Справа № 240/10808/22
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 червня 2024 року м. Житомир справа № 240/10808/22

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання відповідача про зупинення провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо його звільнення з військової служби без проведення остаточного розрахунку, а саме без проведення виплати належної грошової допомоги при звільненні в сумі 36085,81 гривень;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на його користь 355546,26 гривень середнього заробітку за 1818 днів затримки повного розрахунку при звільненні за період з 28.05.2017 по 19.05.2022 включно, обчислений шляхом множення середньоденного розміру грошового забезпечення за останні два місяці служби на кількість днів затримки виплати грошового забезпечення.

Ухвалою суду провадження в адміністративній справі №240/10808/22 за позовом ОСОБА_1 було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників у справі.

Військова частина НОМЕР_1 подала клопотання (вх.№49187/22 від 06.10.2022), в якому на підставі пункту 5 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України просила зупинити провадження у даній справі до припинення перебування військової частини НОМЕР_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведенні на воєнний стан або залученні до проведення антитерористичної операції. На обґрунтування поданого клопотання військова частина НОМЕР_1 зазначила, що входить до складу Збройних Сил України, які переведенні на військовий стан. Крім того зазначила, що юрисконсульта військової частини мобілізовано до лав Збройних Сил України, а тому він проходить службу за межами постійної дислокації військової частини.

Розглянувши зазначене клопотання, суд зазначає наступне.

Підстави та порядок зупинення провадження у справі визначені статтею 236 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 цієї правової норми передбачені обов`язкові підстави для зупинення провадження у справі, а у частині 2 вказані факультативні підстави для зупинення провадження у справі.

Однією із обов`язкових підстав для зупинення провадження у справі є перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (пункт 5 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України).

Саме на цю норму і посилається відповідач у своєму клопотанні про зупинення провадження у справі.

Так, у зв`язку з військовою агресією Російською Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/202 запроваджено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. При цьому, термін дії воєнного стану неодноразово продовжувався та триває станом на сьогоднішній день.

Водночас, відповідно до статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені, зокрема, статтею 55 Конституції, якою кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зупинення провадження у справі до закінчення воєнного стану не відповідає як завданню адміністративного судочинства, так і змісту та меті пункту 5 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України, а також суперечить частині 2 статті 64 Конституції України, відповідно до якої право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

З аналізу наведеної правової норми слідує, що здійснення судами правосуддя на час введення воєнного стану не зупиняється.

Таке правове регулювання дозволяє дійти висновку, що норма пункту 5 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України може бути застосована судами при вирішенні питання про зупинення провадження у справі лише у разі перебування фізичної особи, яка є стороною чи третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, до припинення перебування такої фізичної особи у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При цьому, на керівництво Збройними Силами України (як суб`єкт владних повноважень), органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, які входять до організаційної структури Збройних Сил України, норма пункту 5 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України не поширюється.

Подібну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2023 року у справі №380/7845/21 та від 20 квітня 2023 року у справі № 640/21562/21.

Крім того, в поданому до суду клопотанні військова частина НОМЕР_1 не зазначає як введення воєнного стану в Україні перешкоджає та унеможливлює участь у судовому розгляді справи.

Більш того, 01 серпня 2022 року до суду надійшов відзив військової частини НОМЕР_1 на позовну заяву, що свідчить про те, що відповідач скористався своїм правом на заперечення щодо заявлених позовних вимог та не обмежений у можливості брати участь у розгляді справи.

У зв`язку з чим суд не вбачає підстав для застосування пункту 5 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України та зупинення провадження у справі. Навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим.

З огляду на те, що розгляд цієї справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), а також зважаючи на те, що сторони скористалися своїми процесуальними правами щодо подання заяв по суті справи та необхідних для розгляду справи доказів, суд, вважає, що клопотання відповідача про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 236, 243, 248, 250, 256, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про зупинення провадження в адміністративній справі №240/10808/22 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Е.Черняхович