Справа № 500/7514/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2024-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 500/7514/23 пров. № А/857/4219/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року (суддя Чепенюк О.В. ухвалене в м. Тернополі) у справі № 500/7514/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Монастириської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Монастириської міської ради, та просив: визнати протиправним та скасувати рішення сорок восьмої сесії восьмого скликання Монастириської міської ради від 19.07.2023 №4074 Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,6300 га у власність для ведення особистого селянського господарства в урочищі Піддеренова в с. Яргорів гр. ОСОБА_1 ; зобов`язати Монастириську міську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,6300 га у власність для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :02:001:0221 за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованої в урочищі Піддеренова в с.Яргорів Чортківського району Тернопільської області та прийняти відповідне рішення із врахуванням положень пункту 14 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу; зобов`язати Монастириську міську раду відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000000,00 грн.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржив позивач- ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 скасувати повністю або частково. Постановити рішення, яким зобов`язати, відповідача повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.6300 га. у власність кадастровий номер № :02:001:0221, розташованої в урочищі Піддеренова в селі Яргорів із врахуванням положень пункту 14 ч. 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту», зобов`язати Монастириську міську раду відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1000000,00 гривень.

В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що Тернопільський окружний адміністративний суд у справі № 500/3851/22 від 23 січня 2023 року зобов`язав Монастириську міську раду Тернопільської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,6300 га у власність для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер №:02:001:0221 за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованої в урочищі «Піддеренова» в с.Яргорів Чортківського району Тернопільської області та прийняти відповідне рішення із врахуванням положень пункту 14 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Зазначає, що згідно рішення суду від 23.01.2023 року у справі №500/3851/22 Позивач 08.08.2023 звернувся повторно з клопотанням до Монастириської міської ради про затвердження вищевказаного проекту землеустрою. Рішенням 48-ї позачергової сесії 8-го скликання Монастириської міської ради від 19.07.2023 № 4074 про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,6300 га. у власність для ведення особистого селянського господарства в селі Яргорів громадянину ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні поданого проекту землеустрою. Відмову відповідач пояснює; тим що відповідно до підпункту 5 пункту 27 розділу X Перехідні положення ЗК України дозвіл на розроблення проекту землеустрою заборонено. Звертає увагу, що позивач звертався до Монастириської міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою ще у 2021 році і отримав дозвіл на відведення земельної ділянки у власність. Рішення Монастириської міської ради від 25 серпня 2021 року №1750, а тому встановлення 07.04.2022 тимчасової заборони безоплатної передачі земель комунальної власності у приватну власність за наявності встановленого факту порушенням прав позивача не є підставою для відмови в затвердженні проекту землеустрою у даному випадку. Оскільки виконання Відповідачем судового рішення у цій справі не буде порушенням вимог Земельного Кодексу із змінами, внесеними з урахуванням введення в Україні воєнного стану (в тому числі пп. 5, п. 27 Розділку X Перехідні положення Земельного кодексу України). Вважає, що Відповідач рішенням 48-ї сесії 8-го скликання від 19 липня 2023 року № 4074 Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,6300 га. у власність для ведення особистого селянського господарства учаснику бойових дій ОСОБА_1 в селі Яргорів кадастровий номер № :02:001:0221 відмовлено безпідставно. Зазначає, що суд першої інстанції однобічно оцінив матеріали справи, не взяв до уваги, що земельна ділянка 0,6300 га. в урочищі Піддеренова в селі Яргорів, Чортківського району, Тернопільської області, відведено в жовтні 2021 році у власність ОСОБА_1 . Введення 07.04.2022 року тимчасової заборони передачі земель у приватну власність за наявності встановленого факту не є підставою для відмови в затвердженні проекту землеустрою, розробленого в жовтні 2021 року.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи рішенням шістнадцятої позачергової сесії восьмого скликання Монастириської міської ради №1750 від 25.08.2021 ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,6300 га, урочище Піддеренова в с.Яргорів Чортківського району Тернопільської області.

На підставі вказаного рішення Монастириської міської ради та на замовлення ОСОБА_1 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в с.Яргорів Чортківського району Тернопільської області, урочище Піддеренова.

Рішенням двадцять третьої позачергової сесії восьмого скликання Монастириської міської ради №2469 від 19.11.2021 ОСОБА_1 відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 0,6300 га за кадастровим номером :02:001:0221, урочище "Піддеренова" в с.Яргорів Чортківського району Тернопільської області (а.с.9).

Позивач не погоджуючись з вказаним рішенням, звернувся до суду, та рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 у справі №500/3851/22, яке набрало законної сили 27.02.2023, позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення двадцять третьої сесії восьмого скликання Монастириської міської ради від 19.11.2021 №2469 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 0,6300 га за кадастровим номером :02:001:0221 урочище Піддеренова в с.Яргорів Чортківського району Тернопільської області. Зобов`язано Монастириську міську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,6300 га у власність для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :02:001:0221 за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, розташованої в урочищі Піддеренова в с.Яргорів Чортківського району Тернопільської області та прийняти відповідне рішення із врахуванням положень пункту 14 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

В подальшому, 08.08.2023 позивач звернувся із заявою до Монастириської міської ради про затвердження вищезгаданого проекту землеустрою (а.с.10-11).

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 рішенням сорок восьмої позачергової сесії восьмого скликання Монастириської міської ради від 19.07.2023 №4074 Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,6300 га у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Яргорів гр. ОСОБА_1 позивачу відмовлено у затвердженні поданого проекту землеустрою відповідно до підпункту 5 пункту 27 розділу X Перехідні положення ЗК України.

Не погодившись з таким рішенням органу місцевого самоврядування, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положеннями статті 383 КАС України встановлено особливий порядок розгляду заяв позивача щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Частиною 1 вказаної статті встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Норма статті 383 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі. Вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються (постанова Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 295/13613/16-а).

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Верховний Суд неодноразово застосовував доктрину "ефективного засобу правового захисту", напрацьовану під час застосування статті 13 Конвенції. Ефективним є засіб, який забезпечує поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі. Засіб захисту повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

У справі, що розглядається, оскаржене позивачем рішення сорок восьмої сесії восьмого скликання Монастириської міської ради від 19.07.2023 №4074 прийняте на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі №500/3851/22.

Колегія суддів зазначає, що правовідносини у цій справі виникли у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі №500/3851/22, яке набрало законної сили.

Апеляційний суд зазначає, що заявлений у цій справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду у справі №500/3851/22, що набрало законної сили, і у випадку встановлення неналежності його виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити тотожні дії у вигляді зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою.

Отже, у спірних правовідносинах є обставини, з якими статті 382, 383 КАС України пов`язують наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відтак, за вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, він міг звернутися до суду в порядку статей 382, 383 КАС України із відповідними заявами про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Відтак, у зв`язку з цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18 січня 2024 року у справі №160/2888/23.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вимоги позивача не підлягають розгляду в межах окремої справи за правилами адміністративного судочинства, а можуть бути вирішені на підставі відповідної заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України.

Частиною 1 статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги у цій справі не можуть бути розглянуті як за правилами адміністративного судочинства так і не підлягають розгляду в судовому порядку в цілому.

Оскільки суд закриває провадження у даній справі не підлягає задоволенню і позовна вимога позивача про зобов`язання відповідача відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 319, 321, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року в справі №500/7514/23 - скасувати.

Провадження у справі № 500/7514/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Монастириської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга