Справа № 280/4886/24
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

24 червня 2024 року Справа № 280/4886/24
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Конишева О.В., розглянув у підготовчому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху по справі

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, )

про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Запорізької міської ради (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької міської ради від 24.04.2024 року за №4 «Про дострокове припинення повноважень секретаря Запорізької міської ради VIII скликання ОСОБА_2 »;

поновити ОСОБА_1 на посаді секретаря Запорізької міської ради з 24.04.2024 року.

Ухвалою суду від 03.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 24.06.2024.

Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху. Клопотання просить розглянути без його участі в порядку письмового провадження.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечив, просив розглянути його в порядку письмового провадження.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідач зазначає, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру: визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької міської ради від 24.04.2024 № 4; поновити ОСОБА_1 на посаді секретаря ЗМР. Водночас, судовий збір сплачено лише за одну вимогу немайнового характеру в розмірі 1211, 20 грн.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема,

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За положеннями частини 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини 1 статті 4 КАС України).

Разом з тим, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) (пункт 23 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Відтак, у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, в даному випадку, основною позовною вимогою є вимога про визнання протиправним та скасування акту індивідуальної дії, а саме, рішення Запорізької міської ради від 24.04.2024 року за №4 «Про дострокове припинення повноважень секретаря Запорізької міської ради VIII скликання ОСОБА_2 », від задоволення якої залежить задоволення похідних вимог: про поновлення на посаді.

З огляду на зміст позовних вимог, до сплати належить судовий збір за основну позовну вимогу немайнового характеру про визнання протиправним та скасування рішення Запорізької міської ради від 24.04.2024 року за №4, у розмірі 1211,20 грн.

Вимога про поновлення позивача на посаді є похідною від вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Запорізької міської ради від 24.04.2024 року за №4, тому судовий збір за цією вимогою окремо не сплачується.

Крім того, від сплати судового збору за позовною вимогою про поновлення на роботі позивач звільнений на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Також відповідач зазначає, що в порушення п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України позивачем не наведено розрахунок судових витрат, які він просить стягнути з відповідача у п. 3 позовної заяви.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що позивачем заявлені позовні вимоги не майнового характеру, та не заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Щодо судових витрат суд зазначає, що відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, позивач може навести розрахунок судових витрат та надати необхідні докази до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Зокрема, відповідач зазначає, що в порушення п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України позивачем не вказано якими доказами підтверджуються певні аргументи ОСОБА_1 , в тому числі щодо ненадання постійним комісіям на розгляд проекту оскаржуваного рішення (протоколи постійних комісій ЗМР не додані позивачем до позову); щодо порушень прав депутатів (але жодні докази відсутні, посилання на такі докази не містяться в позовній заяві).

Відповідно п.7 ч.2 ст. 180 КАС України у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом, чи причини їх неподання; пропонує учасникам справи надати суду додаткові докази або пояснення; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових та електронних доказів за їх місцезнаходженням; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання; вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Таким чином, зазначені докази та обґрунтування позовних вимог, позивач може надавати на стадії підготовчого провадження, а суд вже в процесі розгляду справи надає оцінку таким доказам, тому це не може бути підставою для залишення позовної заяви без руху.

Щодо зазначення відповідачем, що в порушення п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України додані до заяви докази не збігаються з тими, що перелічені в графі «додатки», а саме: в графі додатки вказано «копія листа вих. № 09813/03.3.20/02 від 20.05.2024» додаток 19 та «копія листа вих. № 09812/03.3.20/02 від 20.05.2024» додаток 21. Листів з такими номерами до позову не додано, суд вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи містяться зазначені листи.

Відповідач зазначає, що в порушення ч. 4 ст. 161 КАС України позивачем подано електронні докази у формі, що не відповідає вимогам КАС України. Так, додатки № 3,4,5 (Рішення ЗМР від 23.04.2021 № 56; від 29.09.2021 № 4; від 29.09.2021 № 5), додаток № 9 розпорядження міського голови від 23.04.2024 № 66рс, додаток № 12 рішення ЗМР від 24.04.2024 № 5 не є копіями паперових документів, а є електронними доказами, оскільки фактично є роздруківками веб- сайтів. Такі докази подані в копіях, містять відмітку «згідно з оригіналом», проте не містять кваліфікованого електронного підпису.

З цього приводу суд зазначає, що електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу (ч.2 ст.99 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст.99 КАС України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, визначеному законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Відповідно до ч. 5 ст.99 КАС України якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Таким чином, подання електронного доказу в паперовій копії є допустимим, оцінка таким доказам буде надаватися під час розгляду справи, тому суд вважає, що дана обставина не є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Стосовно аргумента відповідача, що в порушення ч. 1 ст. 160 КАС України позивачем не визначено як саме оскаржуваним рішенням порушено його права: як фізичної особи, яка займала посаду Секретаря ЗМР або як депутата міської ради.

Як вже зазначалося вище, згідно ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Суд зазначає, що позивач звернувся до суду із вимогою про визнання протиправним та скасування рішення Запорізької міської ради від 24.04.2024 року за №4 «Про дострокове припинення повноважень секретаря Запорізької міської ради VIII скликання ОСОБА_2 », а похідною вимогою є поновлення позивача на посаді, тобто зазначене рішення безпосередньо стосується позивача, а так як позивач вважає, що цим рішенням порушені його права та інтереси, тому звернувся до суду за їх захистом. А оцінку аргументам позивача, судом буде надано під час розгляду справи і суд не вправі примушувати сторону щодо визначення в позовній заяві того або іншого аргументу.

Отже, твердження відповідача про необхідність залишення позову без руху є безпідставними та не обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 169, 248, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ) - відмовити.

Ухвала про відмову в залишенні позовної заяви без руху окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Суддя О.В. Конишева