Справа № 480/6349/22
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2024-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 р. Справа № 480/6349/22

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Сидорук А.І.) від 09.02.2024 року по справі № 480/6349/22 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ФОП ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 01 від 09.08.2022 про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спірне ППР прийняте відповідачем неправомірно, оскільки в акті перевірки, на підставі якого винесено ППР, зазначено посилання на рішення СМР від 28.11.2018 № 426-МР, яким встановлено заборону продажу алкогольних напоїв (у т.ч. пива) на території м. Суми з 22:00 до 07:00 кожного дня. Однак вказане рішення СМР на офіційному сайті відсутнє, інформація про прийняття під вказаним номером не відслідковується. Вказала, що наявність лише електронних копій фіскальних чеків (які, до того ж можуть бути виявлені без виходу на проведення перевірки, а встановлені шляхом дослідження електронних документів - чеків) не може беззаперечно свідчити про те, що операція купівлі-продажу відбулася. Оскільки, крім чеків, для встановлення факту продажу обов`язково реалізований товар має бути переданий покупцю у нього знаходитися, а кошти за товар - передані продавцю, то факт встановлений не в ході фактичної перевірки, належним чином не підтверджений, а порушення не є доведеним з цих підстав. Зазначила, друкування чеків в даному випадку є виключно технічним збоєм в роботі касового апарату та додатково підтверджується листом ТОВ ''Юнісістем'' від 18.07.2022 № 04 та додатком до листа СФ ТОВ ''Венбест'' від 22.08.2022 № 8. Таким чином, акт перевірки не містить доказів того, що в ході перевірки перевірявся факт перерахування коштів в касовому апараті та не підтверджений залишком коштів по сумі, яка за розміром реалізованого товару включає і кошти по виявленим чекам, як і не встановлено факту передачі вказаних алкогольних напоїв (як придбаного товару) покупцям.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 року по справі № 480/6349/22 позовні вимоги залишено без задоволення.

Позивач не погодилася з рішенням суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги послалася на доводи, які були наведені нею в позовній заяві та вказує, що судом першої інстанції цим доводам надано неправильну оцінку.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2024 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 року по справі № 480/6349/22 та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 05.07.2022 (11:30) до 12.07.2022 (11:00) посадовими особами відповідача було здійснено фактичну перевірку відповідача за місцем провадження діяльності за адресою: АДРЕСА_1 , щодо дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу підакцизних товарів, за результатами якої було складено акт від 12.07.2022 за № 1369/А/18-28-09-01/, в якому зафіксовано порушення норми ч. 9 ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовується в електронних сигаретах, та пального" № 481/95-ВР (а.с. 13-15).

Перевіркою встановлено, що в ході вибіркової перевірки електронних копій фіскальних чеків, що подаються до органів ДПС, по РРО типу МINI-N 400 ME, заводський № ПБ, фіскальний № , що використовується ФОП ОСОБА_1 в магазині за адресою: АДРЕСА_1 виявлено 6 фактів роздрібної торгівлі алкогольними напоями 10.01.2022, 23.01.2022 та 24.01.2022 у заборонений час доби - з 22:00 до 07:00 (а.с. 14, а.с. 16, 37-38).

На підставі акту від 12.07.2022 за № 1369/А/18-28-09-01/, 09.08.2022 відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення за № 01 про застосування до позивача штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів на суму 6800 грн. (а.с. 20). Розрахунок штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення додається (а.с. 21).

Не погодившись з винесеним контролюючим органом податковим повідомленням-рішення, позивач звернулася до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку, що в акті перевірки посадовими особами відповідача було зафіксовано 6 випадків роздрібної торгівлі позивачем алкогольними напоями 10.01.2022, 23.01.2022 та 24.01.2022 у заборонений час доби рішенням СМР - з 22:00 до 07:00, а тому відповідачем правомірно було винесено спірне податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій у сумі 6800 грн, яке у повній мірі відповідає критеріям правомірності рішення, які встановлені ч. 2 ст. 2 КАС України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі ПК України).

Відповідно до статті 1 Податкового кодексу України, цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Положеннями підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Функції контролюючих органів регламентовані у статті 19-1 ПК України, відповідно до якої контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема, 19-1.1.13. здійснюють ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами і рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та контроль за таким виробництвом; 19-1.1.14. здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; 19-1.1.16. здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального; 19-1.1.17. проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального; 19-1.1.54. здійснюють інші функції, визначені законом.

У відповідності з підпунктами 20.1.10 та 20.1.46 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів; під час проведення перевірки та розгляду результатів перевірки отримувати письмові пояснення від посадових (службових) осіб з питань, що стосуються предмета перевірки, та їх документальне підтвердження, у тому числі щодо здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок регламентує стаття 80 ПК України, відповідно до якої фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1).

Пунктами 80.2 статті 80 Податкового кодексу України визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав (враховуючи спірні правовідносини): п.80.2.2 - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Аналіз пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України дає підстави вважати, що здійснення контролюючим органом функцій контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, є самостійною підставою для проведення фактичної перевірки.

Пункт 80.7 ст. 80 Податкового кодексу України передбачає, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Пунктом 80.8 ст. 80 Податкового кодексу України визначено, що під час проведення перевірки посадовими особами, які здійснюють таку перевірку, може проводитися хронометраж господарських операцій. За результатами хронометражу складається довідка, яка підписується посадовими особами контролюючого органу та посадовими особами суб`єкта господарювання або його представника та/або особами, що фактично здійснюють господарські операції.

Процедура допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки, яка здійснюється у відповідності до приписів статті 81 Податкового кодексу України передбачена пунктом 80.5 статті 80 Податкового кодексу України.

Так, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Якщо допуск до проведення перевірки відбувся, то в подальшому предметом розгляду в суді може бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючим органом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 804/5402/14.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач не оскаржує процедурні питання призначення та проведення перевірки, а оскаржує саме прийняте за наслідками проведеної перевірки та складеного акту перевірки податкове повідомлення-рішення № 01 від 09.08.2022 про застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 6800,00 грн.

Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Пунктом 81.3 статті 81 ПК України передбачено, що під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної влади повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та пред`явлення або надіслання у випадках, визначених ПКУ передбачених цим Кодексом документів (формальна підстава).

Відповідно до ч. 9 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон № 481/95-ВР) міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу алкогольних напоїв суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.

Судом першої інстанції було встановлено, що рішенням Сумської міської ради від 28.11.2018 № 4246-МР Про заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) на території міста Суми у визначений час доби)", відповідно до ч. 9 ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР, встановлено заборону продажу алкогольних напоїв (у т.ч. пива) на території м. Суми з 22:00 до 07:00 години кожного дня. Зазначене рішення опубліковано на сайті Сумської міської ради та міститься у відкритому доступі (https://smr.gov.ua/images/documents/Rishennia/Sesii/2018/28.11.2018_I_plen/4246.doc).

При цьому, зазначення у висновках акту перевірки про те, що податковим органом встановлено продаж алкогольних напоїв у заборонений рішенням Сумської міської ради від 28.11.2018 № 426-МР, замість номеру рішення - № 4246-МР фактично є лише технічною помилкою та не свідчить про допущення відповідачем фундаментального порушення, яка є безумовною підставою для скасування спірного у цій справі податкового повідомлення-рішення.

Абзацом 11 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР закріплено, що до суб`єктів господарювання застосовуються штрафні санкції за порушення вимог статті 15-3 цього Закону у розмірі 6800 грн.

Отже, вказаними нормами закріплено, що рішенням СМР, яке опубліковано, на території м. Суми з 22:00 до 07:00, крім закладів ресторанного господарства, заборонено продаж алкоголю, а у разі здійснення такого, до суб`єктів господарювання застосовуються санкції у сумі 6800 грн.

Підставою для притягнення позивача до відповідальності слугувала та обставина, що під час фактичної перевірки, в ході вибіркової перевірки електронних копій фіскальних чеків, що подаються до органів ДПС, в магазині, де здійснює підприємницьку діяльність позивач, за адресою: м. Суми. вул. Заливна, 35, виявлено 6 фактів роздрібної торгівлі алкогольними напоями 10.01.2022, 23.01.2022 та 24.01.2022 у заборонений час доби - з 22:00 до 07:00 (а.с. 16). Копії фіскальних чеків у паперовому вигляді, як до, так і після перевірки, не надано. Заперечення з цього приводу в Акті перевірки позивачем не зазначено.

Надаючи оцінку джерелу отриманої контролюючим органом інформації, яка свідчить про допущені позивачем порушення, суд апеляційної інстанції виходить з положень ст. 83 ПК України, якою передбачено те, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи; мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами.

Наказом Міністерства фінансів України від 05 серпня 2020 року № 477 було затверджено Порядок функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (далі - Порядок).

Згідно пунктів 1, 2, 3, 4, 7 розділу ІІ даного Порядку, СОД РРО - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних РРО та ПРРО (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених РРО та ПРРО), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.

СОД РРО розташована в ДПС та використовується в межах повноважень посадовими особами органів ДПС для виконання завдань та функцій, визначених Податковим кодексом України.

СОД РРО складається із сервера додатків та бази даних.

СОД РРО забезпечує: 1) функціонування у цілодобовому режимі; 2) інтеграцію та обмін даними з фіскальним сервером контролюючого органу та іншими інформаційними системами ДПС; 3) обробку даних, отриманих від Системи збору і зберігання даних РРО, побудованої за технологією Національного банку, та від фіскального сервера контролюючого органу; 4) збереження даних про реєстрацію, перереєстрацію, скасування реєстрації РРО/ПРРО; 5) збереження документів: створених РРО, що переведені у фіскальний режим роботи; створених ПРРО, що зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу, або створених в режимі офлайн з присвоєними ПРРО фіскальними номерами з діапазону номерів, сформованих фіскальним сервером контролюючого органу, та переданих до фіскального сервера контролюючого органу після завершення режиму офлайн у порядку, встановленому статтею 7 Закону; 6) можливість надання через Електронний кабінет, що функціонує відповідно до статті 42-1 розділу II Податкового кодексу України, даних про розрахунковий документ на запит покупця (споживача).

Доступ будь-яких компонентів до бази даних СОД РРО здійснюється виключно через сервер додатків.

Таким чином, інформація, яка зберігається в СОД РРО відображає всі дані про проведені розрахункові операції та реквізити фіскального чека.

У спірному випадку саме на підставі даних СОД РРО контролюючим органом зроблено висновок про порушення позивачем вищенаведених вимог законодавства і реєстр чеків (електронних копій чеків) реалізації алкогольних напоїв долучений до акту перевірки.

Таким чином, підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає встановленим факт реалізації позивачем алкогольних напоїв, які реалізовані у заборонений час доби - з 22:00 до 07:00, у зв`язку з чим контролюючим органом правомірно застосовано до позивача штрафні санкції на підставі положень частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР.

Що стосується доводів апелянта про те, що окрім чеків, для встановлення факту продажу реалізований товар має бути переданий покупцю, а кошти за товар передані продавцю, суд зазначає, що за визначенням, наведеним у статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (далі Закон № 265), розрахунковий документ документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Відповідно до п. 1 розділу I Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року № 13, визначено, що форми і зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, які в обов`язковому порядку мають надаватися особам, які отримують або повертають товар, отримують послуги або відмовляються від них, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням інтернету, при здійсненні розрахунків суб`єктами господарювання для підтвердження факту, зокрема: продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг; здійснення операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, якщо такі операції виконуються не в касах банків; здійснення операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, мають відповідати його вимогам.

Положеннями п. 2 розділу ІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року № 13, передбачено, що фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити, зокрема, фіскальний номер касового чека/фіскальний номер електронного касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина, секунда) проведення розрахункової операції (рядок 25).

Аналізуючи приписи Порядку передачі інформації від реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів Державної податкової служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 2012 року № 1057, суд зазначає, що система зберігання і збору даних РРО забезпечує збір та внесення даних РРО у бази даних системи обліку даних РРО у такому вигляді, в якому дані сформовані в РРО, перевірку цілісності і незмінності даних та ідентифікацію РРО засобами національної системи масових електронних платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" передбачено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, порушення вимог ст. 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Таким чином, наведені податковим органом електронні копії розрахункових документів (фіскальних чеків), які наведені в додатку № 1 до акту фактичної перевірки від 12.07.2022 р. є належним доказом саме продажу алкогольних напоїв у заборонений рішенням Сумської міської ради від 28.11.2018 № 4246-МР Про заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) на території міста Суми у визначений час доби)" час доби.

Що стосується посилання апелянта на лист ТОВ «ЮНІСІСТЕМ» від 18.07.2022 року № 04 адресованим ТОВ «ІНКОМСЕРВІС» як обслуговуючої компанії, в якому вказано, що в результаті проведених ремонтних робіт касового апарату МINІ-Т400 МЕ, заводський номер № ПБ, виправлений збій годинника, чеки за попередній період (до усунення збою годинника) могли пробиватись з зазначенням невірного часу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 р. III «Порядку щодо реєстрації реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 № 547, суб`єкти господарювання, які використовують РРО для здійснення розрахункових операцій у готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також здійснення операцій з приймання готівки для подальшого її переказу, зобов`язані: у разі виявлення несправностей РРО, а також пошкодження засобів контролю протягом робочого дня, в якому виявлено несправності чи пошкодження, письмово або засобами телекомунікацій в довільній формі повідомити ЦСО, а також протягом двох робочих днів після дня виявлення несправностей чи пошкодження письмово або засобами телекомунікацій в довільній формі повідомити про це контролюючий орган, у якому суб`єкт господарювання зареєстрований як платник податків.

Згідно з п. 7 р. III «Порядку щодо реєстрації реєстраторів розрахункових операцій та книг обліку розрахункових операцій», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 № 547, реєстрація видачі коштів у разі повернення товару (відмови від послуги, прийняття цінностей під заставу, виплати виграшів у державні лотереї та в інших випадках) або скасування помилково проведеної через РРО суми розрахунку здійснюється шляхом реєстрації від`ємної суми.

З матеріалів справи судом встановлено, що фактична перевірка була проведена 05.07.2022 р. за період господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 з 01.01.2021 р. по 05.07.2022 р. В свою чергу, виявлені порушення мали місце виключно 10.01.2022, 23.01.2022, 24.01.2022. Тобто, протягом значного періоду часу жодних збоїв в роботі РРО, зокрема, в частині правильності відображення часу проведених розрахункових операцій, не встановлено.

Крім того, в ході перевірки документи, які б скасовували помилково проведені (за твердженням позивача) через РРО операції у встановленому порядку не надавались, а також позивачем не надано доказів звернення до податкового органу (після виявлення можливих несправностей у роботі годинника РРО) до податкового органу.

Також суд зазначає, що дослідивши зміст листа ТОВ «ЮНІСІСТЕМ» від 18.07.2022 року № 04 адресованим ТОВ «ІНКОМСЕРВІС» як обслуговуючої компанії, то в цьому листі лише вказується про те, що в результаті проведених ремонтних робіт касового апарату МINІ-Т400 МЕ, заводський номер № ПБ, виправлений збій годинника, але який саме збій мав місце та чи впливав такий збій на коректне відображення часу проведення розрахункових операцій, у листі не зазначається. Крім того, посилання в листі на те, що чеки за попередній період (до усунення збою годинника) могли пробиватись з зазначенням невірного часу, колегія суддів зазначає, що ця інформація вказує лише про можливе (ймовірне) зазначення невірного часу та не містить підтверджень щодо того, що був невірно відображений час саме в розрахункових документах, які друкувалися 10.01.2022, 23.01.2022, 24.01.2022.

Що стосується посилання апелянта на те, що згідно з додатком до листа СФ ТОВ «ВЕНБЕСТ» (охоронної фірми, якій приміщення магазину щоденно здається на охорону під сигналізацію) від 22 серпня 2022 року № 8, стосовно часу приймання під охорону та зняття з-під охорони об`єкту за адресою: м. Суми, вул. Заливна, 33 (магазин «Рибонька»), про надання виписки з «Журналу подій ПЦН» за період з 09 по 25 січня 2022 року включно, відповідно до якого : - приміщення магазину 09.01.2022 року взято під охорону о 19:41 год. та знято з охорони 10.01.2022 р. о 07:22 год.; - приміщення магазину 22.01.2022 року взято під охорону о 19:58 год. та знято з охорони 23.01.2022 р. о 08:14 год.; - приміщення магазину 23.01.2022 року взято під охорону о 20:17 год. та знято з охорони 24.01.2022 р. о 07:35 год., колегія суддів зазначає, що факт взяття об`єкта під охорону (приміщення магазину, в якому здійснює підприємницьку діяльність позивач), сам по собі не спростовує факту продажу алкогольних напоїв у заборонений час доби, який підтверджується копіями електронних розрахункових документів.

На підставі наведених вище обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскільки в акті перевірки посадовими особами відповідача було зафіксовано 6 випадків роздрібної торгівлі позивачем алкогольними напоями 10.01.2022, 23.01.2022 та 24.01.2022 у заборонений час доби, відповідачем правомірно було винесено спірне податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій у сумі 6800 грн.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 по справі № 480/6349/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов