Справа № 760/19421/16-а
Суддя: Жовноватюк В. С.
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Жовноватюк В.С., за участю секретаря Лопатюк А.В., представника заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Міністерства оборони України про поворот виконання рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання призначити і виплатити одноразову грошову допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року представник Міністерства оборони України звернувся до суду із вищезазначеною заявою, у якій просив допустити поворот виконання постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 16 лютого 2017 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року та стягнути з ОСОБА_2 на користь МОУ кошти, стягнені за судовими рішеннями у розмірі 275600,00 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що постановою КАС ВС від 03 листопада 2020 року касаційну скаргу МОУ задоволено частково, постанову Солом`янського районного суду міста Києва та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року скасовано, зобов`язано МОУ розглянути заяву та подані документи ОСОБА_2 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності. На виконання вимог постанови Солом`янського районного суду міста Києва та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду, позивачу призначено одноразову грошову допомогу як інваліду ІІ групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби у сумі 275600,00 грн. Таким чином, порушено майнові права та інтереси МОУ.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 листопада 2021 року визначено головуючого суддю ОСОБА_3

Розпорядженням керівника апарату Солом`янського районного суду міста Києва від 18 квітня 2024 року №1390 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із неможливістю продовжувати розгляд справи суддею ОСОБА_3 у зв`язку з її звільненням у відставку, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 19 березня 2024 року №797/0/15-24.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 квітня 2024 року визначено головуючого суддю Жовноватюк В.С.

У судовому засіданні представник МОУ просив заяву задовольнити та допустити поворот виконання рішення суду. Інші учасники у судове засідання не з`явились. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду (ч.9 ст.380 КАС України).

Суд, дослідивши матеріали справи та подану заяву, зазначає наступне.

Судом встановлено, постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 лютого 2017 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання призначити і виплатити одноразову грошову допомогу. Визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із настанням інвалідності ІІ групи внаслідок поранення (контузії), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, в розмірі 200 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови КМУ від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві». Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у зв`язку із настанням інвалідності ІІ групи внаслідок поранення (контузії), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, в розмірі 200 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови КМУ від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишено без задоволення, постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 16 лютого 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року касаційну скаргу Міністерства оборони України задоволено частково, постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 16 лютого 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково, зобов`язано Міністерство оборони України розглянути заяву та подані документи ОСОБА_2 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності у відповідності до Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідно до копії витягу із наказу ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . Міністерства оборони України від 26 червня 2017 року №174, у зв`язку з набуттям законної сили рішень судів наказано кошти, отримані для виплати одноразової грошової допомоги, перерахувати ОСОБА_2 у сумі 275600,00 грн.

Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.7 ст.380 КАС України).

Відповідно до ст.380 КАС України, Суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду;3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Особливості повороту виконання в окремих категоріях адміністративних справ визначено ст.381 КАС України, відповідно до якої поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Тобто, зазначена норма передбачає обмеження на поворот виконання судового рішення в окремих категоріях справ: про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, заподіяної каліцтвом, заподіяної іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів; про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби.

Разом з тим, у зазначених випадках поворот виконання допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтоване на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24 вересня 2020 року у справі №818/678/17, де зазначено, що процесуальним законодавством визначено необхідність встановлення обов`язкових умов, за яких можливо допустити поворот виконання постанови про відшкодування шкоди, а саме: повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостей або подання ним підроблених документів. При цьому, задоволення заяви про поворот виконання судового рішення у справі про відшкодування шкоди допускається, якщо постанова суду, яка скасована, була обґрунтована на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

З матеріалів справи вбачається, що предметом її розгляду є зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням позивачу інвалідності ІІ групи.

Так, предметом судового дослідження з приводу можливості застосування до спірних правовідносин правового інституту повороту виконання судового рішення у випадку його зміни є питання правової природи одноразової грошової допомоги, що виплачується військовослужбовцю у зв`язку з настанням інвалідності відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема з`ясуванню підлягає питання чи поширюються на вказану допомогу приписи ст.381 КАС України.

Відповідно до п.17 ч.1 ст.4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Таким чином, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності є видом гарантованого державою забезпечення (грошового утримання) у відносинах публічної (військової) служби.

Така одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин.

Таким чином, зазначена виплата фактично належить до іншого грошового утримання у відносинах публічної (військової) служби та право на її отримання безпосередньо виникає внаслідок реалізації військовослужбовцем конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та компенсації втраченого внаслідок цього здоров`я (отримання інвалідності, а в деяких випадках і втрати життя).

З огляду на зазначене, на спірні правовідносини з приводу виплати позивачу одноразової грошової допомоги поширюються приписи статті 381 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою не допускається поворот виконання судових рішень у зазначеній категорії справ, за винятком випадків повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Тобто, якщо особа добросовісно отримувала за скасованим чи зміненим в подальшому судовим рішенням певні виплати, то вона не повинна повертати ці кошти чи надміру одержані кошти. З набранням законної сили новим судовим рішенням вона лише втрачає право на одержання подальших виплат або зберігає це право щодо виплат у меншому розмірі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04 квітня 2018 року у справі №2-а-9320/11/0308.

При цьому, вимога встановлення судом факту повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостей або подання підроблених документів є імперативною.

У той же час, в якості підстав для скасування постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 16 лютого 2017 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року, у постанові КАС ВС від 03 листопада 2020 року не зазначено про повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостей або подання підроблених документів.

Суд звертає увагу, що лише обставина скасування чи зміни судового рішення в касаційному порядку не є достатньою для допуску повороту виконання судового рішення.

Отже, виходячи з вимог ст.381 КАС України, відсутні підстави для застосування повороту виконання рішення у даній справі щодо повернення виплаченої позивачу за рішенням суду, що було змінено Верховним Судом, одноразової грошової допомоги.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.380, 381 КАС України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Міністерства оборони України про поворот виконання рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання призначити і виплатити одноразову грошову допомогу - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.С. Жовноватюк