Справа № 340/10208/23
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2024 року м. Дніпросправа № 340/10208/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вересень плюс"

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року

у справі № 340/10208/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вересень плюс"

до Головного управління ДПС у Черкаській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вересень плюс" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області, у якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.08.2023 № 7942/23-00-09-01-11, яким до позивача застосовано штрафну санкцію в розмірі 6800 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року у справі №340/10208/23 у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Вересень плюс" до Головного управління ДПС у Черкаській області про скасування податкового повідомлення-рішення відмовлено.

Судом зазначено, що за порушення вимог Закону № 481/95 встановлено два різні види юридичної відповідальності, яка застосовується до різних суб`єктів: фінансова відповідальність - до суб`єктів господарювання; адміністративна відповідальність - до посадових осіб підприємств-виробників, імпортерів і продавців цих товарів. Суд звернув увагу, що відсутність складу адміністративного правопорушення не звільняє позивача як суб`єкта господарювання від фінансової відповідальності за порушення закону, які допущені в закладі, в якому позивач здійснює господарську діяльність. Факт притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності може слугувати лише додатковим доказом правомірності оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій. Суд дослідив, що наданими відповідачем доказами підтверджено факт продажу за фактичним провадженням позивачем діяльності алкогольних напоїв неповнолітнім особам. З цих підстав суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Не погодившись з рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вересень плюс" подало апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року у справі № 340/10208/23, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вказує, що посилання у наказі Головного управління ДПС у Черкаській області від 14.07.2023р. за №1341-п виключно на пп. 80.2.5. п. 80.2 ст. 80 ПК України не підтверджує існування передбачених законом підстав для проведення фактичної перевірки. Вважає, що суд першої інстанції помилково взяв до уваги посилання відповідача на інформацію, яка міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, провадження у якій закрито за відсутністю складу правопорушення, в якості належного та достатнього доказу вчинення позивачем порушень, викладених контролюючим органом в акті перевірки. Зазначає, що фабула протоколу серії ВАВ №811209 від 09.06.2023 не відповідає обставинам справи, об`єктом порушення за протоколом і документом, що підтверджує реалізацію товару є різний товар, в магазині «Файно маркет» станом на 09.06.2023 не реалізовувався товар «слабоалкогольний Beer mix «Хмільна Вишня». Скаржник звертає увагу, що він зареєстрований за основним місцем обліку у Східному міжрегіональному управління ДПС по роботі з великими платниками податків, а тому саме цей орган, згідно положень Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів Державної податкової служби України при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, був уповноважений приймати щодо позивача податкове повідомлення рішення за результатом проведеної фактичної перевірки.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, предметом розгляду у справі є податкове повідомлення-рішення від 24.08.2023 № 7942/23-00-09-01-11, яким до позивача, на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст. 54 ПК України та абз.14 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 № 481/95-ВР, застосовано штраф в сумі 6800 грн.

Підставою винесення податкового повідомлення-рішення став акт від 27.07.2023 № 7851/23-00-09-01-16/31774943 фактичної перевірки позивача за місцем фактичного провадження діяльності, за адресою: Черкаська обл., Звенигородський р-н, с. Шевченкове, вул. Шевченка Т.Г., 55, яка в свою чергу проведена посадовими особами ГУ ДПС у Черкаській області на підставі наказу від 14.07.2023 № 1341-п "Про проведення фактичної перевірки".

Перед тим, як розпочати проведення фактичної перевірки уповноваженій особі було пред`явлено службове посвідчення, направлення на перевірку та вручено копію наказу.

Вважаючи, що рішення № 7942/23-00-09-01-11 підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України від 19.12.1995 № 481/95 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон № 481/95).

Відповідно до положень п. 2 частини першої статті 15-3 Закону № 481/95 забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років .

Згідно приписів частини статті 17 Закону № 481/95 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема у разі порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Таким чином, Закон № 481/95 забороняє здійснювати продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років.

Положеннями ч. 2 ст. 156 КУпАП визначено, що порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, системний аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що за порушення вимог Закону № 481/95 встановлено два різні види юридичної відповідальності, яка застосовується до різних суб`єктів: фінансова відповідальність - до суб`єктів господарювання, адміністративна відповідальність - до посадових осіб підприємств-виробників, імпортерів і продавців цих товарів.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790.

Відповідно до пункту 5 зазначеного Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Матеріалами справи підтверджено, що спірним податковим повідомленням-рішенням від 24.08.2023 № 7942/23-00-09-01-11, до позивача на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст. 54 ПК України та абз.14 ч.2 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 № 481/95-ВР, застосовано штраф в сумі 6800 грн.

