Справа № 460/26144/23
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/26144/23 пров. № А/857/5280/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Кухтея Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Ханащак С.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року (судді Зозулі Д.П., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Рівне повний текст рішення складено 07.02.2024) у справі №460/26144/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10.11.2023 звернувся в суд із адміністративним позовом до Міністерства юстиції України в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 2457/5 від 04.07.2023 року «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Висоцької сільської ради Сарненського району Рівненської області ОСОБА_1 ».

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року позов задоволено повністю.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржене рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що камеральна перевірка - перевірка, що проводиться у приміщенні Міністерства юстиції України виключно на підставі даних Державного реєстру прав (пункт 10 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон). Пунктом 5 Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 990 (далі - Порядок № 990) передбачено, що під час здійснення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації відповідні посадові особи Мін`юсту мають право доступу до реєстрів, зокрема до реєстраційних справ в електронній формі. Пунктом 7 частини 3 статті 10 Закону передбачено, що державний реєстратор, крім іншого виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав). Абзацом першим частини 1 статті 17 Закону визначено, шо реєстраційна справа формується у паперовій та електронній формах після відкриття розділу на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості у Державному реєстрі прав та внесення до нього відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження і зберігається протягом всього часу існування об`єкта. Абзацом другим частини 2 статті 17 Закону передбачено, що реєстраційна справа ведеться в електронній формі та формується автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав, до якої за результатом проведення кожної реєстраційної дії щодо об`єкта нерухомого майна автоматично включаються заяви, сформовані або подані в електронній формі, електронні копії документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, поданих у паперовій формі, документи, на підставі яких проведено реєстраційні дії, подані в електронній формі, документи в електронній формі, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, а також відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав, електронні копії запитів державного реєстратора в паперовій формі та документів, отриманих із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року. Пунктом 2 частини 1 статті 18 Закону визначена необхідність виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення Державному реєстрі прав. Отже законодавством чітко визначено обов`язок державного реєстратора виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав (у разі подання документів у паперовій формі), електронних копій запитів державного реєстратора в паперовій формі та документів, отриманих із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року, шляхом сканування та долучений їх до заяви у Державному реєстрі прав. Також судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставин справи та неправильно застосовано норми матеріального права (тлумачення Закону), оскільки законодавство містить вимоги про обов`язковість ведення саме електронної справи, яка має містити всі документи, на підставі яких вчинено реєстраційні дії, оскільки камеральна перевірка проводиться виключно на підставі даних Державного реєстру прав. За результатом розгляду заяв №№ 53566211, 53566561 (далі Заяви) державним реєстратором Родзіним С.А. прийнято відповідні рішення, відкрито розділи та проведено державну реєстрацію права власності. До Заяв для державної реєстрації прав власності щодо житлових будинків було подано пакети документів, ідентичні документам, поданим до Заяви № 53379855, у зв`язку з чим державним реєстратором Родзіним С.А. допущені аналогічні порушення статей 3, 10, 18, 23 Закону, пунктів 12, 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі Порядок № 1127). Вказані факти свідчать про неодноразове та аналогічне порушення законодавства державної реєстрації прав державним реєстратором ОСОБА_1 . За результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права власності від 10.12.2022 № 53379877 (далі - Заява № 53379877), поданої ОСОБА_2 , державним реєстратором Родзіним С.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.12.2022 № 65739267, на підставі якого відкрито розділ № 080 на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 (далі Житловий будинок1), та проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 (номер запису 48668671). Відповідно до відомостей Державного реєстру прав до Заяви № 53379877 додана виписка з негосподарської книги від 01.08.2022 № 970. видана виконавчим комітетом Дубровицької міської ради (далі - Виписка від 01.08.2022). Державним реєстратором ОСОБА_1 отримано відомості з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва щодо технічного паспорта, виготовленого станом на 22.11.2022 приватним підприємством «АРХСАЙД», які сформовано 29.11.2022 № ТІ101:8141-1344-6055-3190 (далі - Технічний паспорт). З виписки від 01.08.2022 встановлено, що Житловий будинок1 було побудовано у 1958 році. Перевіркою встановлено, що документ, який посвідчує речове право на земельну ділянку під Житловим будинком1 не був поданий для державної реєстрації, а у Державному реєстрі прав відсутня інформація про зареєстроване право власності на земельну ділянку, на якій збудовано Житловий будинок1. Крім того, при проведенні реєстраційних дій державним реєстратором ОСОБА_1 не направлено відповідний запит до органу, який проводив оформлення та/або реєстрацію прав про надання інформації, необхідної для державної реєстрації прав, що виникли до 01.01.2013. Таким чином, державним реєстратором ОСОБА_1 при проведенні реєстраційних дій було порушено вимоги статей 3, 10, 18, 23, 31 Закону та пунктів 12, 40, 80 Порядку № 1127, оскільки проведено державну реєстрацію: без документа, що посвідчує речове право на земельну ділянку під Житловим будинком1 та за відсутності відомостей про реєстрацію такого речового права в Державному реєстрі прав; без направлення відповідного запиту до органу, який проводив оформлення та/або реєстрацію прав про надання інформації, необхідної для державної реєстрації прав, що виникли до 01.01.2013. Суд першої інстанції в оскаржуваному рішення робить помилковий висновок про те, що: «... останній не містить в собі мотивів та обгрунтувань щодо прийнятого рішення про блокування позивачу доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, містить лише посилання на акт перевірки». Зі замісту Наказу від 04.07.2023 № 2457/5 вбачається, що підставою його винесення був Акт від 04.07.2023 №3811/19.1.4/23, який містить детальний опис порушень законодавства з боку державного реєстратора ОСОБА_1 . Отже акт за результатами перевірки має обов`язковий характер для ухвалення рішення Мін`юстом про притягнення державного реєстратора до відповідальності. Враховуючи наведене, зазначені повноваження отримали визначену регламентацію та перестали мати дискреційний характер в частині притягнення або не притягнення до відповідальності. Таким чином, при прийнятті оскаржуваного Наказу № 2457/5, відповідач діяв у межах та у спосіб передбачений чинним законодавством, оскільки вказане вище рішення було обґрунтовано прийнято на підставі Акта за результатами проведення камеральної перевірки, який за змістом та формою в повній мірі відповідає вимогам законодавства України. Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеною у постанові від 26.09.2019 по справі № 2140/1832/18. Звертає увагу, що державним реєстратором ОСОБА_3 неодноразово приймались рішення з порушенням процедури у сфері державної реєстрації прав, у зв`язку з чим протягом останніх дванадцяти місяців вказаний державний реєстратор притягувався до передбаченої законом відповідальності у вигляді тимчасового блокування доступу до Державного реєстру прав строком на 14 днів згідно з наказами Міністерства юстиції Україні від 23.08.2022 № 3566/5, від 11.10.2022 №№ 4377/5, 4378/5, 4379/5, від 12.10.2022 №№ 4405/5, 4406/5, 4407/5, 4408/5, 4415/5, 4416/5, 4417/5, 4418/5, 4419/5, 4420/5, 4421/5, 4422/5, 4423/5, 4424/5, 4425/5, 4426/5, 4427/5, 4428/5, 4429/5, 4430/5, 4431/5, 4432/5, 4433/5, 4434/5, 4435/5, 4436/5, 4437/5, 4438/5, 4439/5, 4440/5, 4441/5, 4444/5, 4445/5, 4446/5, 4450/5, 4451/5, 4452/5, 4453/5, 4454/5, 4455/5, 4456/5, 4457/5, 4458/5, 4459/5, 4460/5, 4461/5, 4462/5, 4463/5, 4464/5, 4465/5, 4466/5, 4467/5, від 17.10.2022 № 4532/5, від 21.10.2022 №4688/5. Зважаючи на встановлені факти порушень законодавства у сфері державної реєстрації прав та неодноразовість проведення реєстраційних дій у реєстрі з порушенням законодавства, керуючись принципами законності, обґрунтованою і, рівності, розумності та пропорційності, комісія вважала, що застосування до державного реєстратора ОСОБА_3 заходів реагування у вигляді тимчасового блокування доступу до Державного реєстру прав в межах строку, передбаченого абзацом першим пункту 17 Порядку № 990, є виправданим та співмірним ступеню вчиненого порушення, а також необхідним й достатнім для попередження нових порушень та зловживань у сфері державної реєстрації прав. Міністерством юстиції України не застосовувалася санкція у вигляді анулювання доступу до Державного реєстру прав, що спростовує висновки суду першої інстанції. Всупереч висновкам суду першої інстанції, в оскаржуваному наказі Мін`юсту від 04.07.2023 № 2457/5 зазначено мотиви, за яких Позивачу блоковано доступ до Державного реєстру прав, та за які конкретно визначені порушення застосовано саме цей вид санкції. Санкція, яку відповідно до Закону має право застосовувати Мін`юст є елементом правової норми, що встановлює невигідні наслідки для суб`єктів здійснення реєстраційних дій у разі порушення правил, визначених диспозицією.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

ОСОБА_1 направив до апеляційного суду заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку з плановим відключенням електропостачання.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В порядку статті 230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Згідно статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , є державним реєстратором Висоцької сільської ради Сарненського району Рівненської області.

Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1423/7 від 14.06.2023 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Висоцької сільської ради Сарненського району Рівненської області ОСОБА_1 » провести у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно камеральну перевірку державного реєстратора Висоцької сільської ради Сарненського району Рівненської області ОСОБА_1 щодо реєстраційних дій за заявами, зареєстрованих в базі даних заяв Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №№ 53379855, 53566211, 53566561, 53379877, 53486614, 53487156.

04.07.2023 комісією Міністерства юстиції України за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора Висоцької сільської ради Сарненського району Рівненської області Родзіна Сергія Анатолійовича, складено Акт № 3811/19.1.4/23, виявлено порушення, вимог статей 3, 10, 18, 23, 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пунктів 12, 40, 80 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, оскільки проведено державну реєстрацію: без документа, що посвідчує речове право на земельну ділянку під Житловим будинком та за відсутності відомостей про реєстрацію такого речового права в Державному реєстрі прав; без направлення відповідного запиту до органу, який проводив оформлення та/або реєстрацію прав про надання інформації, необхідної для державної реєстрації прав, що виникли до 01.01.2013.

04.07.2023 першим заступником міністра Міністерства Юстиції України Євгенієм Горовцем був прийнятий наказ №2457/5 яким тимчасово блоковано державному реєстратору Висоцької сільської ради Сарненського району Рівненської області ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 (два) місяці.

Позивач, не погоджуючись із вказаним спірним наказом №2457/5 від 04.07.2023, звернувся до суду за захистом порушених прав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачем на підставі належних та допустимих доказів доведено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Суд апеляційної інстанції вважає такі висновки суду першої інстанції хибними, з врахуванням наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та процедура здійснення контролю у даній сфері регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-VІ (далі - Закон № 1952-VІ) і Порядком здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 року №990 (далі - Порядок №990).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону № 1952-VІ державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) є офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За приписами частини 1 статті 3 Закону № 1952-VІ визначено, що загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; публічність державної реєстрації прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону № 1952-VІ організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону № 1952-VІ передбачено, що Міністерство юстиції України здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом.

Пунктом 7 частини 3 статті 10 Закону № 1952-VІ передбачено, що державний реєстратор, крім іншого виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав). Абзацом першим частини 1 статті 17 Закону визначено, шо реєстраційна справа формується у паперовій та електронній формах після відкриття розділу на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості у Державному реєстрі прав та внесення до нього відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження і зберігається протягом всього часу існування об`єкта.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону № 1952-VІ формування заяв у сфері державної реєстрації прав та/або їх реєстрація проводиться у базі даних заяв. При прийнятті заяв у паперовій формі обов`язково виготовляються електронні копії документів, поданих заявником для проведення реєстраційних дій. Електронні копії документів виготовляються шляхом сканування з подальшим їх розміщенням у Державному реєстрі прав.

Згідно частини 2 статті 17 Закону № 1952-VІ реєстраційна справа ведеться в електронній формі та формується автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав, до якої за результатом проведення кожної реєстраційної дії щодо об`єкта нерухомого майна автоматично включаються заяви, сформовані або подані в електронній формі, електронні копії документів, на підставі яких проведено реєстраційні дії, поданих у паперовій формі, документи, на підставі яких проведено реєстраційні дії, подані в електронній формі, документи в електронній формі, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, а також відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав, електронні копії запитів державного реєстратора в паперовій формі та документів, отриманих із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року.

Пунктом 2 частини 1 статті 18 Закону № 1952-VІ визначена необхідність виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення Державному реєстрі прав. Отже законодавством чітко визначено обов`язок державного реєстратора виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав (у разі подання документів у паперовій формі), електронних копій запитів державного реєстратора в паперовій формі та документів, отриманих із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року, шляхом сканування та долучений їх до заяви у Державному реєстрі прав. Також судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставин справи та неправильно застосовано норми матеріального права (тлумачення Закону), оскільки законодавство містить вимоги про обов`язковість ведення саме електронної справи, яка має містити всі документи, на підставі яких вчинено реєстраційні дії, оскільки камеральна перевірка проводиться виключно на підставі даних Державного реєстру прав.

Статтею 20 цього ж Закону передбачено особливості подання заяви та документів у сфері державної реєстрації прав. Так, згідно пункту 5 вказаної статті Закону з документів, поданих заявником для проведення реєстраційних дій у паперовій формі, виготовляються електронні копії шляхом сканування, які долучаються до заяви, зареєстрованої у Державному реєстрі прав, та до реєстраційної справи в електронній формі. Отже, державний реєстратор зобов`язаний у разі наявності документів, поданих у паперовій формі сканувати їх та долучити до реєстраційної справи в електронному вигляді до прийняття рішення.

Оскільки позивачем вказані документи не були відскановані та долучені до реєстраційної справи в електронному вигляді, у Державному реєстрі прав була відсутня будь-яка інформація (запити, довідки), яка б містила відомості щодо державної реєстрації прав, що виникли до 01.01.2013.

За приписами частини 1 статті 37-1 Закону № 1952-VІ контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.

За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав.

Згідно з частиною 2 статті 37-1 Закону № 1952-VІ за результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про:

1) тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав;

2) анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав;

3) притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав;

4) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю;

5) направлення на обов`язкове підвищення кваліфікації державного реєстратора, крім нотаріусів, які здійснюють державну реєстрацію прав відповідно до покладених на них законом обов`язків.

Порядок здійснення контролю, проведення камеральних перевірок, під час здійснення контролю та проведення перевірок, критерії, за якими здійснюється моніторинг, критерії, за якими визначається ступінь відповідальності за відповідні порушення, допущені в сфері державної реєстрації, визначаються Кабінетом Міністрів України (частина 3 статті 37-1 Закону № 1952-VІ).

Згідно з пунктом 3 Порядку №990 передбачено, що основними завданнями контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації є: перевірка стану дотримання визначених законами порядків державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та/або державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації під час здійснення ними повноважень; запобігання, виявлення та вжиття заходів до усунення виявлених порушень вимог законів; визначення професійної компетентності осіб, які мають намір виконувати функції державного реєстратора та не перебували на посаді державного реєстратора або не виконували функції державного реєстратора; аналіз практики застосування законодавства у сфері державної реєстрації, надання відповідних узагальнених роз`яснень.

Відповідно до підпункту 5 пункту 4 Порядку № 990 контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації здійснюється, зокрема шляхом моніторингу реєстраційних дій в реєстрах.

Згідно з підпунктом 4 пункту 6 Порядку № 990 моніторинг реєстраційних дій в реєстрах як комплекс організаційно-технічних заходів, що за допомогою програмних засобів ведення реєстрів забезпечує проведення посадовими особами Мін`юсту вибіркового аналітичного дослідження реєстраційних дій за певний проміжок часу (тиждень, місяць або квартал) за принципом зростання (без перевірки попередніх періодів), здійснюється за такими критеріями: проведення державним реєстратором реєстраційних дій протягом одного року з дня отримання ідентифікаторів доступу до відповідного реєстру у зв`язку з призначенням на відповідну посаду суб`єктом державної реєстрації, призначенням на посаду державного нотаріуса чи реєстрацією приватної нотаріальної діяльності, а також протягом шести місяців з дня відновлення доступу державного реєстратора до реєстрів, у тому числі після тимчасового блокування такого доступу.

Камеральна перевірка під час здійснення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації проводиться на підставі рішення Мін`юсту в разі виявлення порушень, визначених законами, порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та/або державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (пункт 9 Порядку № 990).

У відповідності до пункту 10 Порядку №990 у рішенні Мін`юсту про проведення камеральної перевірки зазначаються прізвище, ім`я, по батькові державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації, стосовно яких прийнято рішення про проведення камеральної перевірки, та підстава проведення камеральної перевірки.

Відповідним рішенням утворюється комісія з проведення камеральної перевірки у складі не менше як трьох посадових осіб Мін`юсту (далі - комісія).

Згідно з пунктом 11 Порядку №990 строк проведення камеральної перевірки становить не більш як п`ятнадцять робочих днів з дня прийняття Мін`юстом рішення про проведення такої перевірки.

Під час проведення камеральної перевірки державний реєстратор, уповноважена особа суб`єкта державної реєстрації мають право подавати Мін`юсту свої пояснення та додаткову інформацію, що стосується предмета перевірки, які додаються до матеріалів перевірки (п.13 Порядку №990).

У пункті 14 Порядку №990 передбачено, що за результатами проведення камеральної перевірки у разі наявності порушень встановленого законом порядку державної реєстрації на підставі акта комісії про проведення камеральної перевірки Мін`юстом приймається вмотивоване рішення про результати проведення камеральної перевірки та притягнення державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації до передбаченої законом відповідальності з урахуванням вчинених одноразового грубого чи неодноразових істотних порушень законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах, а також з урахуванням наявних у Мін`юсті відомостей щодо неодноразового застосування до відповідного державного реєстратора протягом останніх дванадцяти місяців заходів, пов`язаних з тимчасовим блокуванням чи анулюванням доступу до реєстрів.

При цьому, у разі виявлення у діях державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації одноразового грубого чи неодноразових істотних порушень законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах, а також у разі, коли у Мін`юсту наявні відомості щодо неодноразового застосування до такого державного реєстратора протягом останніх дванадцяти місяців заходів, пов`язаних з тимчасовим блокуванням чи анулюванням доступу до реєстрів, застосовується пункт 2 частини другої статті 37-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та/або пункт 2 частини другої статті 34-1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (п.14 Порядку №990).

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок № 1127), який визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Згідно пунктів 6, 7 Порядку № 1127 державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком.

У разі коли оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1127 розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор використовує відомості Державного реєстру прав, зокрема його невід`ємної архівної складової частини, а також Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав.

Державний реєстратор у разі наявності в нього паперових носіїв інформації (реєстрових книг, реєстраційних справ, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації) використовує також відомості, які містяться на відповідних носіях інформації.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком (п. 40 Порядку № 1127).

Згідно пункту 80 Порядку № 1127 державна реєстрація права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, може проводитися на підставі документів, передбачених статтею 31 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, на підставі наказу № 1423/7 від 14.06.2023 проведено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно камеральну перевірку державного реєстратора Висоцької сільської ради Сарненського району Рівненської області ОСОБА_1 щодо реєстраційних дій за заявами, зареєстрованих в базі даних заяв Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №№ 53379855, 53566211, 53566561, 53379877, 53486614, 53487156.

04.07.2023 комісією Міністерства юстиції України за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора Висоцької сільської ради Сарненського району Рівненської області Родзіна Сергія Анатолійовича, складено Акт № 3811/19.1.4/23, виявлено порушення, вимог статей 3, 10, 18, 23, 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) та пунктів 12, 40, 80 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі Порядок № 1127), оскільки проведено державну реєстрацію: без документа, що посвідчує речове право на земельну ділянку під Житловим будинком та за відсутності відомостей про реєстрацію такого речового права в Державному реєстрі прав; без направлення відповідного запиту до органу, який проводив оформлення та/або реєстрацію прав про надання інформації, необхідної для державної реєстрації прав, що виникли до 01.01.2013.

Колегія суддів погоджується із доводами апелянта щодо вчинених порушень позивача з урахуванням наступного.

За результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права власності від 10.12.2022 № 53379855 (далі Заява № 53379855), поданої ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 ), державним реєстратором Родзіним С.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.12.2022 № 65738797, на підставі якого відкрито розділ № 080 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 (далі Житловий будинок), та проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 (номер запису 48668242).

Відповідно до відомостей Державного реєстру прав до Заяви № 53379855 додана виписка з негосподарської книги від 10.02.2020 № 226, видана Соломіївською сільською радою Дубровицького району Рівненської області (далі Виписка від 10.02.2020).

Державним реєстратором ОСОБА_1 отримано відомості: з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва щодо технічного паспорта, виготовленого станом на 06.12.2022 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , які сформовано 06.12.2022 №ТІ01:7431-8106-5846-9885 (далі Технічний паспорт від 06.12.2022); з Державного земельного кадастру від 10.12.2022 № 59095530.

За результатом розгляду заяв №№ 53566211, 53566561 державним реєстратором ОСОБА_1 прийнято відповідні рішення, відкрито розділи та проведено державну реєстрацію права власності.

До Заяв для державної реєстрації прав власності щодо житлових будинків було подано пакети документів, ідентичні документам, поданим до Заяви № 53379855, у зв`язку з чим державним реєстратором ОСОБА_1 допущені аналогічні порушення статей 3, 10, 18, 23 Закону, пунктів 12, 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, що свідчить про неодноразове та аналогічне порушення законодавства державної реєстрації прав державним реєстратором ОСОБА_1 .

За результатами розгляду заяви про державну реєстрацію права власності від 10.12.2022 № 53379877, поданої ОСОБА_2 , державним реєстратором Родзіним С.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.12.2022 № 65739267, на підставі якого відкрито розділ № 080 на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 та проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 (номер запису 48668671).

Відповідно до відомостей Державного реєстру прав до Заяви № 53379877 додана виписка з негосподарської книги від 01.08.2022 № 970 видана виконавчим комітетом Дубровицької міської ради. Державним реєстратором ОСОБА_1 отримано відомості з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва щодо технічного паспорта, виготовленого станом на 22.11.2022 приватним підприємством «АРХСАЙД», які сформовано 29.11.2022 № ТІ101:8141-1344-6055-3190. З виписки від 01.08.2022 встановлено, що Житловий будинок1 було побудовано у 1958 році. Перевіркою встановлено, що документ, який посвідчує речове право на земельну ділянку під Житловим будинком1 не був поданий для державної реєстрації, а у Державному реєстрі прав відсутня інформація про зареєстроване право власності на земельну ділянку, на якій збудовано Житловий будинок1.

Відповідно до статті 31 Закону № 1952-VІ для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим.

Перевіркою встановлено, що документ, який посвідчує речове право на земельну ділянку під Житловим будинком1 не був поданий для державної реєстрації, а у Державному реєстрі прав відсутня інформація про зареєстроване право власності на земельну ділянку, па якій збудовано Житловий будинок1. Крім того, при проведенні реєстраційних дій державним реєстратором ОСОБА_1 не направлено відповідний запит до органу, який проводив оформлення та/або реєстрацію прав про надання інформації, необхідної для державної реєстрації прав, що виникли до 01.01.2013. Таким чином, державним реєстратором ОСОБА_1 при проведенні реєстраційних дій було порушено вимоги статей 3, 10, 18, 23, 31 Закону та пунктів 12, 40, 80 Порядку № 1127, оскільки проведено державну реєстрацію: без документа, що посвідчує речове право на земельну ділянку під Житловим будинком1 та за відсутності відомостей про реєстрацію такого речового права в Державному реєстрі прав; без направлення відповідного запиту до органу, який проводив оформлення та/або реєстрацію прав про надання інформації, необхідної для державної реєстрації прав, що виникли до 01.01.2013.

Камеральна перевірка - це перевірка, що проводиться у приміщенні Міністерства юстиції України виключно на підставі даних Державного реєстру прав (п. 10 ч. 1 ст. Закону № 1952-IV).

При цьому, чинним законодавством не передбачено витребування Міністерством юстиції України при проведенні камеральної перевірки паперового варіанту реєстраційної справи.

Частиною 3 статті 10 Закону передбачено, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

Водночас неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року, є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав у відповідності до п. 2 ст. 23 Закону.

З огляду на викладене, державний реєстратор після прийняття від заявника заяви про державну реєстрацію права власності, в разі неподання відомостей про зареєстровані речові права до 01.01.2013, направляє відповідні запити та приймає відповідні рішення про зупинення розгляду даної заяви.

Таким чином колегія суддів аналізуючи вказані порушення, які вчинені позивачем, а також беручи до уваги неодноразовість, систематичність та повторюваність порушень, застосування до позивача протягом останніх 12 місяців заходів, пов`язаних з тимчасовим блокуванням (з урахуванням попередніх наказів Міністерства юстиції України, якими тимчасово блоковано доступ до Державного реєстру прав, а саме на 14 (чотирнадцять) днів згідно з наказами Міністерства юстиції Україні від 23.08.2022 № 3566/5, від 11.10.2022 №№ 4377/5, 4378/5, 4379/5, від 12.10.2022 №№ 4405/5, 4406/5, 4407/5, 4408/5, 4415/5, 4416/5, 4417/5, 4418/5, 4419/5, 4420/5, 4421/5, 4422/5, 4423/5, 4424/5, 4425/5, 4426/5, 4427/5, 4428/5, 4429/5, 4430/5, 4431/5, 4432/5, 4433/5, 4434/5, 4435/5, 4436/5, 4437/5, 4438/5, 4439/5, 4440/5, 4441/5, 4444/5, 4445/5, 4446/5, 4450/5, 4451/5, 4452/5, 4453/5, 4454/5, 4455/5, 4456/5, 4457/5, 4458/5, 4459/5, 4460/5, 4461/5, 4462/5, 4463/5, 4464/5, 4465/5, 4466/5, 4467/5, від 17.10.2022 № 4532/5, від 21.10.2022 №4688/5, колегія суддів вважає, що дії відповідача і як наслідок, спірний наказ є правомірними, також Міністерством юстиції України не застосовувалася санкція у вигляді анулювання доступу до Державного реєстру прав, а тимчасово блоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 2 місяці, що станом на час розгляду справи вже пройшло.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції рішення ухвалено при неповному з`ясуванні усіх обставин справи та з порушенням норм матеріального права, при цьому, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог повністю з вищевикладених мотивів.

Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановами Верховного Суду від 20.09.2019 у справі № 2140/1832/18 та від 29.08.2022 у справі № 160/4731/20, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

В силу приписів статті 139 КАС України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року у справі №460/26144/23 скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.В. Кухтей

Повний текст постанови складено 21.06.2024