Справа № 440/18843/23
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2024-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: К.І. Клочко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 р. Справа № 440/18843/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.03.2024, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 по справі № 440/18843/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ЛАЙТ ГРУПП»

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ЛАЙТ ГРУПП» (далі - позивач, ТОВ «СМАРТ ЛАЙТ ГРУПП») звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі також відповідач), в якому позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 23 червня 2023 року № 29747 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ЛАЙТ ГРУПП" пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19 вересня 2023 року № 45180 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ЛАЙТ ГРУПП" пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10 жовтня 2023 року № 49557 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ЛАЙТ ГРУПП" пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ЛАЙТ ГРУПП" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платників податку.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01.03.2020 позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 23 червня 2023 року № 29747, від 19 вересня 2023 року № 45180, від 10 жовтня 2023 року № 49557 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ЛАЙТ ГРУПП" пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Полтавській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ЛАЙТ ГРУПП" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платників податку.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ЛАЙТ ГРУПП" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області судовий збір в сумі 8588,80 (вісім тисяч п`ятсот вісімдесят вісім гривень вісімдесят копійок) та витрати на правничу допомогу в сумі 7000,00 (сім тисяч гривень).

Відповідач, Головне управління ДПС у Полтавській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.03.2024 року у справі № 440/18843/23 скасувати, прийняти у справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що спірне рішення прийняте відповідно до пункту 8 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі по тексту Порядок №1165). Підставами та передумовами прийняття оскаржуваних рішень слугував аналіз податкової інформації, яка наявна в інформаційних системах контролюючого органу. Вказує, дії контролюючого органу щодо віднесення до інтегрованої системи результатів засідання Комісії не породжують правових наслідків для платника податків та не порушують їхні права, оскільки розміщена в цій системі інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовується для виконання покладених на контролюючі органи, функцій та завдань) з метою здійснення відповідних прав та обовязків. Посилається на постанови Верховного Суду від 20.11.2019 у справі №480/4006/18, від 03.03.2020 по справі № 240/3665/19 у справі № 520/5168/19, від 10.07.2020 у справі № 280/1098/19, від 27.08.2019 №540/2077/18, від 05.01.2021 №11321/20. Також вважає, що позовна вимога про зобов`язання податкового органу виключити позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку є неправомірною, оскільки такі дії є дискреційними повноваженнями відповідача. Відповідач також не погоджується з розміром витрат на правову допомогу, яку було стягнуто судом першої інстанції в розмірі 7 000,00 грн , оскільки витрати на правову допомогу є неспівмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом витраченим адвокатоми на виконання відповідних робіт.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства, а висновки суду є законними та обґрунтованими.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Учасниками по даній справі було отримано копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2024 року про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. позивачем отримано копію апеляційної скарги відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних документів через підсистему "Електронного суду".

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "СМАРТ ЛАЙТ ГРУПП" є юридичною особою приватного права, яка зареєстрована в ЄДР за № 1 012988 від 19.09.2013 року, перебуває на обліку в органах Державної податкової служби України, у тому числі і як платник ПДВ з 21.10.2013 р., ІПН 11. Видами діяльності платника податків є: неспеціалізована оптова торгівля (код за КВЕД 46.90, основний), виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій (код за КВЕД 25.11), інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у (код за КВЕД 43.99), будівництво житлових і нежитлових будівель (код за КВЕД 41.20).

За результатами засідання Комісії ГУ ДПС в Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з питань розгляду питання щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку на додану вартість ТОВ "СМАРТ ЛАЙТ ГРУПП" затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165, Комісія прийняла рішення від 23 червня 2023 року № 29747, згідно з яким ТОВ «СМАРТ ЛАЙТ ГРУПП» визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку /Т. № 1, а.с. 53-54/.

У графі податкова інформація, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку: 13 придбання товару (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого (их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

Інформація, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості:

- Тип операції придбання, період здійснення господарської операції з 01.10.2022 по 30.10.2022, код згідно УКТЗЕД , податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 44213520;

- Тип операції придбання, період здійснення господарської операції з 01.10.2022 по 30.10.2022, код згідно УКТЗЕД , податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 44213520;

- Тип операції придбання, період здійснення господарської операції з 01.10.2022 по 30.10.2022, код згідно УКТЗЕД , податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 44213520;

- Тип операції придбання, період здійснення господарської операції з 01.10.2022 по 31.01.2023, код згідно УКТЗЕД 94051-, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 44213520;

- Тип операції придбання, період здійснення господарської операції з 01.10.2022 по 31.01.2023, код згідно УКТЗЕД , податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 44213520;

- Тип операції придбання, період здійснення господарської операції з 01.11.2022 по 31.05.2023, код згідно УКТЗЕД , податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 44456950;

- Тип операції придбання, період здійснення господарської операції з 01.11.2022 по 31.05.2023, код згідно УКТЗЕД 85414-, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 44456950;

- Тип операції придбання, період здійснення господарської операції з 01.01.2023 по 31.01.2023, код згідно УКТЗЕД 94052-, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 42750135;

- Тип операції придбання, період здійснення господарської операції з 01.01.2023 по 31.01.2023, код згідно УКТЗЕД , податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 42750135;

- Тип операції придбання, період здійснення господарської операції з 01.12.2022 по 31.12.2022, код згідно УКТЗЕД 8541, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 42750135.

Ненадання платником податку копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку.

Також в оскарженому рішенні контролюючий орган зазначає, що платником податку не надано розрахунковий документ. Платником податку не надано копій первинних документів щодо здійснених господарських операцій по взаємовідносинах з ризиковими контрагентами ПП «Техноінкорпорейтед»(42751741), ТОВ «Гавар ЛТД» (39827181), ПП «Інтеркорпорейт» (43111908), ПП «Інтертехно К» (44077397), ПНВП «Проммехпостач» (32753391), ПП «Техревбуд» (44102847), ПП «Траст-7» (42081951), ПП «Інвестпром-А» (44114810). В пояснені зазначено майно та обладнання, які є на балансі і використовуються у господарській діяльності, при цьому дані об`єкти оподаткування не відображені за формою 20-ОПП. Договір з додатками до нього; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг; первинні документи щодо зберігання; первинні документи щодо транспортування; пакладна; складські документи (інвентаризаційні описи); акт приймання-передачі товарів (робіт, послуг); банківська виписка з особових рахунків.

8 вересня 2023 року ТОВ "СМАРТ ЛАЙТ ГРУПП" до ГУ ДПС у Полтавській області через електронний кабінет платника податків подано повідомлення про невідповідність критеріям ризиковості платника податків з копіями документів та поясненнями. Загалом до повідомлення платником податку долучено 77 додатків, які підтверджують придбання/транспортування/відвантаження та оплату товару своїм контрагентам (як отримання від постачальника так і реалізація покупцям) /т. № 1, а.с. 206/.

19 вересня 2023 року за результатами розгляду повідомлення платника податків отримано рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 19.09.2023 № 45180, прийняте Комісією регіонального рівня відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165, з урахуванням отриманих від платника податку 08 вересня 2023 року інформації та копій відповідних документів /т. № 1, а.с. 200-201/.

Вказаним рішенням встановлено відповідність платника податку критеріям ризикованості платнику податку на підставі відповідності п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

У графі податкова інформація, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку: 13 придбання товару (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

Інформація, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості:

- Тип операції придбання, період здійснення господарської операції з 23.03.2023 по 05.04.2023, код згідно УКТЗЕД 94051-, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 44213520, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості 18.04.2023;

- Тип операції придбання, період здійснення господарської операції з 23.03.2023 по 05.04.2023, код згідно УКТЗЕД 85414-, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 44213520, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості 18.04.2023;

- Тип операції придбання, період здійснення господарської операції з 23.03.2023 по 05.04.2023, код згідно УКТЗЕД 8504408-, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 44213520, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості 18.04.2023;

- Тип операції придбання, період здійснення господарської операції з 23.03.2023 по 05.04.2023, код згідно УКТЗЕД 8517, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 44213520, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості 18.04.2023;

- Тип операції придбання, період здійснення господарської операції з 23.03.2023 по 31.05.2023, код згідно УКТЗЕД 85414-, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 44456950, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості 02.06.2023;

- Тип операції придбання, період здійснення господарської операції з 23.03.2023 по 31.05.2023, код згідно УКТЗЕД 8504408-, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 44456950, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості 02.06.2023.

Ненадання платником податку копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку, податковий орган зазначає, що податковий кредит податковий кредит сформовано за рахунок придбання товарів у контрагентів постачальників, які перебувають у переліку ризикових платників податків.

29 вересня 2023 року ТОВ "СМАРТ ЛАЙТ ГРУПП" подало до ГУ ДПС у Полтавській області через електронний кабінет платника податків подано повідомлення про невідповідність критеріям ризиковості платника податків з копіями документів та поясненнями. Загалом до повідомлення платником податку долучено 24 додатки, які підтверджують придбання/транспортування/відвантаження та оплату товару своїм контрагентам (як отримання від постачальника так і реалізація покупцям).

10 жовтня 2023 року за результатами розгляду повідомлення платника податків отримано рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 10.10.2023 № 49557, прийняте Комісією регіонального рівня відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165, з урахуванням отриманих від платника податку 29 вересня 2023 року інформації та копій відповідних документів /т. № 1, а.с. 56-57/.

Вказаним рішенням встановлено відповідність платника податку критеріям ризикованості платнику податку на підставі відповідності п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. У графі податкова інформація, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку: 13 придбання товару (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

Інформація, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості:

- Тип операції придбання, період здійснення господарської операції з 23.03.2023 по 05.04.2023, код згідно УКТЗЕД 94051-, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 44213520, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості 18.04.2023;

- Тип операції придбання, період здійснення господарської операції з 23.03.2023 по 05.04.2023, код згідно УКТЗЕД 85414-, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 44213520, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості 18.04.2023;

- Тип операції придбання, період здійснення господарської операції з 23.03.2023 по 05.04.2023, код згідно УКТЗЕД 8504408-, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 44213520, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості 18.04.2023;

- Тип операції придбання, період здійснення господарської операції з 23.03.2023 по 05.04.2023, код згідно УКТЗЕД 8517, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 44213520, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості 18.04.2023;

- Тип операції придбання, період здійснення господарської операції з 23.03.2023 по 31.05.2023, код згідно УКТЗЕД 85414-, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 44456950, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості 02.06.2023;

- Тип операції придбання, період здійснення господарської операції з 23.03.2023 по 31.05.2023, код згідно УКТЗЕД 8504408-, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції 44456950, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості 02.06.2023.

Ненадання платником податку копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку, податковий орган зазначає, що податковий кредит податковий кредит сформовано за рахунок придбання товарів у контрагентів постачальників, які перебувають у переліку ризикових платників податків.

Вважаючи такі рішення контролюючого органу протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом за захистом порушеного права.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 на виконання вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України затверджено Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.

Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, зокрема: п.8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Пунктом 6 вказаного Порядку №1165 також визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Таким чином, внесення платника податків до переліку ризикових платників на підставі пункту восьмого Критеріїв ризиковості платника податку фактично є підставою для зупинення реєстрації в ЄРПН в подальшому всіх складених платником податку податкових накладних/розрахунків коригування.

Так, пунктом 6 Порядку №1165 визначено, що комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття.

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Як вже зазначалося вище, відповідачем прийнято рішення від 23 червня 2023 року № 29747, від 19 вересня 2023 року № 45180, від 10 жовтня 2023 року № 49557 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Вказані рішення обґрунтовані ненаданням платником податку копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку. Зокрема, копій первинних документів щодо здійснених господарських операцій по взаємовідносинах з ризиковими контрагентами ПП «Техноінкорпорейтед» (42751741), ТОВ «Гавар ЛТД» (39827181), ПП «Інтеркорпорейт» (43111908), ПП «Інтертехно К» (44077397), ПНВП «Проммехпостач» (32753391), ПП «Техревбуд» (44102847), ПП «Траст-7» (42081951), ПП «Інвестпром-А» (44114810).

Верховний Суд у постанові від 19 листопада 2021 року по справі № 140/17441/20 зазначив, що при вирішенні спорів такої категорії суди, з огляду на правове регулювання і характер цих відносин, мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу.

Суд зазначає, що комісія, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, має обґрунтувати, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації. Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2021 року по справі №340/1098/20.

Так, загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Однак відповідач не надав жодного належного доказу, який би досліджувався в ході засідання Комісії, і який би слугував підставою для прийняття оскаржуваних рішень та був покладений в основу їх прийняття.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, податкова інформація, наявна у контролюючого органу, є лише статистичними даними, які самі по собі не можуть свідчити про вчинення підприємством порушень та не підтверджує ризиковість платника податків.

Будь-яка податкова інформація, зокрема, надана іншими контролюючими органами носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні закону. Така позиція підтримується Верховним Судом, про що свідчить правовий висновок останнього, викладений у постановах від 02.04.2020 року по справі №160/93/19, від 04.06.2020 року по справі №340/422/19 та від 16.04.2021 по справі №813/1301/15.

Верховний Суд у постанові від 22 липня 2021 по справі №520/480/20 вказав, що саме лише посилання контролюючого органу про те, що аналіз діяльності товариства свідчить про наявність ризиків маніпулювання показниками податкової звітності та даними Єдиного реєстру податкових накладних, а також мінімізації платежів до бюджету, без належного обґрунтування і документального підтвердження, не може свідчити про відповідність рішення критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень і закріплені у частині другій статті 2 КАС України.

У постанові від 23 червня 2022 року у справі №640/6130/20 Верховний Суд зазначив, що питання відповідності підприємства Критеріям ризиковості платника ПДВ має розглядатися Комісією регіонального рівня за наслідками подання товариством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації. Віднесення суб`єкта господарювання до ризикових на підставі рішення, яке прийнято не за наслідками подання останнім податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації суперечить положенням Порядку №1165.

Віднесення позивача до ризикових платників з тих підстав, що підприємство мало господарські відносини з платниками податків, по відношенню до яких податковим органом прийнято рішення про відповідність останніх критеріям ризиковості, є необґрунтованим, адже поширення на позивача "ризиковості" через відносини з іншими "ризиковими" платниками податків суперечить базовим принципам та основам податкового законодавства, зокрема, принципу індивідуальної відповідальності, що проголошений ст. 61 Конституції України, положення якої є нормами прямої дії.

Зміст даної концепції полягає в тому, що платник не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, зокрема, настання визначеної законом відповідальності повинно відбуватися у разі порушення податкового законодавства безпосередньо платником податків.

Вказаний підхід застосовано також і Європейським судом з прав людини, який у справах «Булвес» АД проти Болгарії» (2009 рік, заява № 3991/03), «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарі ї» (2010 рік, заява № 6689/03), «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (заява № 36985/97), «Полторацький проти України» від 29.04.2003 (заява № 38812/97), дійшов висновку про правило «індивідуальної юридичної відповідальності», тобто платник податків не повинен нести відповідальності за порушення, допущені його контрагентами.

Отже, Європейський суд з прав людини однозначно вказав на правило індивідуальної відповідальності платника податків. Це означає, що добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

Відтак, віднесення позивача до ризикових платників з тих підстав, що підприємство мало господарські відносини із платниками податків, по відношенню до яких податковим органом прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості, потрібно оцінювати критично.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Саме така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 у справі № 160/3364/19.

Термін «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносинах, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи. А відтак платник не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення має бути мотивованим.

Водночас, документального підтвердження обставин, що товариство та/або його контрагенти задіяні у проведенні ризикових операцій, відповідач не надав. Жодних доказів провадження заявником господарської діяльності в умовах та обставинах, котрі характеризуються ознаками недодержання вимог чинного законодавства України, відповідачем не надано.

Таким чином, відповідачем не доведено існування підстав для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідним внесенням до переліку ризикових суб`єктів господарювання, у зв`язку з чим рішення Комісії від 23 червня 2023 року № 29747, від 19 вересня 2023 року № 45180, від 10 жовтня 2023 року № 49557 є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу необґрунтованості стверджень відповідача про те, що спірні рішення про визначення товариства таким, що відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, не створюють для позивача жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього юридичних наслідків.

Слід враховувати, що наслідком прийняття відповідачем спірних рішень та внесення платника податку до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, є зупинення в автоматичному порядку реєстрації всіх без виключення поданих позивачем податкових накладних/розрахунків коригування. Такі наслідки носять для позивача виключно негативний характер з огляду на те, що строк реєстрації кожної податкової накладної значно збільшується, а на позивача покладається додатковий обов`язок щодо надання пояснень та документів, при цьому, остаточне рішення про реєстрацію податкової накладної чи про відмову в реєстрації буде прийнято лише після надання таких пояснень та документів.

Негативні наслідки від необґрунтованого прийняття такого рішення є також у тому, що контрагенти позивача не мають можливості сформувати податковий кредит за податковою накладною, реєстрація якої зупинена, що у подальшому несе ризики припинення господарських відносин між позивачем та його контрагентами.

При цьому право на оскарження в судовому порядку Рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника визначається нормою пункту 6 Порядку №1165, за якою у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

На даний час спірні правовідносини врегульовано Порядком №1165, згідно якого рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Аналогічна правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 05 січня 2021 року по справі №640/11321/20.

Щодо доводів апеляційної скарги про втручання суду до дискреційних повноважень податкового органу щодо виключення ТОВ «СМАРТ ЛАЙТ ГРУПП» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, колегія суддів зазначає наступне.

Так, положеннями п. 6 Порядку зупинення №1165 закріплено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Отже, саме по собі скасування у судовому порядку рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості є безумовною підставою для виключення комісією регіонального рівня платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.

Відповідно до пунктів 4, 10 частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Колегія суддів наголошує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з огляду на протиправність оскаржуваного рішення про віднесення до ризикових платників податків, належним і повним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головне управління ДПС у Полтавській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ЛАЙТ ГРУПП" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платників податку.

Стосовно розподілу судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу, здійснених судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, колегія суддів зазначає таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що на підтвердження розміру витрат, понесених на оплату послуг з правничої допомоги з боку адвоката Александровою Д.С., позивач надав копії: додаткової угоди № 1 від 18.12.2023, звіту про надання правової допомоги № 1 від 25.12.2023, акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 25.12.2023, ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 25.12.2023, свідоцтва на заняття адвокатською діяльністю серія Пт № 2617 від 26.03.2019, рахунку - фактури на оплату послуг на суму 29000,00 грн.

Оцінюючи співмірність заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу у співставленні зі складністю даного публічно-правового спору, суд першої інстанції, з огляду на вже сформовану судову практику з даного питання, з урахуванням якої і складена позовна заява, зменшив такі витрати до 7000,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до частини першої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За частиною третьою статті 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів частин 1-4 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Системний аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Така правова позиція сформована Верховним Судом у постанові від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Такий висновок сформовано Верховним Судом у постановах від 21.03.18 у справі №815/4300/17, від 11.04.18 у справі № 814/698/16, від 18.10.18 у справі № 813/4989/17.

Згідно з частиною шостою статті 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною сьомою статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Виходячи з положень частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані такі витрати з розглядом справи.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд указав, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Зазначені висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 02.09.2020 у справі № 826/4959/16, вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.

Окрім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також, судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 520/7431/19 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг з категорією складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вказані критерії закріплені у ч. 5 ст. 134 КАС України.

Зі змісту норм частин 4, 5 та 6 ст. 134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

З матеріалів справи судом встановлено, що представник позивача до позову надав додаткову угоду № 1 від 18.12.2023, звіт про надання правової допомоги № 1 від 25.12.2023, акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 25.12.2023, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 25.12.2023, свідоцтво на заняття адвокатською діяльністю серія Пт № 2617 від 26.03.2019, рахунок - фактуру на оплату послуг на суму 29000,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що дана справа не характеризується наявністю виключної правової проблеми, не стосується встановлення значного обсягу фактичних обставин справи, що потребувало б подання великої кількості письмових доказів та вжиття дій щодо їх збирання.

Разом з тим, враховуючи предмет спору, виконану адвокатом роботу, колегія суддів вважає, що стягнутий судом до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу, у цій конкретній справі, не є завищеним, а є співмірним із складністю справи (предметом позову) з виконаною адвокатом роботою (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла до висновку, що підстави для зменшення витрат на правничу допомогу відсутні.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що ним понесено витрати на правовову допомогу під час розгляду справи в Другому апеляційному адміністративному суді.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження витрат з оплати правової допомоги, понесених ним при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, подано копії: додаткової угоди від 21.05.2024 №2 до договору про надання правової допомоги №68 від 18.12.2023, акту приймання - передачі наданих послуг від 21.05.2024 №2 до Договору про надання правової допомоги № 68 від 18.12.2023, звіту про надання правової допломоги №2 від 21.05.2024, рахунку - фактури № 49 від 21.05.2024 .

Згідно акту наданих послуг, позивачем прийняті наступні послуги:

- надання послуг та виконаних робіт з формування та опрацювання позиції у справі, вивчення апеляційної скарги, складання відзиву на апелційну скаргу в адміністративній справі № 440/18843/23.

Загальна вартість наданої професійної правничої (правової) допомоги (послуг) згідно укладеного сторонами Договору становить 4000,00 грн. без ПДВ, відповідно до пункту 3.5 Договору, п.2 додаткової угоди № 2 до договору.

Відповідно до Додатку №2 до Договору про надання правової допомоги №68 від 18.12.2023 вартість наданих послуг Адвоката в інтересах Клієнта становить 10,000 грн.

Суд апеляційної інстанції з огляду на приписи ч. 5 ст. 242 КАС України враховує правову позицію викладену в постановах Верховного Суду від 01.09.2021 у справі №178/1522/18, від 10.11.2021 у справі №329/766/18, від 23.12.2021 у справі №923/560/17, від 04.12.2023 у справу №640/15744/20, де зазначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Колегія суддів зазначає, що такі послуги як формування та опрацювання позиції у справі, вивчення апеляційної скарги є наслідком складення відзиву на апеляційну скаргу, подання якого без вивчення матеріалів є неможливим, відтак, на думку колегії суддів, зазначені послуги входять до процесу складення відзиву на апеляційну скаргу, які є взаємозалежними та не виключають одна одну, відтак витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані.

Підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, не потребувала затрат значного часу та коштів, які заявлені позивачем як витрати на правову допомогу, відзив на апеляційну скаргу фактично дублює позицію та доводи наведені у позові, що надавались до суду першої інстанції та за підготовку яких, витрати були компенсовані рішенням суду першої інстанції, у зв`язку з чим витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області в розмірі 2500, 00 грн

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.03.2024 по справі № 440/18843/23 залишити без змін.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТ ЛАЙТ ГРУПП" (вул. Автобазівська, 7, м. Полтава, 36008, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавські області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000, ) витрати на правову допомогу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот ) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий З.Г. Подобайло