Справа № 298/857/24
Суддя: Голяна О. В.
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 298/857/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Маняка В.В., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області, поліцейського ВП №1 (м. Перечин) Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого сержанта поліції Плавайко Віталія Васильовича про визнання неправомірною та скасування постанови, негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

ОСОБА_1 в заявленому адміністративному позові просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2014950 від 27.04.2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, яка складена без доведення в установленому порядку її вини.

Так, по перше, в силу технічних характеристик її транспортного засобу денні ходові вогні ввімкнені постійно, а, по друге, за порушення п. 9.8 ПДР України, який регламентує порядок користування вказаними попереджувальними сигналами під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби настає відповідальність за ст. 125 КУпАП, як за інші порушення правил дорожнього руху, а не за ч.2 ст. 122 КУпАП, якою передбачено відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

14.06.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником Головного управління Національної поліції в Закарпатській області подано до суду відзив на позовну заяву, зміст якого зводиться до того, що працівник поліції діяв у межах наданих повноважень та ним було виявлено правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , внаслідок чого було складено постанову серії ЕНА №2014950 від 27.04.2024 року та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. Вказує, що за приписами п.9.8. ПДР України під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позиції сторін в судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні адміністративний позов підтримала з підстав, викладених у такому.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, поліцейський Плавайко В.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документа.

Інші процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 02.05.2024 року справу передано на розгляд судді Зизич В.В.

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 06.05.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 передано на розгляд за підсудністю до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.06.2024 року справу передано на розгляд судді Голяні О.В.

05.06.2024 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати з особливостями ст. 286 КАС України

Обставини справи, встановлені судом.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №2014950 від 27.04.2024 року, позивача ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Виходячи із змісту оскаржуваної постанови, особою, яка її винесла, було встановлено, що 27.04.2024 року о 17 год. 07 хв. 18 сек. ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Skoda SuperB», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 9.8 ПДР України, а саме: керувала транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом між м. Перечин та с. Зарічево на автодорозі Н13.

На фотокартці, наданій позивачем, зафіксований автомобіль марки «Skoda SuperB», д.н.з. НОМЕР_1 , без ввімкнених денних ходових вогнів білого кольору або ближнього світла фар.

В судовому засіданні оглянуто відео з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано спілкування водія транспортного засобу «Skoda SuperB», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з працівником поліції. На відео зафіксовано, що 27.05.2024 року о 16 год. 58 хв. 48 сек. /1 хв. 25 сек. на відеозаписі/ на транспортному засобі марки «Skoda SuperB», д.н.з. НОМЕР_1 , ближнє світло фар або денні ходові вогні були вимкнені.

Оцінка суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до частини другої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.3 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 9.8 ПДР з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Відповідач надав суду відеозапис, яким підтверджується, що позивач під час керування транспортним засобом поза населеним пунктом не увімкнув денні ходові вогні або ближнє світло фар. На фотокартці, наданій позивачем, зафіксований автомобіль марки «Skoda SuperB», д.н.з. НОМЕР_1 , без ввімкнених денних ходових вогнів або ближнього світла фар, проте наявні вогні жовтого кольору.

Позивач наполягав на тому, що таке порушення має бути кваліфіковано як порушення користування попереджувальними сигналами, відповідальність за яке передбачена статтею 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з пунктом 9.1 ПДР України попереджувальними сигналами є: а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою; б) звукові сигнали; в) перемикання світла фар; г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби; ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда; д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Тобто, перелік попереджувальних сигналів у розумінні ПДР є вичерпним.

Згідно з пунктом 1.10 ПДР денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

Ближнє світло фар також відноситься до зовнішніх освітлювальних приладів.

Правило пункту 9.8 ПДР фактично визначає порядок їх використання протягом певного періоду року на рівні із вимогами розділу 19 ПДР (користування зовнішніми світловими приладами), незважаючи на положення пункту 9.1 ПДР, якими передбачено, що увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є також попереджувальним сигналом.

У розумінні положень абз. 1 пункту 9.8 ПДР увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальним сигналом тільки під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається: у колоні; на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; на транспортному засобі, що буксирує; у тунелях.

Інших випадків віднесення ближнього світла фар у світлу пору доби до попереджувальних сигналів не передбачено.

Таким чином, ближнє світло фар є зовнішнім освітлювальним приладом та у разі його неввімкнення поза межами населеного пункту з 1 жовтня по 1 травня передбачена відповідальність за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а отже доводи позивача в цій частині є необґрунтованими.

Незгода позивача з притягненням його до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати транспортним засобом, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування транспортним засобом може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати транспортними засобами, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні транспортним засобом зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог ПДР.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача та, відповідно, відсутність правових підстав до скасування постанови від серії ЕАС №6630239 від 04.03.2023 року щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову.

З цих підстав, керуючись статтями 1-3, 77, 241-246, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області, поліцейського ВП №1 (м. Перечин) Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого сержанта поліції Плавайко Віталія Васильовича - відмовити повністю.

Судове рішення за наслідками розгляду справи набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його оскарження з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, місцезнаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ференца Ракоці, буд.13, код ЄДРПОУ .

Відповідач: поліцейський ВП №1 (м. Перечин) Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого сержанта поліції Плавайко Віталій Васильович, адреса для листування: Закарпатська область, Ужгородський район, м. Перечин, вул. Ужгородська, буд.37.

Повний текст рішення виготовлено 24.06.2024 року.

Суддя Олена ГОЛЯНА