Справа № 260/1938/24
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2024-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 червня 2024 рокум. Ужгород№ 260/1938/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши адміністративну справу за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач) в особі представника адвоката Джумелі Володимира Володимировича (далі представник позивача) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач), яким просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає в невиплаті суми грошової компенсації вартості за неотримане речове майно;

2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

15 квітня 2024 року від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання про залишення позову без розгляду. Клопотання обґрунтоване тим, що предметом спору є грошова компенсація за неотримане речове майно при звільненні з військової служби. Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.10.2022 №282 солдата ОСОБА_1 , звільненого на підставі статті 26 частини 1 пункту а (у запас), частини 4 пункту 2 підпункту г з 17 жовтня 2022 року виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, вважається таким, що припинив участь в бойових діях в складі військової частини НОМЕР_2 та направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Витяг із наказу долучено позивачем до позову. Тобто, підстави, які зумовили звернення позивача до суду з цим позовом виникли саме 17 жовтня 2022 року. Однак, до адміністративного суду позивач звернувся з цим позовом лише 24 березня 2024 року. Тобто, більше ніж через 17 місяців. Відтак, відповідач вважає, що даний позов підлягає залишенню без розгляду через пропущений строк позивачем на звернення до суду.

Розглянувши подане представником відповідача клопотання суд зазначає таке.

Предметом позову є, питання протиправного, на думку позивача, не проведення остаточного розрахунку при звільненні, а саме не нарахування та не виплата йому грошової компенсації за неотримане речове майно протягом періоду проходження військової служби.

Згідно статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною першою статті 120 КАС України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями частини п`ятої статті 122 КАС України обумовлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За змістом статті 116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку із особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, в якості гарантій соціального і правового захисту військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

До таких гарантій належить і продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців, визначене статтею 91 вищевказаного Закону, в тому числі і речове забезпечення військовослужбовців або грошова компенсація вартості за неотримане речове майно.

Поряд з цим дана компенсація не входить до складу грошового забезпечення та до виплат, які б належали позивачу при звільненні, та носить одноразовий характер.

Так, Судова палата з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 30.11.2020 року у справі №480/3105/19, проаналізувавши законодавчі приписи та висновки Конституційного Суду України і Верховного Суду, дійшла висновку, що зі змісту положень Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 року № 232, висновується, що речове забезпечення не має характеру винагороди за виконану працю, а спрямоване насамперед на задоволення потреб військовослужбовців під час несення ними військової служби.

Чинне законодавство передбачає обов`язок виплатити військовослужбовцю, який звільняється зі служби, грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно на день виключення зі списків особового складу військової частини.

Умовою для виникнення такого обов`язку є подання військовослужбовцем відповідного рапорту під час проходження служби.

Враховуючи визначену у постанові Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі № 480/3105/19, правову природу грошової компенсації за неотримане речове майно, спеціальним строком звернення до суду з цим позовом є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Зазначене відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постановах від 26 травня 2021 року у справі №380/5093/20, від 30 серпня 2021 року у справі №520/7668/20 та від 12 жовтня 2021 року у справі №380/6200/20, від 23 червня 2022 року у справі №540/2001/21 та від 14 грудня 2023 року у справі №380/1785/21.

Так, наказом військової частини НОМЕР_2 № 283 від 17 жовтня 2022 року ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Однак з даним позовом позивач звернувся до суду тільки 25 березня 2024 року (24 березня 2024 року зареєстровано заяву в підсистемі «Електронний суд»).

Таким чином, судом встановлено, що даний позов щодо вимог, які стосуються виплати грошової компенсації за неотримане речове майно, був поданий з пропущенням строків на звернення, визначених частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відповідно до вимог частини першої статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Зазначене також кореспондується з вимогами частини шостої статті 161 КАС України, згідно з якими у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Разом з тим, позивач заяву про поновлення строків звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску таких не подав.

Частиною тринадцятою статті 171 КАС України передбачено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

За таких обставин, згідно з вимогами частини тринадцятої статті 171 КАС України позовну заяву необхідно залишити без руху та надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків шляхом подачі до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням інших причин поважності пропуску цього строку (у разі наявності таких).

На підставі наведеного та керуючись ч. 13 ст. 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу подати до суду протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням інших причин поважності пропуску цього строку (у разі наявності таких).

Попередити позивача, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали позовна заява залишається без розгляду.

3. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 256 КАС України.

Суддя Д.В. Іванчулинець