯ_10 (абзац перший пункту 11 наказу).

Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупування військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу (абзац другий пункту 11 наказу).

48. Згідно з пунктом 12 наказу №392-/0/81-22-АГ виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів).

До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу.

49. З 1 грудня 2022 року був уведений в дію наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 9 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168».

50. Цей наказ дещо змінив перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, у тому числі відряджених, у таких бойових діях або заходах.

51. Згідно з пунктом 3 наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 9 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ документами, що підтверджують безпосередньою участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:

1) бойовий наказ (бойове розпорядження);

2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал), журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;

3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

52. На тлі доводів касаційної скарги та обставин справи колегія суддів враховує, що Верховний Суд у постанові від 21 грудня 2023 року у справі №200/193/23 сформував висновок щодо питання застосування наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ, від 9 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ та Інструкції МВС від 18 березня 2016 року №188 у контексті визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168.

53. Згідно з обставинами цієї справи позивач є військовослужбовцем Держприкордонслужби та під час проходження службу у НОМЕР_2 прикордонному загоні (військовій частині НОМЕР_1 ) був відряджений до НОМЕР_4 прикордонного загону (військовій частині НОМЕР_3 ).

54. Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_3 від 20 січня 2023 року №4405, ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області у період з 1 жовтня 2022 року до 31 жовтня 2022 року, з 1 листопада 2022 року до 30 листопада 2022 року, з 1 грудня 2022 року до 31 грудня 2022 року, з 1 січня 2023 року до 20 січня 2023 року.

55. Підставою для видачі цієї довідки слугувало бойове розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України №165 гриф від 16 вересня 2022 року.

56. Рапортом від 1 листопада 2022 року №1474 начальник відділу прикордонної служби №2 підполковник ОСОБА_3 клопотав перед першим заступником начальника загону - комендантом прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_5 прикордонного загону про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі: 70000 грн за 31 день у період з 1 до 31 жовтня 2022 року.

57. Підставою для цього слугували бойове розпорядження коменданта ІНФОРМАЦІЯ_9 приказ №601-гриф від 30 вересня 2022 року; бойове розпорядження коменданта ІНФОРМАЦІЯ_9 приказ №668-гриф від 21 жовтня 2022 року; бойове розпорядження коменданта ІНФОРМАЦІЯ_9 приказ №690-гриф від 26 жовтня 2022 року; журнал бойових дій №530-гриф ст. 7-14, 52-62.

58. Також рапортом від 1 грудня 2022 року №1883 начальник відділу прикордонної служби №2 підполковник ОСОБА_3 клопотав перед першим заступником начальника загону - комендантом прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_5 прикордонного загону щодо виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі: 70000 грн за 30 днів у період з 1 до 30 листопада 2022 року.

59. Підставою для цього слугувало бойове розпорядження коменданта ІНФОРМАЦІЯ_9 приказ №601-гриф від 30 вересня 2022 року; бойове розпорядження коменданта ІНФОРМАЦІЯ_9 приказ №668-гриф від 21 жовтня 2022 року; бойове розпорядження коменданта ІНФОРМАЦІЯ_9 приказ №690-гриф від 26 жовтня 2022 року; розпорядження коменданта ІНФОРМАЦІЯ_9 приказ №699-гриф від 28 жовтня 2022 року, журнал бойових дій №53-гриф ст.13-20; 62-67.

60. У період з 1 вересня 2022 року до 31 грудня 2022 року Чернігівська область входила до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій на підставі наказів Головнокомандувача ІНФОРМАЦІЯ_10 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» №262 від 1 жовтня 2022 року, №282 від 1 листопада 2022 року, №311 від 2 грудня 2022 року, №1 від 2 січня 2023 року.

61. У вимірі спірних правовідносин колегія суддів вважає, що висновок суду апеляційної інстанції про відсутність доказів безпосередньої участі позивача у діях або заходів, що дають право на отримання додаткової винагороди до 100 тис грн відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 за період з 1 жовтня 2022 року до 30 листопада 2022 року, не ґрунтується на всебічній оцінці наявних доказів у їхній сукупності.

62. Суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки оформленим стосовно позивача довідці військової частини НОМЕР_3 від 20 січня 2023 року №4405, рапортам про виплату йому додаткової винагороди у збільшеному до 100 тис грн розмірі, підставам їхнього складання та дійшов необґрунтованого висновку про відсутність безпосередньої участі позивача у період з 1 жовтня 2022 року до 30 листопада 2022 року у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Чернігівської області.

63. Зазначений висновок суду апеляційної інстанції не враховує того, що згідно з пунктом 4 наказу №392-/0/81-22-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах здійснюється на підставі комплексу інформації, наявної у відповідних документах, а відповідно до пункту 3 наказу №628/0/81-22-АГ перелік підтверджуючих документів допускає альтернативність і не зведений винятково до їхньої сукупності.

64. У вимірі спірних правовідносин суд першої інстанції обґрунтовано виснував, що за наявності бойового розпорядження, рапортів про виплату додаткової винагороди, довідок військової частини НОМЕР_3 є підтвердженою безпосередня участь позивача в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії протягом періоду з 1 жовтня 2022 року до 30 листопада 2022 року.

65. Разом з цим, висновок суду першої інстанції щодо питання застосування наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ, від 9 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ, з огляду на встановлені ним обставини справи й досліджені докази, не призвів до неправильного вирішення справи.

66. Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду вважає, що суд першої інстанції дійшов по суті правильного висновку про доведеність обставин безпосередньої участі позивача у період з 1 жовтня 2022 року до 30 листопада 2022 року у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Чернігівської області, що дає підстави для виплати йому за цей період додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн розмірі.

67. В окресленій касатором частині суд апеляційної інстанції помилково скасував рішення суду першої інстанції.

68. За приписами статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

69. На основі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції в частині скасування рішення суду першої інстанції й ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог, заявлених за період з 1 жовтня 2022 року до 30 листопада 2022 року, із залишенням в силі в цій частині рішення суду першої інстанції про задоволення позову.

70. Стосовно спірних правовідносин за період з 1 грудня 2022 року до 31 грудня 2022 року, то суди попередніх інстанцій рішення про відмову у задоволенні позову мотивували відсутністю доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, що давало би йому право на отримання додаткової винагороди до 100000 грн відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168.

71. Втім, цей висновок судів першої й апеляційної інстанції є передчасними і таким, що ґрунтується на неповністю установлених обставинах справи, які у своїй сукупності не дають достатніх підстав для належної оцінки правомірності оскаржуваної бездіяльності відповідача.

72. Роблячи висновок про недостатність наявних документів для підтвердження фактів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення відповідних заходів у спірний період, суди попередніх інстанцій належно не з`ясували обставини складання (нескладання) рапортів про виплату позивачу додаткової винагороди у збільшеному до 100 тис грн розмірі за час його перебування у відрядженні в НОМЕР_4 прикордонному загоні у грудні 2022 року. Оцінка таких рапортів має істотне значення для правильного вирішення позовних вимог за означений період.

73. У цьому контексті Суд нагадує, що за правилами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

74. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (частини четверта статті 9 КАС України).

75. Порушення порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у забезпеченні бойових дій по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність у нього права на таку винагороду.

76. Ухвалюючи судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, заявлених за період з 1 грудня 2022 року до 31 грудня 2022 року, суди першої й апеляційної інстанцій неправильно застосували норми права, що регулюють спірні правовідносини, у зв`язку із чим дійшли передчасного висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

77. Внаслідок неправильного застосування норм матеріального права суди попередніх інстанцій не дослідили об`єктивно весь комплекс доказів, необхідний для підтвердження або спростування правомірності оскаржуваної бездіяльності відповідача; не виконали вимоги процесуального закону щодо всебічного й повного дослідження доказів; не надали відповідей на всі ключові аргументи сторін, що є порушенням статей 9, 242, 308 КАС України.

78. Відтак в указаній частині висновки судів попередніх інстанцій є передчасними і такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, які мають значення для вирішення справи, а оцінка доказів здійснена без дотримання положень статті 90 КАС України та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Тому оскаржені судові рішення не є такими, що відповідають вимогам законності й обґрунтованості, встановленим статтею 242 КАС України.

79. Натомість суд касаційної інстанції в силу положень статті 341 КАС України обмежений у праві додаткової перевірки зібраних у справі доказів та не може встановлювати або вважати доведеними обставини, які не були встановлені в оскаржуваних судових рішеннях.

80. Позаяк для правильного вирішення спору стосовно вимог, заявлених за період з 1 грудня 2022 року до 31 грудня 2022 року, потрібно додатково дослідити докази та встановити додаткові обставини, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для нового розгляду цієї справи.

81. За правилами пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

82. Відповідно до частини четвертої статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

83. За таких обставин і міркувань Верховний Суд дійшов висновку, що судові рішення судів попередніх інстанцій слід скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог, заявлених за період з 1 грудня 2022 року до 31 грудня 2022 року, із направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

84. Під час нового розгляду справи суду необхідно ретельно дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків, надати оцінку вказаним обставинам й аргументам сторін та, у залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права і постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України.

85. Позовні вимоги, які стосуються нарахування й виплати збільшеної до 100 тис грн додаткової винагороди за період з 1 січня 2023 року до 20 січня 2023 року, не були задоволені рішенням суду першої інстанції. У цій частині вказане рішення було залишене без змін постановою суду апеляційної інстанції.

86. В означеній частині скаржник не оскаржує рішення судів першої й апеляційної інстанцій та просить залишити без змін рішення суду першої інстанції в цій частині, відтак відсутні підстави для її перевірки судом касаційної інстанції.

87. У неоскаржуваній частині, яка не перевіряється Верховним Судом у межах цього касаційного провадження, рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідно до правил статті 350 КАС України належить залишити без змін.

88. Отже, касаційну скаргу належить задовольнити частково.

89. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 352, 353, 355, 356, 359 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мандрика Владислава Володимировича задовольнити частково.

2. Постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2024 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про:

- визнання протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000 грн у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 1 жовтня 2022 року до 30 листопада 2022 року в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати й виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000 грн у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 1 жовтня 2022 року до 30 листопада 2022 року в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

У цій частині залишити в силі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року.

3. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2024 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про:

- визнання протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000 грн у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 1 грудня 2022 року до 31 грудня 2022 року в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати й виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100000 грн у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях та забезпеченням здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 1 грудня 2022 року до 31 грудня 2022 року в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

У цій частині справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції - Луганського окружного адміністративного суду.

4. У іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 2 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

……………………………….

……………………………….

……………………………..

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду