Справа № 160/15222/23
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у прядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарських санкцій,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у якій позивач просить стягнути з відповідача на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік у сумі 420631,58 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік, складеного в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності, середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рік, становила 63 особи, середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, відповідно до нормативу, встановленого частиною 1 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» має становити 3 особи, середньооблікова численність штатних працівників, яким встановлено інвалідність у роботодавця становила 0 осіб. Відповідачем не забезпечено виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році. Отже, за 3 робочих місця, призначені для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю у 2022 році, відповідач повинен був самостійно сплатити до 15.04.2023 адміністративно-господарські санкції у розмірі 420631,58 грн. Зазначену суму відповідач у визначений законодавством строк не сплатив, що стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.
До позовної заяви було додано докази надіслання відповідачу її копії з копіями доданих до позовної заяви документів засобами поштового зв`язку 20.06.2023.
Ухвалою суду від 05.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи; витребувано докази у сторін, які постановлено надати суду протягом 15-ти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
19.07.2023 до суду надійшли письмові пояснення позивача, у яких зазначено, що за інформацією Дніпропетровського обласного центру зайнятості протягом 2022 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звіт за формою № 3-ПН до центру зайнятості не подавав.
27.07.2023 до суду надійшов відзив, у якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що при поданні ФОП ОСОБА_1 об`єднаної звітності з ЄСВ та ПДФО до Державної податкової служби України у рядку 101 Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 1, 2, 3, 4 квартали 2022 року було неправильно відображено середньооблікову числельність штатних працівників облікового складу 63 особи, тоді як фактично середньооблікова числельність штатних працівників становила 62 особи (62,25). Отже, норматив для працевлаштування осіб з інвалідністю (4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, округлені до цілого значення) становить 2 особи (62,25 х 4% = 2,49). Крім того, до штатної чисельності працівників ФОП ОСОБА_1 входять чотири працівники, призвані на військову службу під час мобілізації. У 2022 році у відповідача працювали дві особи з інвалідністю: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (до 25.07.2022). Документи, які підтверджують інвалідність ОСОБА_3 , який подав заяву від 14.06.2021 про нерозголошення інформації про інвалідність, у відповідача не збереглися. На адвокатський запит представника відповідача щодо підтвердження інформації про інвалідність вказаного працівника позивачем відповіді не надано. Повідомлено, що працевлаштування ОСОБА_3 не зараховується до нормативу відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», оскільки для нього не було виділено та створено спеціальне робоче місце.
Також 27.07.2023 надійшли письмові пояснення відповідача, у яких зазначено, що у 2022 році ним не створювалися спеціальні робочі місця для осіб з інвалідністю з певними обмеженнями, оскільки специфіка господарської діяльності відповідача (надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом) дозволяє працевлаштування таких осіб на звичайні робочі місця за професіями: водій, механік, слюсар з ремонту автомобілів та інше, якщо у таких осіб відсутні медичні протипоказання для роботи за такими професіями. У 2022 році у ФОП ОСОБА_1 працювали водіями дві особи з інвалідністю. Виконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю відповідач забезпечив самостійно, без звернення до центру зайнятості та без інформування про це позивача.
27.07.2023 надійшло клопотання позивача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, у задоволенні якого відмовлено ухвалою від 03.08.2023.
01.08.2023 надійшла відповідь на відзив, у якій позивач просив задовольнити позовні вимоги. Зазначив, що відповідно до відомостей Централізованого банку даних з проблем інвалідності середньооблікова чисельність штатних працівників, які працювали у ФОП ОСОБА_1 за 2022 рік, становила 63 особи. Інформацію щодо виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю отримує з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, яку передає Пенсійний фонд України. Інформація вказаного реєстру формується на підставі даних, які подає податковий агент до Пенсійного фонду України у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску. Розрахунок адміністративно-господарських санкцій на суму 420631,58 грн, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік ФОП ОСОБА_1 розміщено в електронному кабінеті роботодавця, на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України. Відповідач у відзиві зазначив, що документи, які підтверджують інвалідність ОСОБА_3 у період роботи у ФОП ОСОБА_1 не збереглися. Позивач вказує, що працівник, інвалідність якого не підтверджено відповідними документами, не може зараховуватися до нормативу відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні». Щодо мобілізованих працівників, відповідно до листа Держстату від 04.07.2014 № 09.3.6/145-14 у формі № 1-ПВ (квартальна) «Звіт з праці» працівники, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, відображуються лише у рядку 3070 «Облікова кількість штатних працівників на кінець звітного періоду». Такі працівники не включаються до середньооблікової кількості штатних працівників. Отже, мобілізовані працівники не включаються до середньооблікової кількості працівників при обчисленні робочих місць для осіб з інвалідністю.
Ухвалою від 03.08.2023 було задоволено клопотання відповідача про витребування доказів, що містилося у відзиві, витребувано у позивача інформацію щодо наявності у ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) статусу особи з інвалідністю.
10.08.2023 надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому відповідач не погодився з доводами позивача. Зазначив, що 07.07.2023-09.07.2023 було подано уточнені додатки 1 до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, в яких помісячно повідомлено про працевлаштування осіб з інвалідністю в 2022 році: ОСОБА_2 - протягом 12 місяців, ОСОБА_3 протягом 7 місяців. Оскільки середньооблікова кількість найманих працівників відповідача у 2022 році становила менше 62 осіб, норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю має становити 2 особи. Відповідач не може підтвердити відповідним посвідченням або двідкою МСЕК інвалідність ОСОБА_3 , оскільки вказаний працівник помер. Відомо, що ОСОБА_3 мав пенсійне посвідчення по інвалідності ІІ групи серії НОМЕР_2 , однак під час працевлаштування подав заяву про нерозголошення інформації про його статус особи з інвалідністю.
11.08.2023 до суду надійшли додаткові пояснення позивача на ухвалу про витребування доказів, у яких зазначено, що Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, як користувач Централізованого банку даних з проблем інвалідності, підтверджує, що у банку міститься інформація щодо наявності з 01.05.2019 інвалідності від загального захворювання у ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ). Також позивач повідомив, що не має можливості надати відомості, передбачені пунктом 24 постанови Кабінету Міністрів України «Питання медико-соціальної експертизи» від 03.12.2009 № 1317.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що відповідно до розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ):
- рядок 01: середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу, осіб 63;
- рядок 02: середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, осіб 0;
- рядок 03: норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, у кількості одного робочого місця, округлені до цілого значення), одиниць 3;
- рядок 04: фонд оплати праці штатних працівників, грн 8833263,21;
- рядок 05: середня річна заробітна плата штатного працівника (04/01), грн 140210,53;
- рядок 06: кількість робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю для роботодавців, у яких працює 26 осіб і більше (03-02), одиниць 3;
- рядок 07: сума коштів адміністративного-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (для роботодавців, у яких працює 26 осіб і більше, сума коштів адміністративно-господарських санкцій (05х06); від 16 до 25 осіб, сума коштів адміністративно-господарських санкцій (05); від 8 до 15 осіб, сума коштів адміністративно-господарських санкцій (05/2), грн 420631,58.
Розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік розміщено в електронному кабінеті роботодавця, на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України, на підтвердження чого надано квитанцію від 17.04.2023.
На запит Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю від 11.07.2023 за вих. № 1897/06-06 Дніпропетровський обласний центр зайнятості листом від 18.07.2023 за вих. № 12/02.03-2571 повідомив, що звіт за формою № 3-ПН відповідачем до центру зайнятості протягом 2022 року не було подано.
Відповідно до відомостей з Централізованого банку даних з проблем інвалідності, наданих позивачем разом із відповіддю на відзив, середньооблікова кількість штатних працівників у ФОП ОСОБА_1 у 2022 році становила 63 особи: січень, лютий 67, березень 66, квітень, травень 67, червень 66, липень 63, серпень 59, вересень 55, жовтень, листопад 61, грудень 59. Вказані відомості відповідають інформації, наведеній у Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, поданих ФОП ОСОБА_1 .
Згідно з довідками, виданими військовою частиною НОМЕР_4 (від 17.03.2022 № 751), ІНФОРМАЦІЯ_2 (від 17.07.2023 № 611), ІНФОРМАЦІЯ_3 (від 07.06.2022 № 1270) троє працівників ФОП ОСОБА_1 призвані на військову службу під час мобілізації у 2022 році та згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 (від 17.07.2023 № 610) один працівник у 2023 році.
Як зазначено у відзиві та доданих до нього розрахунках середньооблікова кількість штатних працівників у ФОП ОСОБА_1 у 2022 році становила 62 особи: січень, лютий, березень 65, квітень - 66, травень 65, червень 63, липень 62, серпень, вересень 60, жовтень, листопад 59, грудень 58 (747/12=62,25).
На підтвердження факту роботи у 2022 році у ФОП ОСОБА_1 двох осіб з інвалідністю до відзиву відповідачем додано копії документів стосовно таких працівників:
1) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (наказ (розпорядження) № 4 від 27.07.2018 про прийняття на посаду водія автотранспортних засобів 1 класу (автобус) з 28.07.2018, виписка із акту огляду МСЕК серії МСЕ-ДПА-01 № 485899 від 28.11.2005, інвалідність ІІ групи з 01.11.2005 безстроково, пенсійне посвідчення серії НОМЕР_5 від 07.10.2002);
2) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (наказ (розпорядження) № 95 від 11.06.2021 про прийняття на посаду водія автотранспортних засобів 1 класу (автобус) з 14.06.2021, заява ОСОБА_3 від 14.06.2021 про те, що ним не буде надано документи про його інвалідність та про нерозголошення відомостей про його інвалідність у колективі, наказ (розпорядження) № 75-У від 25.07.2022 про припинення трудового договору (контракту) на підставі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 25.07.2022).
Як повідомив позивач на виконання ухвали суду від 03.08.2023, у Централізованому банку даних з проблем інвалідності міститься інформація щодо наявності з 01.05.2019 інвалідності у ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
На підтвердження роботи у ФОП ОСОБА_1 зазначених осіб з інвалідністю у 2022 році відповідачем надано також копії відомостей про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особами (додаток 1 до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску) за 1, 2, 3 місяць 1 кварталу 2022 року (уточнюючий), за 1, 2, 3 місяць 2 кварталу 2022 року (уточнюючий), 1, 2, 3 місяць 3 кварталу 2022 року (уточнюючий), 1, 2, 3 місяць 4 кварталу 2022 року (уточнюючий) з квитанціями про реєстрацію звітів у Реєстрі застрахованих осіб 07.07.2023.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд дійшов такого висновку.
Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантії для них щодо рівних з усіма іншими громадянами можливостей для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначає Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 № 875-XII (далі Закон № 875-XII).
Частиною першою статті 18 Закону № 875-XII (тут і далі у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.
Згідно з частиною третьою статті 18 цього Закону підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Згідно з частиною другою статті 19 Закону № 875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
Відповідно до частини четвертої статті 19 цього Закону виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.
Частиною шостою статті 19 Закону № 875-XII встановлено, що Пенсійний фонд України у порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію, зокрема: про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю; необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.
Згідно з ч.ч. 12, 13 ст. 19 цього Закону Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону. Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону № 875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.
Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів) (ч. 3 ст. 20 Закону № 875-XII).
Згідно з ч. 4 ст. 20 цього Закону адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.
Частинами дев`ятою, десятою статті 20 Закону № 875-XII передбачено, що спори, що виникають із правовідносин за статтями 19 і 20 цього Закону, вирішуються Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю або в судовому порядку. Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю, його відділення мають право захищати свої права та законні інтереси, у тому числі в суді.
Форма звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» та Порядок її подання затверджені наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 № 316 (був чинним до 06.07.2022).
Згідно з пунктом 1 Розділу І Порядку подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 № 316 (далі Порядок № 316), цей Порядок визначає механізм подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» (далі форма № 3-ПН).
Форма № 3-ПН заповнюється роботодавцями та подається до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця (пункт 3 Розділу І Порядку № 316).
Актуальність зазначених у формі № 3-ПН вакансій уточнюється базовим центром зайнятості не рідше ніж двічі на місяць під час особистої зустрічі з роботодавцем, у телефонному режимі або через засоби електронного зв`язку (пункт 4 Розділу І Порядку № 316).
Форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником (пункт 5 Розділу І Порядку № 316).
Згідно з пунктом 6 Розділу І Порядку № 316 роботодавець визначає вид звітності - первинна або уточнювальна.
Первинна звітність подається з метою інформування про наявність попиту на робочу силу (вакансії).
Уточнювальна звітність подається в разі необхідності на заміну первинної та містить уточнення характеристик вакансії: умов праці, розміру заробітної плати, вимог до претендента тощо. При цьому, не можуть бути змінені дані щодо кількості вакансій та назви професії (посади).
Відповідно до пункту 1 Розділу ІІІ Порядку № 316 за наявності у роботодавців коментарів до вакансії заповнюється розділ II, у якому відображаються порядковий номер відповідного запису в розділі I, а також характеристики вакансій (умови праці, розмір заробітної плати та вимоги до претендентів).
У пункті 1 зазначається порядковий номер відповідного запису з розділу I та вказується кількість вакансій.
У пункті 2 наводиться загальна кількість осіб із числа громадян, що мають додаткові гарантії щодо сприяння працевлаштуванню (відповідно до статті 14 Закону України «Про зайнятість населення»), яких роботодавець може працевлаштувати. За бажанням роботодавця може проводитись деталізація категорій претендентів на вакансію з урахуванням категорій громадян, перелік яких наведений у статті 14 Закону України «Про зайнятість населення», а також внутрішньо переміщених осіб.
Наказом Міністерства економіки України від 12.04.2022 № 827-22 (набрав чинності 07.07.2022, далі Порядок № 827-22) затверджені Форма звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» та Порядок її подання, яким визначений механізм подання означеної форми звітності.
Відповідно до положень Порядку № 827-22:
1.4. Форма № 3-ПН подається юридичними особами, фізичними особами - підприємцями, які в межах трудових відносин використовують працю фізичних осіб (далі - роботодавець), за наявності попиту на робочу силу (вакансії);
1.5. Форма № 3-ПН заповнюється та подається роботодавцем до філії міжрегіонального/регіонального центру зайнятості (або до міського, районного, міськрайонного центру зайнятості - до дати припинення їхньої діяльності) (далі - центр зайнятості) незалежно від місцезнаходження роботодавця з дня виникнення в нього потреби в підборі працівників та/або з дати відкриття вакансії, але не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення нового робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником;
1.6. Роботодавець визначає вид форми № 3-ПН - первинна або уточнювальна. Первинна форма № 3-ПН подається з метою інформування про наявність попиту на робочу силу (вакансії). Уточнювальна форма № 3-ПН подається в разі необхідності на заміну первинної та містить уточнення характеристик вакансії(й), зокрема умов праці, розміру заробітної плати, вимог до кандидата(ів) тощо. При цьому не можуть бути змінені дані щодо кількості вакансій та професійної назви робіт (професії/посади);
1.7. Актуальність зазначеної(их) у поданій формі № 3-ПН вакансії(й) уточнюється фахівцем центру зайнятості не рідше ніж двічі на місяць під час особистої зустрічі з роботодавцем, шляхом електронної комунікації, зокрема мобільним чи фіксованим зв`язком, надсилання/отримання повідомлення електронною поштою. Також таке уточнення здійснюється перед направленням зареєстрованого безробітного або особи, яка шукає роботу, до роботодавця;
1.8. Роботодавець може самостійно повідомити центр зайнятості про закриття вакансії(й) шляхом електронної комунікації, зокрема мобільним або фіксованим зв`язком, надсилання повідомлення електронною поштою, а також під час особистої зустрічі з фахівцем центру зайнятості;
4.1. У таблиці «Основні дані про вакансію(ї)» форми № 3-ПН (далі - таблиця «Основні дані про вакансію(ї)») відображається загальна інформація про попит на робочу силу (вакансії). У графі А вказується порядковий номер запису. У графі 1 зазначається професійна назва робіт (професія/посада) згідно з Національним класифікатором України ДК 003:2010 «Класифікатор професій», затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 28 липня 2010 року № 327. У графі 2 зазначається загальна кількість вакансій, що відповідають даним, відображеним у графах 1, 3-6. У графі 3 відображається розмір заробітної плати з урахуванням основної заробітної плати, доплат, надбавок, премій, інших заохочувальних та компенсаційних виплат. У графі 4 зазначається розмір основної заробітної плати (тарифна ставка / посадовий оклад). У графі 5 вказується характер виконуваної роботи (постійний, тимчасовий, сезонний або вказується інше). У графі 6 вказується поштова адреса місця виконання робіт (поштовий індекс, область / АР Крим, район, населений пункт, вулиця/провулок, площа тощо, № будинку/корпусу, № квартири/офісу). У графі 7 відображається інформація щодо способу укомплектування вакансії(й) за сприяння Державної служби зайнятості або ні. У графі 8 відображається інформація щодо способу укомплектування вакансії(й) у разі здійснення підбору кадрів роботодавцем самостійно або ні. У графі 9 за потреби можуть зазначатися примітки. Під одним порядковим номером наводяться дані про загальну кількість вакансій за однойменними професіями/посадами з однаковими даними щодо розміру заробітної плати, характеру виконуваної роботи, місця виконання робіт, основних характеристик вакансії (виконувані основні функціональні обов`язки, вид трудового договору, режим та умови праці, вимоги до кандидата), доступності робочого місця для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення (наявність інклюзивності будівель, споруд; доступність і безпека робочого місця для маломобільних груп населення, у тому числі осіб з інвалідністю), вхідного оцінювання кандидата (проведення співбесіди та/або тестування, проходження випробувальних завдань на професійну майстерність та/або конкурсу), способу укомплектування вакансії(й). У разі якщо дані, зазначені в абзаці дванадцятому пункту 4.1 цього Порядку, відрізняються для однієї і тієї самої вакансії, такі дані відображаються під окремими порядковими номерами.
Відповідно до частини першої статті 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Частиною другою наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
Зі змісту частини другої статті 218 ГК України вбачається, що вказана норма встановлює підстави для звільнення від відповідальності, як за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання (за що встановлено відповідальність у вигляді відшкодування збитків, штрафні санкції, або оперативно-господарські санкції), так і за порушення правил здійснення господарської діяльності (за що встановлено відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій).
Отже, суб`єкт звільняється від відповідальності, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності (тобто від адміністративно-господарських санкцій), якщо доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення.
Для надання оцінки доводам сторін необхідно перевірити, чи вжив відповідач залежних від нього заходів для недопущення порушення правил здійснення господарської діяльності, яке полягає у необхідності забезпечення середньооблікової чисельності працюючих осіб з інвалідністю відповідно до установленого нормативу.
Порядком № 316 (до 06.07.2022) та № 827-22 (з 07.07.2022) на роботодавців покладено обов`язок подавати до відповідного центру зайнятості звітність форми № 3-ПН за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через 3 робочі дні з дати відкриття вакансії.
Судом встановлено, що протягом 2022 року у відповідача працювали 2 особи з інвалідністю, на підтвердження чого до відзиву додано відповідні докази та на виконання ухвали від 03.08.2023 позивачем надано додаткові пояснення.
З урахуванням нормативу, встановленого статтею 19 Закону № 875-XII, - 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік (62 х 4% = 2,48, з урахуванням округлення кількості робочих місць до цілого значення), відповідачем у 2022 році було виконано вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» щодо вжиття заходів для працевлаштування осіб з інвалідністю.
Матеріали справи не містять доказів проведення перевірки відповідача органами Держпраці на предмет дотримання виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році. Позивач передчасно, не маючи встановлених актом перевірки органами Держпраці доказів про недотримання відповідачем нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році, посилаючись лише на інформаційно-аналітичні бази даних, звернувся з позовом про стягнення адміністративно-господарських санкцій. Отже, відсутні підстави для застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій.
З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-77, 90, 243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні позову Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарських санкцій - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд. 52, .

Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне рішення суду складено 24.06.2024.

Суддя В.В. Рянська