Справа № 947/6311/24
Суддя: Кисельов В. К.
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 947/6311/24
Провадження №2-а/523/73/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

за участю секретаря Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на наступні обставини. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 10.02.2024 серії ЕНА №1408893, винесеною поліцейським 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області рядовим поліції Титаренко В.О., було визнано винним ОСОБА_1 (далі - Позивач) у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4. ст. 126 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн. 00 коп.

Згідно до тексту постанови, позивач 10 лютого 2024 року, о 09 год. 25 хв. по вул. Одеській в м. Одесі керував ТЗ будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги пунктів 2.1а ПДР України.

Позивач вважає вказану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки її було прийнято без відповідних на то підстав, по справі не було встановлено, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, що випливає з огляду на наступне.

Зазначаємо, що позивач не знав про наявність Постанови Біляївського районного суду Одеської області від 18 січня 2024 року у справі №496/8203/23, якою він був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач після складання оскаржуваної постанови від 10.02.2024 року, через свого представника, позивач зміг ознайомитися з текстом Постанови Біляївського районного суду Одеської області від 18.01.2024р..

Як вбачається із тексту постанови від 18.01.2024 року, суд направляв на адресу мешкання ОСОБА_1 , яка була зазначена в протоколі про адміністративні правопорушення, судові повістки гро виклик на судові засідання датовані 14 грудням 2023 року та 18 січням 2024 року.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 протокол про вчинення адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП з незрозумілих причин не був вручений працівниками патрульної поліції після його, складення, а його представник зможе ознайомитися з матеріалами вказаної справи лише після їх надходження до суду апеляційної інстанції, наразі захисту невідомо куди саме надсилались вказані вище судові повістки по справі №496/8203/23. Проте слід зазначити, що за адресом реєстрації ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) жодної повістки не надходило, як власне не надійшло зазначене судове рішення до теперішнього часу.

При розгляді справи про адміністративні правопорушення передбачене ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Таким чином, неотримання копії Постанови Біляївського районного суду Одеської області від 18 січня 2024 року хоч і не спростовує окремо факту позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 , проте виключає умисну поведінку останнього, оскільки він жодним чином не був поінформований про розгляд справи та прийняте судове рішення у ній.

У розрізі із вказаним, що позивач мав законно обґрунтовані очікування на отримання копії постанови суду, оскільки її обов`язкове надсилання судом передбачено Законом.

Правомірно очікуючи повідомлення про факт винесення того чи іншого рішення в справі про адміністративне правопорушення по статті 130 КУпАП, позивач здійснював керування транспортним засобом, оскільки про заборону вказаних дій не був поінформований жодним із встановлених Законом способів.

Крім цього, у позивача не вилучалося посвідчення водія під час складення протоколу по частині 1 статті 130 КУпАП відповідно до вимог ст. 265-1 КУпАП, що також вказує на те, що позивач не міг знати про позбавлення його права керування транспортними засобами та спокійно пред`явив посвідчення водія працівнику поліції.

14.02.2024 року поштою була скерована апеляційна скарга на Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 18 січня 2024 року, по якій в силу викладений вище обставин має бути відкрито судовий розгляд, а тому судове рішення про позбавлення права керування ОСОБА_1 транспортними засобами строком на один рік фактично буде вважатися таким, що на дату 10.02.2024 року ще не набрало законної сили.

На підставі викладеного, позивач просить:

1.Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 10.02.2024 серії ЕНА №1408893, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

2.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , судові витрати за сплату судового збору.

Позиція відповідача.

Відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, а також направив відзив наступного змісту.

10.02.2024 року в ході виконання службових обов`язків поліцейський взводу 2 роти 4 батальйону 1 УПП в Одеській області ДПП рядовий поліції ОСОБА_2 , за адресою: м. Одеса, вул. Одеська, виявив транспортний засіб ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керування гр. ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України) та здійснив адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Під час перевірки документів у гр. ОСОБА_1 інспектор перевіривши інформацію в базі Інформаційно-телекомунікаційні системи «Інформаційний портал Національної поліції України» та системі Єдиний державний реєстр судових рішень, де зазначено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавлений права керування транспортним засобом терміном 1 (один) рік, постановою Біляївського районного суду Одеської області від 18.01.2024 року у справі № 496/8203/23.

Інспектор з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, об`єктивно встановив чи вчинено гр. ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, а саме керування транспортним засобом, будучи позбавленим такого права.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно частини 4 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час розгляду справи, позивача було ознайомлено з його правами згідно статті 268 КУпАП та статті 63 Конституції України. Треба врахувати, що позивач скористався своїм правом на власний розсуд і не надав поліцейським письмового пояснення по суті вчиненого ним правопорушення. Жодної іншої письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку пункту 5 статті 278 КУпАП - не надходило.

Відповідно до частини 1 статті 283 та пункту 1 частини 1 статті 284 КУпАП поліцейський виніс постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу серії ЕНА № 1408893 від 10.02.2024 року.

Факт вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП підтверджується відеозаписом зі службового портативного відеореєстратору інспектора, (відеозапис додається до матеріалів справи файл - Пвр 474919).

Пояснення сторін в судовому засіданні.

В судове засідання представник позивача адвокат Карагяур В.І. подав клопотання, згідно якої просив справу розглянути у його відсутність та задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Судом встановлені наступні обставини справи.

Судом встановлено, що 10.02.2024 року в ході виконання службових обов`язків поліцейський взводу 2 роти 4 батальйону 1 УПП в Одеській області ДПП рядовий поліції ОСОБА_2 , за адресою: м. Одеса, вул. Одеська було зупинено транспортний засіб ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керування гр. ОСОБА_1 .

Під час перевірки документів у гр. ОСОБА_1 інспектор перевіривши інформацію в базі Інформаційно-телекомунікаційні системи «Інформаційний портал Національної поліції України» та системі Єдиний державний реєстр судових рішень, де зазначено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавлений права керування транспортним засобом терміном 1 (один) рік, постановою Біляївського районного суду Одеської області від 18.01.2024 року у справі № 496/8203/23.

Отже ОСОБА_1 , керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України) та здійснив адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно частини 4 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час розгляду справи, позивача було ознайомлено з його правами згідно статті 268 КУпАП та статті 63 Конституції України.

Відповідно до частини 1 статті 283 та пункту 1 частини 1 статті 284 КУпАП поліцейський виніс постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу серії ЕНА № 1408893 від 10.02.2024 року.

В позовній заяві позивач стверджує, що йому не було відомо, що він був позбавлений права керування транспортним засобом терміном 1 (один) рік, постановою Біляївського районного суду Одеської області від 18.01.2024 року у справі № 496/8203/23. Позивач стверджує, що він не отримував жодного виклику в судове засідання, а також не знав про розгляд даної справи в суді.

Судом встановлено, що постановою Біляївського районного суду Одеської області від 18.01.2024 року у справі № 496/8203/23 було визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

З тексту даної постанови суду від 18.01.2024р. убачається, що судом був здійснений виклик ОСОБА_1 на 14.12.2023 та 18.01.2024 року, шляхом направлення судових повісток на адресу мешкання, що зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення. До судових засідань ОСОБА_1 не з`явився, про причини не явки суд не повідомив. Клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило.

Постановою Одеського апеляційного суду від 18.04.2024р. у справі № 496/8203/23 номер провадження: 33/813/1059/24 було поновлено захиснику ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 18 січня 2024 року. Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Біляївського районного суду Одеської області від 18 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишено без змін.

З тексту постанови убачається, що відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 повідомлявся про дату та час розгляду справи за допомогою судової повістки. Жодних заяв та клопотань про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 до Біляївського районного суду Одеської області не подавав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), зазначив, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, суд також визнає необґрунтованими позицію позивача, що оскільки він не знав про існування постанови Біляївського районного суду Одеської області від 18.01.2024 року у справі № 496/8203/23, то він мав можливість керувати транспортним засобом.

Окрім того, суд не приймає доводи представника позивача, що оскільки апеляційним судом були поновлені строки на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 18 січня 2024 року, тому станом на 10.02.2024р., тобто датою прийняття постанови по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу серії ЕНА № 1408893 від 10.02.2024 року, позивач не вважається таким, що був позбавлений права на керування транспортним засобом.

Так станом 10.02.2024р., тобто датою прийняття постанови по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу серії ЕНА № 1408893 від 10.02.2024 року, постанова Біляївського районного суду Одеської області від 18.01.2024 року у справі № 496/8203/23 набрала законної сили, а наступне її оскарження в апеляційному порядку не впливає на правомірність дії працівника поліції.

Правові підстави ухваленого рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог с. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Пунктом п. 2.1.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України) передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при соб і посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами. При цьому Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення інспектор зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Разом з тим, пункт 1статті 247 КУпАП вказує на те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.ст.73,74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.ст.75,76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд звертає увагу, що про процесуальний обов`язок відповідача, передбачений частиною 2статті 77 КАС України, щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.1ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, дослідивши матеріали справи, оглянувши фото та відео докази, що надано представником Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, суд встановив, що дійсно, що 10.02.2024 року ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керуванням, що підтверджуються записом з відеореєстратора поліцейського.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Приписами частини 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Правова позиція з цього питання неодноразово викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 30 квітня 2020 року у справі №524/1113/17, від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16-а.

Однак, у даному спірному випадку факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення підтверджується самим позивачем в обґрунтуваннях позовної заяви, який зазначає, що дійсно він керував автомобілем, оскільки не знав, що його було позбавлено право керування транспортними засобами.

Згідно з нормами статті 14 Закон України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі - Закон №3353-ХІІ) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Таким чином, оскільки встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, то суд вважає правомірним та обґрунтованим притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП.

Отже доводи позивача, що в його діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 126 КУпАП суперечить наявним доказам по справі, які відповідають положенням ст. 251 КУпАП.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, про правомірність постанови серії ЕНА № 1408893 від 10.02.2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 за ч. 4 ст.126 КУпАП.

Судові витрати у справі не відшкодовуються, оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 78, 139, 241-246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

серії ЕНА № 1408893 від 10.02.2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 за ч. 4 ст.126 КУпАП залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання рішення.

Суддя В.К. Кисельов