Справа № 523/18084/18
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 523/18084/18

Перша інстанція: суддя Єфіменко К.С.,

повний текст судового рішення

складено 15.03.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Єщенка О.В.,

при секретарі Пальоній І.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Одеської міської ради на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, КП "ОДЕСТРАНСПАРКСЕРВІС", Одеської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 році ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду до Одеської міської ради, КП «Одестранспарксервіс», Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, за участю третьої особи - ОСОБА_2 , та з урахуванням збільшення позовних вимог просила суд: визнати бездіяльність відповідача - Одеської міської ради щодо ненадання направлення на безоплатне зберігання належного їй автомобіля на автостоянці №54 «Одеська обласна організація ВСА» протиправною; зобов`язати Одеську міську раду видати направлення на безоплатне зберігання належного їй автомобіля HYNDAI ELANTRА на автостоянці №54 «Одеська обласна організація ВСА» за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Заболотного, 28Б, машино-місце №333; зобов`язати Одеську міську раду відшкодувати їй витрати за зберігання автомобіля; зобов`язати Одеську міську раду передбачити необхідні компенсаційні виплати власнику автостоянки №54 - ГО «Одеська обласна організація ВСА, за безоплатне зберігання автомобіля на 2019 і наступні роки.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.08.2019 року у задоволенні позову було відмовлено.

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 21.11.2019 року скасував рішення суду першої інстанції, ухвалив нове, яким задовольнив позовні вимоги:

визнав протиправною бездіяльність Одеської міськради щодо виконання пунктів 6, 13 Порядку №585;

визнав протиправною бездіяльність Одеської міськради щодо розгляду заяви ОСОБА_1 з усіма доданими до неї документами, що була зареєстрована Управлінням соціального захисту населення Суворовського району м.Одеси 26.02.2018 року за №5 та листом від 02.03.2018 року №8-21 з пакетом документів була направлена до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міськради;

зобов`язав Одеську міськраду протягом тридцяти днів з часу прийняття рішення П`ятим апеляційним адміністративним судом розглянути заяву ОСОБА_1 з усіма доданими до неї документами, що була зареєстрована Управлінням соціального захисту населення Суворовського району м. Одеси 26.02.2018 року за №5 та листом від 02.03.2018 року №8-21 з пакетом документів була направлена до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міськради;

зобов`язав Одеську міськраду на виконання Порядку №585 визначити обсяг видатків місцевого бюджету на 2020 рік, необхідний для облаштування місць для безоплатного зберігання транспортних засобів;

стягнув з Одеської міськради на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати за зберігання автомобіля HYNDAI ELANTRА, державний номерний знак НОМЕР_1 , на автостоянці №54 ГО «Одеська обласна організація ВСА» за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Заболотного, 28Б, машино-місце № 333, у розмірі 6575, 00 грн.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановою від 03 листопада 2021 року скасував рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.08.2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2019 року, а справу №523/180084/18 за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача КП «Одестранспарксервіс», Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, - направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року позов задоволено частково. Суд вирішив: визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо розгляду заяви з усіма доданими до неї документами, що була зареєстрована Управлінням соціального захисту населення Суворовського району м.Одеси 26.02.2018 року за №5 та листом від 02.03.2018 року №8-21 з пакетом документів була направлена до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міськради; зобов`язати Одеську міськраду протягом тридцяти днів з часу набрання рішенням суду законної сили розглянути заяву з усіма доданими до неї документами, що була зареєстрована Управлінням соціального захисту населення Суворовського району м.Одеси 26.02.2018 року за №5 та листом від 02.03.2018 року №8-21 з пакетом документів була направлена до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міськради; стягнути з Одеської міськради на користь позивачки понесені нею витрати за зберігання автомобіля HYNDAI ELANTRА, на автостоянці №54 ГО «Одеська обласна організація ВСА» за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Заболотного, 28Б, машино-місце № 333, у розмірі 19935,00 грн. В решті позову було відмовлено.

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 08.02.2023 року апеляційну скаргу Одеської міської ради задовольнив частково, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року скасував в частині зобов`язання Одеської міської ради протягом тридцяти днів з часу набрання рішенням суду законної сили розглянути заяву з усіма доданими до неї документами, що була зареєстрована Управлінням соціального захисту населення Суворовського району м.Одеси 26.02.2018 року за №5 та листом від 02.03.2018 року №8-21 з пакетом документів була направлена до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради.

В решті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року залишено без змін.

11.12.2023 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №523/18084/18 щодо стягнення з Одеської міськради на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати за зберігання автомобіля HYNDAI ELANTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , на автостоянці №54 ГО «Одеська обласна організація ВСА» за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Заболотного, 28Б, машино-місце №333, у розмірі 19935,00 грн.

Позивачка звернулася до Управління Державної казначейської служби України м.Одесі Одеської області з заявою від 13.02.2024 року стосовно виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 року по справі №523/18084/18 про стягнення з Одеської міськради на користь ОСОБА_1 понесених нею витрат за зберігання автомобіля у розмірі 19935,00 грн.

Управління Державної казначейської служби України м.Одесі Одеської області листом від 23.02.2024р. №04-15-10/406 повідомлено позивачу про неможливість виконання поданого виконавчого листа з підстав того, що у боржника не має відкритих рахунків в Казначействі.

29.02.2024 року позивачка звернулася до суду з заявою про заміну способу та порядку виконання рішення суду по справі №523/18084/18, в якій просила: замінити порядок виконання рішення суду шляхом стягнення з Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 понесених нею витрат за зберігання автомобіля HYNDAI ELANTRA державний номерний знак НОМЕР_1 у розмірі 19935,00 грн. за рахунок місцевого бюджету з рахунку розпорядника бюджетних коштів місцевого бюджету міста Одеси Виконавчого комітету Одеської міської ради.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2024 року вказану заяву задоволено. Встановлено спосіб та порядок виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2022 року у справі №523/18084/18 в частині стягнення з Одеської міськради на користь ОСОБА_1 понесених нею витрат за зберігання автомобіля HYNDAI ELANTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , на автостоянці №54 ГО «Одеська обласна організація ВСА» за адресою: м.Одеса, вул. Академіка Заболотного, 28 Б, машино-місце № 333, у розмірі 19935,00 грн. шляхом стягнення з Виконавчого комітету Одеської міської ради (Україна, 65026, Одеська область, місто Одеса, Думська площа, будинок 1, Код ) цих витрат на користь ОСОБА_1 ..

Не погоджуючись з даною ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що судове рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та відмовити у задоволенні заяви.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Частиною першою статті 378 КАС України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частина третя статті 378 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 №4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною другою статті 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим Постановою КМУ від 03.08.2011 р. № 845 (далі по тексту - Порядок № 845).

Згідно з вищевказаним Порядком, боржники - це визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Згідно з пунктом 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів па підставі виконавчих документів.

Пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та; місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 24 Порядку №845 передбачено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Згідно з пунктом 6 Порядку у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Згідно з пунктом 9 Порядку, орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли, зокрема, боржник не має відкритих рахунків в органах Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання.

Статтями 1, 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до ст.10 цього Закону зазначено, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції, повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частинами 1, 2 ст.11 та ч.8 ст.51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виконавчими органами міських рад є їх виконавчі комітети. Виконавчі комітети міських рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам.

Відповідно до ч.З ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, доходи місцевих бюджетів.

Згідно статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, щодо забезпечення виконання місцевого бюджету, а також здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» розгляд та затвердження місцевого бюджету відноситься законодавством до виключної компетенції місцевих рад.

Згідно ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст.ст. 75, 76 Бюджетного кодексу України складення проекту місцевого бюджету, його попереднє схвалення належить до повноважень виконавчих органів місцевої ради та місцевих фінансових органів.

Статтею 22 Бюджетного кодексу України визначено, що до головних розпорядників бюджетних коштів віднесено виключно місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

З наведених законодавчих приписів вбачається, що відповідна рада затверджує місцеві бюджети, уповноважена на здійснення витрат бюджету, але безпосередньо фінансових ресурсів не має. Фінансові ресурси на виконання статей видатків закріплюються за виконавчими органами відповідних органів місцевого самоврядування (розпорядники, головні розпорядники).

Отже, виконавчий комітет відповідної ради утворений радою та здійснює фінансування видатків з місцевого бюджету.

Згідно ч.2 ст.11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам.

Відповідно до Рішення Одеської міської ради від 30.01.2019 р. №4186-VII «Про затвердження Положення про виконавчий комітет Одеської міської» ради у новій редакції вбачається, що виконавчий комітет Одеської міської ради (далі - Виконком) є виконавчим органом Одеської міської ради (далі - Рада), який створюється Радою на період її повноважень відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Статуту територіальної громади міста Одеси та Регламенту Ради. Після закінчення повноважень Ради, Виконком здійснює свої повноваження до формування його нового складу. Виконком є юридичною особою, має гербову печатку, бланки та штампи, має рахунки в органах Державної казначейської служби України та установах банків, набуває від свого імені майнові та особисті немайнові права, несе обов`язки, може бути позивачем і відповідачем в судах, зокрема звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Фінансування видатків Виконкому здійснюється за рахунок коштів бюджету м.Одеси.

Отже, свої бюджетні зобов`язання Одеська міська рада виконує відповідно до вказаного механізму через її виконавчий комітет, а твердження апелянта про те, що останній є повністю самостійним, обґрунтовано спростовано судом першої інстанції, позаяк саме виконавчий комітет Одеської міської ради має відкриті бюджетні рахунки та укладений договір про здійснення розрахунково-касового обслуговування в органах Казначейства, тому має змогу та відповідні повноваження здійснити виплати з бюджету м.Одеси для погашення зобов`язань за згаданим судовим рішенням.

За подібних обставин Верховний Суд в постанові від 19 березня 2021 року у справі №240/4054/19 дійшов висновку, що міська рада та її виконавчий комітет є взаємопов`язаними органами, незважаючи на те, що зареєстровані як різні юридичні особи та мають самостійні права та обов`язки, компетенцію та повноваження, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому відповідають за зобов`язаннями один одного.

Апеляційний суд враховує, що Одеська міська рада таких рахунків не має, що фактично унеможливлює виконання судових рішень, що неприпустимо з огляду на положення статей 129 та 129-1 Конституції України.

В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009р. №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 р. зазначив, що право на судовий захист, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що невиконанням рішення суду, яке набуло законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому.

Рішення суду, яке набрало законної сили має бути виконане. Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду, оскільки довіра людини до суду формується не тільки через призму справедливого судового рішення, а й зокрема через виконання цього рішення.

Невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. Водночас, суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду або встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду.

Отже, з огляду на те, що відповідачем вказане судове рішення належним чином не виконано, що не спростовано та не заперечено останнім під час апеляційного розгляду справи, на переконання апеляційного суду, суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість стягнення з виконавчого комітету Одеської міської ради (Код ), як з розпорядника бюджетних коштів, на користь ОСОБА_1 понесених нею витрат за зберігання автомобіля HYNDAI ELANTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 , на автостоянці №54 ГО «Одеська обласна організація ВСА» за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Заболотного, 28Б, машино-місце №333, у розмірі 19935,00 грн.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.308, 311, 312, 316, 321, 325, 327, 329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Одеської міської ради залишити без задоволення а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено: 20.06.2024 року.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді А.В. Бойко О.В. Єщенко