Підставою винесення податкового повідомлення-рішення став акт від 27.07.2023 № 7851/23-00-09-01-16/31774943 фактичної перевірки позивача за місцем фактичного провадження діяльності, за адресою: Черкаська обл., Звенигородський р-н, с. Шевченкове, вул. Шевченка Т.Г., 55, яка в свою чергу проведена посадовими особами ГУ ДПС у Черкаській області на підставі наказу від 14.07.2023 № 1341-п "Про проведення фактичної перевірки".

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Статтею 80 ПК України визначені підстави для призначення фактичної перевірки, порядок її проведення та оформлення результатів. Також встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Відтак, колегія суддів звертає увагу, що підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України встановлює дві підстави для фактичної перевірки: (1) наявність та/або отримання певної інформації; (2) здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у відповідній сфері.

Зі змісту наказу ГУ ДПС у Черкаській області від 14.07.2023 № 1341-п "Про проведення фактичної перевірки" апеляційним судом встановлено, що згідно положень ст. ст.75, 80 ПК України, ст. 16 Закону № 481/95 підставою для проведення перевірки позивача контролюючим органом визначено здійснення контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Колегія суддів вважає, що такий обсяг інформації у наказі, прийнятому відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, можна вважати достатнім в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки.

Відтак, апеляційний суд відхиляє аргументи скаржника щодо змісту наказу від 14.07.2023 № 1341-п в частині зазначення підстав для проведення перевірки.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що 28.06.2023 до ГУ ДПС у Черкаській області надійшло подання (з відповідними додатками) Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 26.06.2023 № 8702/55/01/06-2023 щодо виявлення факту продажу алкогольного напою неповнолітньому.

Так, відповідно до змісту подання 09.06.2023 в магазині, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ТОВ "Вересень плюс" (код за ) виявлено та задокументовано факт продажу алкогольного напою продавцем - гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітній особі - гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , чим порушено п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР.

З метою підтвердження вищевказаних відомостей суду подано зокрема копії: протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 841209 від 09.06.2023; фіскального чеку від 09.06.2023 на суму 81,90 грн; письмових пояснень ОСОБА_1 та неповнолітніх ОСОБА_4 (відібраних в присутності матері ОСОБА_5 ) і ОСОБА_6 (відібраних в присутності батька ОСОБА_7 ); документів, якими підтверджується вік неповнолітніх осіб.

Колегія суддів враховує, що у протоколі ВАВ № 841209 від 09.06.2023 та фіскальному чеку 09.06.2023 на суму 81,90 грн. вказано однакові відомості про товар: алкогольний напій «Хмільна вишня», а отже доводи скаржника про те, що у протоколі та фіскальному чеку містяться відомості про різний товар, є безпідставними.

Апеляційний суд відхиляє аргументи скаржника про помилковість взяття до уваги інформації, яка міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, провадження у якій закрито за відсутністю складу правопорушення, оскільки предметом справи, що переглядається, є правомірність рішення № 7942/23-00-09-01-11, а постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 28 липня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 згідно приписів ст. 78 КАС України не має преюдиційне значення для справи, що переглядається.

Крім того, вищевказана постанова по справі про адміністративне правопорушення не позбавляє адміністративний суд права надати власну оцінку правомірності поведінки позивача та не звільняє суд від процесуального обов`язку офіційного з`ясування всіх обставин справи.

Відтак, апеляційний суд вважає, що наданими відповідачем доказами підтверджено факт порушення позивачем вимог статті 15-3 Закону № 481/95. Доводи апеляційної скарги цей висновок не спростовують.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на приписи Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів Державної податкової служби України при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, які затверджені наказом Державної податкової служби України від 04.09.2020 № 470 (далі Методичні рекомендації №470).

Так, зазначені Методичні рекомендації не проходили процедуру реєстрації в Міністерстві юстиції України, а на офіційному сайті Верховної Ради України розміщені під видом «Наказ, Рекомендації, Зразок, Форма типового документа, Повідомлення, Запит, Акт, Інформація». Отже, Методичні рекомендації №470 можуть враховуватися органами ДПС, однак, підстави вважати їх обов`язковими відсутні, як і відсутні підстави вважати, що їх недотримання має наслідком визнання дій чи рішень контролюючого органу незаконними.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що спірне рішення відповідача від 24.08.2023 № 7942/23-00-09-01-11 є правомірним. Натомість, зворотні доводи скаржника свого підтвердження не знайшли.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вересень плюс" - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року у справі № 340/10208/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко