Справа № 466/13415/23
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2024-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.,

при секретарі Штогрині В.-Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), в інтересах якого діє адвокат Куспись Євгеній Адамович (адреса: Львівська обл., с. Ставчани), до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі ОСОБА_3 (79000, м. Львів, пл. Шашкевича, 1, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Львівська митниця (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Львівська митниця, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Просить суд визнати протиправними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі ОСОБА_4 щодо повернення виконавчого документа стягувачу та невиключення ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників; зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повернути виконавчий документ третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Львівській митниці; зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виключити відомості з Єдиного реєстру боржників відносно ОСОБА_1 .

Свої вимоги мотивує наступним. У провадженні відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження № 70430982 з виконання постанови № 461/4178/22, виданої 13.10.2022 року Галицьким районним судом м. Львова, про визнання винним ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України, та накладено стягнення конфіскацію в дохід держави транспортного засобу марки «CHRYSLER», модель «VOYAGER», реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації Литва), vin-код: НОМЕР_3 . Позивач зазначає, що у виконавчому документі відсутні відомості про місцезнаходження конфіскованого транспортного засобу, що підлягає конфіскації в дохід держави. Останній звертався з запитом про визначення місцезнаходження розшукуваного транспортного засобу до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області та відповідно до інформації, яка була надана на даний запит від 18.10.2023 № 31/13-К236/Аз, автомобіль CHRYSLER VOYAGER, кузов № НОМЕР_3 , не реєструвався. Оскільки місце перебування конфіскованого автомобіля ОСОБА_5 не відоме ще з 31 жовтня 2016 року часу, коли даний автомобіль був ввезений на територію України, позивач звертався до Головного управління поліції у Львівській області. 02.11.2023 року адвокатом Куспись Є.А. було подано заяву про закриття виконавчого провадження у відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Представник позивача звертався до державного виконавця з заявою з питань виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про позивача та повернення виконавчого документа стягувачу. 13.12.2023 року відділом примусового виконання рішень в особі заступника начальника Управління - Антощук Богдана розглянуто звернення представника позивача про повернення виконавчого документа стягувачу та надано інформаційну відповідь №14769/06.1-18/38410 від 13.12.2023 року. Відповідно до положень даної відповіді: оскільки у виконавчому документі відсутні відомості про місцезнаходження транспортного засобу, що підлягає конфіскації в дохід держави, в рамках виконавчого провадження, триває процедура розшуку майна позивача, передбачена статтею 36 Закону України «Про виконавче провадження». Відтак, станом на 13 грудня 2023 р. підстави для закінчення виконавчого провадження № 70430982 відсутні. Позивач вважає, що при проведенні виконавчих дій державний виконавець неправомірно відмовив у закритті виконавчого провадження та поверненні виконавчого документа стягувачу, оскільки відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі. Крім того ОСОБА_6 зазначає, що числиться в Єдиному реєстрі боржників, тому останній не може реалізувати своє право по оформленню посвідки на постійне проживання як іноземця у зв`язку із відкритим виконавчим провадженням. Тобто, неправомірні дії виконавця перешкоджають ОСОБА_5 скористатися своїм законним правом та оформити посвідку. Тому просить позов задовольнити.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 22.12.2023 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції передано до Галицького районного суду м. Львова.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.03.2024 року скаргу ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), в інтересах якого діє адвокат Куспись Євгеній Адамович, на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України залишено без руху. Надано позивачу 10-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме: - звернутися до суду із позовною заявою за формою та в порядку визначених КАС України; -надати документ (квитанцію), який підтверджує сплату судового збору у розмірі 968,96 грн.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.04.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), в інтересах якого діє адвокат Куспись Євгеній Адамович (адреса: Львівська обл., с. Ставчани), до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі Антощука Богдана (79000, м. Львів, пл. Шашкевича, 1, ), третя особа, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Львівська митниця (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

16.04.2024 року на адресу Галицького районного суду м. Львова надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки триває процедура розшуку майна, яке підлягає конфіскації, тому підстави для закриття виконавчого провадження відсутні.

22.04.2024 року на адресу Галицького районного суду м. Львова надійшла відповідь на відзив. Представник позивача зазначає, що виконавчий документ підлягає поверненню, так як майно, на яке звернено стягнення, у боржника відсутнє, заходи розшуку виявилися безрезультатними. Тому просить позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи шляхом скерування судової повістки. Згідно з інформацією поштового відстеження лист вручено адресату за довіреністю.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи шляхом скерування судової повістки. Згідно з інформацією поштового відстеження лист вручено адресату за довіреністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що постановою Галицького районного суду м. Львова від 13.10.2022 року у справі 461/4178/22 ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та накладено стягнення - конфіскацію, в дохід держави, транспортного засобу марки «CHRYSLER», модель «VOYAGER», реєстраційний номер НОМЕР_2 (країна реєстрації Литва), vin-код: НОМЕР_4 .

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Курмана Б.Г. від 20.12.2022 року відкрито виконавче провадження № 70430982 з примусового виконання постанови Галицького районного суду м. Львова від 13.10.2022 року у справі 461/4178/22.

Відповідно до відповіді Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13.12.2023 № 14769/06.1-18/38410 у виконавчому документі відсутні відомості про місцезнаходження транспортного засобу, що підлягає конфіскації в дохід держави, в рамках виконавчого провадження триває процедура розшуку майна боржника. