Справа № 200/1795/24
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року Справа№200/1795/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Ушенка С.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (; юридична адреса: 10003, місто Житомир, вул. О. Ольжича, б. 7) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 02.02.2024 № 10 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період навчання у Красноармійській філії Донецького національного технічного університету з 01.09.1997 по 30.06.2002;

- зобов`язати повторно розглянути заяву від 26.01.2024 про призначення пенсії з урахуванням зарахованих до пільгового стажу періодів.

Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що 26 січня 2024 року він звернувся через веб портал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно з частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV. Зазначив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 02.02.2024 №10 йому відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу та недосягненням відповідного пенсійного віку.

Вважає таке рішення відповідача протиправним і таким, що порушує його конституційні права на належне пенсійне забезпечення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

В матеріалах справи наявний відзив відповідача на позовну заяву, вмотивований тим, що розгляд заяви позивача та наданих документів щодо призначення пенсії за віком здійснено структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за принципом екстериторіальності та 02.02.2024 винесено рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з недосягненням необхідного віку 50 років, відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю 25 років стажу як працівнику, зайнятому на роботах підземних професій за Постановою №202. До пільгового стажу позивача на роботах підземних професій не враховано період навчання у Красноармійській філії Донецького національного технічного університету з 01.09.1997 по 30.06.2002, оскільки начальний заклад не відноситься до закладів професійної (професійно-технічної) освіти.

Справу розглянуто поза датою, визначеною в ухвалі суду від 08 квітня 2024 року, з огляду на введення в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, воєнного стану з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який, наразі, триває.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , про що свідчить копія паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , наявна в матеріалах справи.

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

У період з 01.09.1997 по 30.06.2002 позивач навчався у Красноармійській філії Донецького національного технічного університету, про що свідчать копії диплому спеціаліста серії НОМЕР_3 від 05 липня 2002 року та додаток до нього серії НОМЕР_3 .

Поряд з цим, відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_4 від 11.07.2000 позивач працював у шахті «Стаханова»:

з 05.07.1999 по 08.07.1999 навчання в учбовому пункті;

з 09.07.1999 по 09.08.1999 учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею;

з 11.07.2000 по 14.07.2000 навчання в учбовому пункті;

з 15.07.2000 по 26.08.2000 учнем гірника очисного забою з повним робочим днем під землею;

з 09.07.2000 по 14.07.2000 навчання в учбовому пункті;

з 13.07.2001 по 02.08.2001 учнем гірника очисного забою з повним робочим днем під землею.

Згідно копії довідки № 43 від 17.01.2024, виданої ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля», позивач у період з 05.07.1999 по 08.07.1999 проходив навчання в учбовому пункті, оплата здійснювалась як підземного робітника, що передбачена Списком №1 розділу 1 підрозділу 1а1010100а, відповідно до Постанови КМУ № 202 від 31.03.1994, і у період з 09.07.1999 по 09.08.1999 працював учнем електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею, що передбачена Списком №1 розділу 1 підрозділу 1а1010100а, відповідно до Постанови КМУ № 202 від 31.03.1994.

Відповідно до копії довідки № 44 від 17.01.2024, виданої ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля», позивач у період з 11.07.2000 по 14.07.2000 проходив навчання в учбовому пункті, оплата здійснювалась як підземного робітника, що передбачена Списком №1 розділу 1 підрозділу 1а1010100а, відповідно до Постанови КМУ № 202 від 31.03.1994, і у період з 15.07.2000 по 26.08.2000 працював учнем гірника очисного забою з повним робочим днем під землею, що передбачена Списком №1 розділу 1 підрозділу 1а1010100а, відповідно до Постанови КМУ № 202 від 31.03.1994.

Згідно копії довідки № 45 від 17.01.2024, виданої ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля», позивач у період з 09.07.2000 по 14.07.2000 проходив навчання в учбовому пункті, оплата здійснювалась як підземного робітника, що передбачена Списком №1 розділу 1 підрозділу 1а1010100а, відповідно до Постанови КМУ № 202 від 31.03.1994, і у період з 13.07.2001 по 02.08.2001 працював учнем гірника очисного забою підземного, що передбачена Списком №1 розділу 1 підрозділу 1а1010100а, відповідно до Постанови КМУ № 202 від 31.03.1994.

Відповідно до копії довідки № 46 від 17.01.2024, виданої ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля», позивач у період з 26.02.2002 по 01.07.2002 працював майстром гірничим підземним, що передбачена Списком №1 розділу 1 підрозділу 1б1010100б, відповідно до Постанови КМУ № 202 від 31.03.1994.

26 січня 2024 року позивач звернувся через веб портал електронних послуг до Пенсійного фонду України із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області.

За результатами розгляду зазначеної заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 02.02.2024 № 10, яке обґрунтоване відсутністю у позивача необхідного стажу роботи та недосягненням пенсійного віку.

До пільгового стажу на роботах підземних професій не враховано період навчання позивача у Красноармійській філії Донецького національного технічного університету з 01.09.1997 по 30.06.2002, оскільки начальний заклад не відноситься до закладів професійної (професійно-технічної) освіти.

Вік заявника на дату звернення 43 роки 09 місяців 07 днів.

Таким чином, на думку відповідача, загальний стаж роботи позивача складає 47 років 02 місяці 28 днів, пільговий стаж за Списком №1 22 роки, що дає право на зниження пенсійного віку на 10 років (50 років).

08.02.2024 позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області з вимогою уточнити періоди страхового та пільгового стажу, які не враховані Пенсійним фондом під час призначення пенсії, та зазначити підстав такого неврахування з посиланням на норми чинного законодавства.

Листом від 29.02.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило, що після розгляду документів, які були надані до заяви від 26.01.2024, встановлено, що згідно з наданим дипломом серії НОМЕР_3 від 05.07.2002 та додатком до диплома серії НОМЕР_3 позивач навчався з 01.09.1997 по 30.06.2002 у Красноармійській філії Донецького національного технічного університету за спеціальністю «Розробка родовищ корисних копалин». Зазначено, що даний період врахований до страхового стажу (періоди проходження виробничої практики, що перетинаються з періодом навчання в університеті: з 09.07.1999 по 09 08.1999, з 15.07.2000 по 26.08.2000, з 13.07.2001 по 02.08.2001, з 26.02.2002 по 01 07.2002, враховано до пільгового стажу роботи за Списком №1). Віднесення періоду навчання в університетах до пільгового стажу чинним законодавством не передбачено.

Згідно з розрахунком пільгового стажу позивача періоди з 01.09.1997 по 08.07.1999, з 10.08.1999 по 14.07.2000, з 27.08.2000 по 02.07.2001 зараховано як навчання у вищих/середніх НЗ; з 09.07.1999 по 09.08.1999, з 15.07.2000 по 26.08.2000, з 13.07.2001 по 02.08.2001, з 26.02.2002 по 01.07.2002 зараховано до пільгового стажу за ст. 14, пост 202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в.

З встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем, як фізичною особою та суб`єктом владних повноважень, виник публічно-правовий спір у сфері соціального захисту з приводу правомірності незарахування до пільгового стажу періоду навчання у Донецькому національному технічному університеті, Красноармійській філії, за спеціальністю «Розробка родовищ корисних копалин».

Приймаючи рішення по суті спору, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно зі статтею 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За змістом частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до положень абзацу 1 пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно з абзацом 3 пункту 2 розд. ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає стаття 114 Закону №1058-IV.

Як вбачається зі спірного рішення відповідача від 02.02.2024 №10, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах є, зокрема, відсутність у нього пільгового стажу, передбаченого частиною 3 статті 114 Закону №1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років. За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду навчання у вищому навчальному закладі, суд зазначає таке.

На момент навчання позивача правовідносини у сфері освіти регулювалися Законом України від 23.05.1991 № 1060-ХІІ «Про освіту» (далі - Закон № 1060-ХІІ).

Відповідно до статті 43 Закону № 1060-ХІІ було встановлено, що вищими закладами освіти є технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші. При цьому університет віднесено до вищих закладів освіти ІІІ-ІV рівня акредитації.

Згідно з частиною 3 статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) передбачено, що до стажу роботи зараховується, зокрема, час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах, і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98ВР (далі - Закон №103/98ВР) час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Проте вказана норма в цій справі застосуванню не підлягає, оскільки позивач згідно з частиною першою статті 41, частиною першою статті 43 Закону № 1060-XII в редакції, яка діяла у період його навчання, навчався у вищому навчальному закладі, а можливість зарахування часу навчання до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, передбачена лише щодо професійно-технічних навчальних закладів, до яких університет не відноситься.

При виборі та застосуванні норм права судом врахована правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 643/11758/16-а, від 10 жовтня 2019 року у справі № 676/5212/17.

За таких обставин відповідачем правомірно не зараховано період навчання позивача у вищому навчальному закладі, за виключенням періодів роботи, до пільгового підземного стажу.

За відомостями форми РС-право період навчання розбито на окремі періоди, серед яких періоди з 09.07.1999 по 09.08.1999, з 15.07.2000 по 26.08.2000, з 13.07.2001 по 02.08.2001, з 26.02.2002 по 01.07.2002 зараховано до пільгового підземного стажу позивача.

Зарахування періодів до пільгового підземного стажу обумовлено роботою на посадах, що дають право на зарахування до пільгового стажу, що підтверджується записами трудової книжки. В свою чергу, позивач не оскаржує незарахування інших періодів, окрім навчання.

З огляду на вказане, суд не вбачає протиправності у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 02.02.2024 № 10, а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення від 02.02.2024 №10 та зобов`язання вчинити певні дії, задоволенню не підлягають.

Судові витрати не підлягають розподілу у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 133, 139, 242, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (; юридична адреса: 10003, місто Житомир, вул. О. Ольжича, б. 7) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Ушенко