Справа № 300/7757/23
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2024-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/7757/23 пров. № А/857/5960/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційні скарги Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року (ухвалене у порядку спрощеного позовного провадження у м. Івано-Франківську суддею Шумеєм М.В.) в адміністративній справі № 300/7757/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:

- визнати протиправною відмову у розгляді заяви про виплату одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності та відмову у виплаті одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про виплату одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в разі загибелі (смерті) чи втрат працездатності.

Позовні вимоги мотивовані протиправною відмовою у розгляді заяви про виплату одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності та відмову у виплаті одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності ОСОБА_1 .

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову у розгляді заяви про виплату одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності та відмову у виплаті одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності ОСОБА_1 .

Зобов`язано Департамент патрульної поліції повторно розглянути заяву про виплату одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності ОСОБА_1 від 19.06.2023.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, в частині задоволених вимог, його оскаржило Міністерство внутрішніх справ України, яке вважає, що рішення суду першої інстанції, в цій частині, прийняте з порушенням норм матеріального права, за невідповідності висновків суду обставинам справи, а тому просить скасувати оскаржуване рішення, в цій частині, та прийняти нову постанову, якою в задоволенні цих позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що однією з умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги є дотримання терміну визначення поліцейському інвалідності, а саме: протягом шести місяців після звільнення, при цьому, не надано такого права поліцейським, яким інвалідність встановлено до звільнення.

Крім того, з цим рішенням, в частині відмови у задоволенні позовних вимог, не погодився і оскаржив його ОСОБА_1 , який вважає, що рішення суду першої інстанції, в цій частині, прийняте з порушенням норм матеріального права, за невідповідності висновків суду обставинам справи, а тому просить скасувати оскаржуване рішення, в цій частині, та прийняти нову постанову, якою задовольнити ці позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в мотивувальній частині рішення судом І інстанції встановлено, що «рішення про призначення або відмову в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги відповідачем не приймалося». Разом з тим, вважає, що повернення без розгляду його заяви про виплати є нічим іншим, ніж відмовою у виплаті з підстави визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Вважає, що при обранні способу захисту порушеного права суд повинен був виходити з принципу верховенства права, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд апеляційної інстанції відповідно до статті 308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 28.04.2014 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 23.03.2023 - в Національній поліції України (з листопада 2019 на посаді інспектора взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції).

06.02.2023 медична (військово-лікарська) комісія ДУ «ТМО МВС України по Івано-Франківській області» здійснила медичний огляд позивача та визнала його непридатним до служби в поліції за станом здоров`я (Свідоцтво про хворобу № 15 від 06.02.2023).

13 березня 2023 року позивач звернувся до Івано-Франківського обласного бюро медико-соціальної експертизи для визначення відсотка втрати професійної працездатності.

Після огляду 17.05.2023 медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 визначено ІІ групу інвалідності (датою призначення інвалідності є дата звернення) та пов`язано інвалідність з проходженням служби в поліції.

Згідно наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 311 о/с від 23.03.2023 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 31.03.2023 звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

19.06.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності.

11.08.2023 позивач отримав повідомлення, що на адресу Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області надійшов лист Департаменту патрульної поліції від 26.07.2023 № 13248/41/4-2023, яким повернуто на доопрацювання матеріали про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності та встановленням інвалідності.

Надалі, після надіслання додаткових документів, позивачу повернуто без розгляду матеріали у зв`язку з відсутністю встановлення групи інвалідності протягом півроку після звільнення з посади, відповідно до пп. 4 п. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявними в матеріалах справи документами підтверджено встановлення позивачу інвалідності через хворобу, пов`язану з проходженням ним служби в Національній поліції до строку, що встановлений п. 4 частини 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

Разом з тим, судом встановлено, що листом від 26.07.2023 № 13248/41/4-2023 Департамент патрульної поліції повернув надані позивачем матеріали без розгляду, тобто без вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги по суті питання та без вказання причин повернення документів в порушення пункту 3 розділу IV Порядку № 4.

За таких обставин, враховуючи, що рішення про призначення або відмову в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги відповідачем не приймалося, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача про допущення відповідачем бездіяльності через повернення наданих позивачем матеріалів про призначення та виплату одноразової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності ІІ групи через хворобу, що пов`язана із проходженням позивачем служби в поліції без розгляду, тобто без вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги по суті питання.

При цьому, рішення про призначення або відмову в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги відповідачем не було прийнято, його прийняття належить до дискреційних повноважень та входить до виключної компетенції уповноваженого органу.

З огляду на зазначене, вимога позивача виплату одноразової грошової допомоги задоволенню не підлягає.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон № 580-VIII).

Пунктом 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII передбачено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Пунктом 4 частини першої статті 99 Закону № 580-VIII встановлено, що розміри одноразової грошової допомоги поліцейським визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату: у разі визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності, зокрема, II групи розмір одноразової грошової допомоги становить 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Згідно частини другої статті 97 Закону № 580-VIII порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських центрального органу управління поліції, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України, поліцейських в т. ч. слухачів та курсантів вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, поліцейських, відряджених до інших органів державної влади, установ, організацій (далі - інших органів) визначає Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 № 4 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 163/28293 (далі - Порядок № 4).

Пунктом 4 розділу I Порядку № 4 визначено, що одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, зокрема, у випадку, пов`язаному з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності є дата, з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акту огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати, з якої встановлено інвалідність, - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України в рішенні від 22.10.2020 № 12-р/2020 положення пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580 не є такими, що порушують частину першу статті 46 Конституції України та є конституційними. В зазначеному рішенні Конституційний суд зазначив, що одноразова грошова допомога, передбачена статтею 97 Закону № 580, є юридичним засобом соціального захисту працівників поліції, що надається державою у зв`язку із втратою ними працездатності, проте приписи частини першої статті 46 Конституції України не гарантують виплати одноразової грошової допомоги, тому Верховна Рада України може визначати порядок та умови її призначення, передбачивши порядок реалізації такого права в законі. Положеннями пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580 встановлено порядок реалізації особою права на отримання одноразової грошової допомоги. Закріплення у пункті 4 частини першої статті 97 Закону № 580 такого порядку реалізації особою права на отримання одноразової грошової допомоги потребує встановлення причиново-наслідкового зв`язку між наявністю у поліцейського інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, та неможливістю внаслідок цього продовжувати службу в поліції, що підтверджується відповідним рішенням медичної (військово-лікарської) комісії про непридатність до служби в поліції, на підставі якого поліцейський звільняється зі служби в поліції. Визначений оспорюваними положеннями Закону№ 580 шестимісячний строк, протягом якого особі, звільненій зі служби в поліції, може бути встановлена інвалідність унаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в поліції або органах внутрішніх справ, зумовлений потребою встановлення в розумні строки безпосереднього зв`язку між виявленням в особи захворювання (поранення, контузії, травми або каліцтва), несумісного з подальшим проходженням служби, та встановленням їй інвалідності згідно з документами, що стали підставою для її звільнення (рішення медичної (військово-лікарської) комісії про непридатність до служби в поліції). На думку Конституційного Суду України, встановлений у пункті 4 частини першої статті 97 Закону № 580 порядок отримання одноразової грошової допомоги не допускає невиправданих винятків із конституційного принципу рівності, не містить ознак дискримінації при реалізації поліцейськими права на соціальний захист, є домірним, має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету. Конституційний Суд України також вважає, що встановлений державою зазначений порядок забезпечує реалізацію права особи на отримання такої допомоги, і наголошує, що додержання визначених Законом № 580 вимог є обов`язком суб`єктів, які претендують на її отримання. Отже, положення пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580 не суперечать приписам статті 21, частин першої, другої статті 24 Конституції України.

Визначення Порядком № 4 днем виникнення права на отримання допомоги дати, з якої встановлена інвалідність, не змінює визначених Законом, як актом вищої юридичної сили, обов`язкових умов призначення одноразової грошової допомоги і не може бути безумовною підставою для її виплати без дотримання таких умов.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 15.07.2020 у справі № 822/1493/18, постанові Верховного Суду від 31.05.2022 у справі № 822/1494/18.

Як видно з матеріалів справи та встановлено судом, позивач звільнений зі служби в поліції з 23.03.2023 за пунктом 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»(за станом здоров`я (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції), інвалідність була встановлена позивачу 17.05.2023 з 13.03.2023, тобто з дня звернення позивача.

Отже, наявними в матеріалах справи документами підтверджено встановлення позивачу інвалідності через хворобу, пов`язану з проходженням ним служби в Національній поліції до строку, що встановлений п. 4 частини 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію».

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що відсутні підстави для призначення позивачу одноразової грошової допомоги, у зв`язку з тим, що інвалідність останнього настала до звільнення зі служби в поліції, оскільки з аналізу норм Закону України «Про Національну поліцію» видно, що ці норми містять граничний строк після звільнення зі служби поліцейського, у межах якого у разі настання інвалідності, пов`язаної із проходженням служби, останній матиме право на отримання одноразової грошової допомоги.

Також суд наголошує на тому, що у вказаній нормі не зазначено, що право на отримання грошової допомоги виникає лише у разі отримання інвалідності після звільнення особи, що проходила службу в органах Національної поліції.

Крім того, суд зазначає, що статтею 101 Закону № 580-VIII встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком:

а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням;

б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом);

г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Разом з тим, судом встановлено, що листом від 26.07.2023 № 13248/41/4-2023 Департамент патрульної поліції повернув надані позивачем матеріали без розгляду, тобто без вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги по суті питання та без зазначення причин повернення документів в порушення пункту 3 розділу IV Порядку № 4.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, суд зазначає таке.

Суд звертає увагу, що дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Згідно пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 4 Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, закладу освіти за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до органів державної влади (далі - останнім місцем проходження служби).

Відповідно до пунктів 1, 3 розділу IV Порядку № 4 у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу III, бухгалтерські служби готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2). У разі затвердження висновку про призначення одноразової грошової допомоги керівником органу поліції або закладу освіти, в якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня його затвердження видається наказ про виплату одноразової грошової допомоги. У разі відмови у призначенні одноразової грошової допомоги чи повернення документів на доопрацювання (документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) заявника письмово інформують про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Таким чином, вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги відноситься до дискреційних повноважень органу в якому проходив службу поліцейський.

Враховуючи наведене, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції відповідача.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що задовольняючи позовні вимоги, суд не вважає за можливе застосувати спосіб захисту порушеного права позивача у вигляді прямого зобов`язання вчинити відповідні дії, а зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву позивача.

Інші доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законим, доводи апеляційних скарг зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року в адміністративній справі № 300/7757/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин