Справа № 620/10286/23
Суддя: Голяшкін Олег Володимирович
Дата ухвалення: 2024-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя - Голяшкін О.В.,

судді - Заїка М.М., Швед Е.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління ДПС у Чернігівській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «НОВІТНІ НАНОТЕХНОЛОГІЇ» на додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 у справі №620/10286/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «НОВІТНІ НАНОТЕХНОЛОГІЇ» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «НОВІТНІ НАНОТЕХНОЛОГІЇ» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, Державної податкової служби України, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Чернігівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 7239190/40110970 від 22.08.2022 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 15.07.2022 року та рішення комісії ГУ ДПС у Чернігівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 7239189/40110970 від 22.08.2022 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 21.07.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну № 1 від 15.07.2022 року та податкову накладну № 2 від 21.07.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, складену ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «НОВІТНІ НАНОТЕХНОЛОГІЇ», датою її отримання.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.03.2024 року позов задоволено у повному обсязі.

11.03.2024 до суду першої інстанції від позивача надійшла заява про стягнення з відповідачів судових витрат на правничу допомогу у розмірі по 30 000,00 грн.

Додатковим рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області та Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «НОВІТНІ НАНОТЕХНОЛОГІЇ» судові витрати в розмірі по 1500,00 грн.

Не погодившись з додатковим рішенням, ГУ ДПС у Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення, просить рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «НОВІТНІ НАНОТЕХНОЛОГІЇ» подав апеляційну скаргу на додаткове рішення, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду, фактичним обставинам, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати додаткове рішення та винести нове про стягнення на користь позивача понесених витрат на правову допомогу в розмірі 30 000,00 грн (з кожного).

ГУ ДПС у Чернігівській області подало відзив на апеляційну скаргу позивача, вважає доводи скарги необґрунтованими, вказує, що розмір заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу у цій справі не є розумним, з огляду на те, що позивачем явно завищено кількість часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги у цій справі. Просить у задоволенні відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

У межах встановленого судом строк відзиву від позивача на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Чернігівській області не надійшло.

ДПС України відзивів на апеляційні скарги не подавала.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно частиною 1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану із розглядом у цій справі у сумі по 30000,00 грн. з кожного відповідача, було надано суду ордер, акти №8/03/24-01, №08/03/24-02 прийому-передачі наданих правових послуг від 08.03.2024, додаткові угоди №14/07/23-01, №14/07/23-02 від 14.07.2023 до договору про надання правової допомоги від 01.06.2019 №01/06/2019-02, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір №01/06/2019-02 про надання правничої допомоги від 01.06.2019.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як встановлено частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004р. у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, стосовно доводів скаржника Головного управління ДПС у Чернігівській області про те, що витрати на професійну правничу допомогу є недоведеними, слід виходити з того, що в матеріалах справи наявні належні докази щодо надання правничої допомоги позивачу.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідачів витрати на правничу допомогу.

При цьому, є вірним також висновок суду першої інстанції щодо неспівсмірності та завищеності пред`явленої до стягнення суми зі складністю справи та наданими послугами, у зв`язку з чим суд обґрунтовано визначив розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі по 1500,00 грн. з кожного відповідача.

Доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і є правильним по суті.

Враховуючи викладене, підстави для скасування додаткового судового рішення відсутні, тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Чернігівській області та ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «НОВІТНІ ТЕХНОЛОГІЇ» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.04.2024 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Головуючий суддя О.В. Голяшкін

судді М.М. Заїка

Е.Ю. Швед

Повний текст постанови складено 20.06.2024