Справа № 300/4171/24
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2024-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" червня 2024 р. справа № 300/4171/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання нарахувати та виплатити грошову допомогу,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання нарахувати та виплатити грошову допомогу.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 23.07.2022 отримує пенсію за віком, до цього не отримувала будь-яких видів пенсії. Вказала, що 16.04.2024 звернулася до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про нарахування та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, пенсійним органом відмовлено у призначенні та виплаті такої грошової допомоги, у зв`язку з тим, що з 23.11.1987 по 31.07.2022 вона працювала на посаді шкільного бібліотекаря, яка не має статусу юридичної особи, тому відсутні підстави для врахування вказаного періоду до спеціального стажу, що дає право на виплату одноразової грошової допомоги. Звернула увагу, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов?язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу роботи на певних, визначених законодавством, посадах та вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії. Вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправно відмовлено в призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки дотримано всі вимоги встановлені законодавством для здійснення такого призначення. Тому, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській нарахувати та виплатити вказану грошову допомогу.
Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області скористався правом на подання відзиву на позовну заяву відповідно до якого проти позову заперечив. У відзиві зазначив, що відповідно до п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Вказав, що згідно із записами трудової книжки позивача, остання у період з 23.11.1987 по 31.07.2022 працювала на посаді бібліотекаря Луквицької восьмирічної школи, яка згідно з рішенням сесії Дзвиняцької сільської ради перейменована на Луквицьку гімназію. Зазначив, що відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров?я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років згідно з Постановою КМУ від 04.11.1993 №909 віднесено посади завідувачів та бібліотекарів бібліотек галузі освіти, якщо вони мають статус юридичної особи відповідно до чинного законодавства. Оскільки, шкільні бібліотеки є структурними підрозділами загальноосвітніх навчальних закладів і не мають статусу юридичної особи, то періоди роботи на посадах бібліотекарів не зараховуються до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, і відповідно на виплату грошової допомоги при виході на пенсію у розмірі десяти місячних пенсій. Як наслідок, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області правомірно відмовлено позивачу у виплаті вказаної грошової допомоги. Просив суд в задоволенні позову відмовити.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч.3 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази, зазначає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 як пенсіонер з 23.07.2022, отримує пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (зі змінами).
При цьому, на час призначення позивачу пенсії її страховий стаж становив 41 рік 11 місяців 6 днів (а.с.27).
Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.07.1980, позивач з 16.07.1986 згідно з наказом №292-к від 15.07.1986 прийнята на посаду старшої піонервожатої Луквицької восьмирічної школи, а з 23.11.1987 згідно з наказом №634-к від 23.11.1987 переведена на посаду бібліотекаря Луквицької восьмирічної школи (згідно з рішенням сесії Дзвиняцької сільської ради №74-3/2021 від 26.01.2021 перейменована на Луквицьку гімназію Дзвиняцької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області) (а.с.10-12).
Згідно з довідкою Луквицької гімназії Дзвиняцької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 08.05.2024 №3 ОСОБА_1 працює в Луквицькій гімназії на посаді шкільного бібліотекаря (а.с.9).
Позивач 16.04.2024 звернулася через веб-портал ПФУ із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про нарахування та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсії станом на день її призначення відповідно до п.7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.4).
За наслідками розгляду вищевказаної заяви відповідач листом від 07.05.2024 №4849-3600/І-02/8-0900/24 повідомив, що оскільки шкільні бібліотеки є структурними підрозділами загальноосвітніх навчальних закладів і не мають статусу юридичної особи, то періоди роботи на посадах бібліотекарів не зараховуються до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, і відповідно на виплату грошової допомоги при виході на пенсію у розмірі десяти місячних пенсій. Таким чином, відсутні підстави для врахування періоду роботи позивача з 23.11.1987 по 31.07.2022 на посаді шкільного бібліотекаря до спеціального стажу, що дає право на виплату одноразової грошової допомоги (а.с.5-6).
Позивач, не погодившись з такими діями відповідача, звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з частиною 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 (надалі Закон №1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (надалі Закон №1058-IV) (в редакціях чинних на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до підпункту «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Згідно з пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 згаданого Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1788-ХІІ, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати такої допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 (надалі Порядок №1191).
Пунктом 2 Порядку №1191 встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону №1788-ХІІ, що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.
Розділ 1 «Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 (надалі - Перелік № 909) в частині «Найменування закладів і установ» містить найменування «Бібліотеки», а в частині «Найменування посад» - «завідуючі, бібліотекарі», при цьому пункт 2 «Примітки» такого нормативно-правового акта визначає, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених відповідним переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивач у період з 23.11.1987 по 31.07.2022 працювала на посаді бібліотекаря Луквицької гімназії Дзвиняцької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області.
Стаж позивача на день призначення пенсії по віку становив понад 40 років.
Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону України «Про бібліотеки і бібліотечну справу» від 27.01.1995 №32/95-ВР (надалі Закон №32/95-ВР) бібліотека - інформаційний, культурний, освітній заклад (установа, організація) або структурний підрозділ, що має упорядкований фонд документів, доступ до інших джерел інформації та головним завданням якого є забезпечення інформаційних, науково-дослідних, освітніх, культурних та інших потреб користувачів бібліотеки.
За змістом пункту 2 «Примітки» Переліку №909, у площині дії пункту 2 Порядку №1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату відповідної грошової допомоги зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на відповідних посадах незалежно від форми власності або відомчої належності таких закладів і установ.
При цьому, суд зазначає, що право на отримання відповідної грошової допомоги не залежить та не пов`язане із призначенням саме пенсії за вислугу років, а є окремим правовим механізмом відповідної соціальної виплати, який також може реалізовуватися при призначенні пенсії за віком.
Отже, робота на посаді бібліотекаря надає право на отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV.
З огляду на те, що позивач на момент призначення пенсії за віком працювала у відповідному закладі бібліотеки та має достатній трудовий стаж роботи в такому закладі, при цьому, раніше не отримувала будь-яку пенсію, суд вважає, що позивач має право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12.03.2019 у справі №127/9277/17.
Разом з тим суд зазначає, що статтею 6 Закону №32/95-ВР визначено види бібліотек, які, зокрема за призначенням поділяються на публічні (загальнодоступні), у тому числі спеціалізовані для дітей, юнацтва, осіб з фізичними вадами; спеціальні (академій наук, науково-дослідних установ, навчальних закладів, підприємств, установ, організацій).
Відповідно до частини 3 статті 12 Закону №32/95-ВР бібліотека може не мати статусу юридичної особи та перебувати у складі підприємства, установи або організації.
Так, стаття 30 Закону №32/95-ВР встановлює соціальні гарантії працівників бібліотек, відповідно до частини 1 якої на працівників бібліотек, незалежно від форм власності та статусу бібліотеки, поширюються гарантії, встановлені законодавством про працю, соціальне страхування, пенсійне забезпечення.
Відповідно до частини 6 статті 30 Закону №32/95-ВР працівники бібліотек мають право на допомогу на оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі посадового окладу, а також матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та доплату за вислугу років у розмірах та порядку, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
З огляду на викладене, враховуючи що Переліком №909 передбачена посада бібліотекаря незалежно від форми власності, відомчої належності закладів і установ або статусу, суд зазначає, що період роботи позивача на посаді бібліотекаря, має зараховуватися до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років.
Таким чином, суд вважає, що дії Головного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV є протиправними.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
У зв`язку з цим, суд на підставі частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 період її роботи з 23.11.1987 по 31.07.2022 на посаді бібліотекаря Луквицької гімназії Дзвиняцької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області та, як наслідок, здійснити нарахування та виплату грошової допомоги у розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення (яка не підлягає оподаткуванню) відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Підсумовуючи наведене вище суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання нарахувати та виплатити грошову допомогу підлягає задоволенню.
Враховуючи приписи ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 1211,20 грн. сплаченого судового збору.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.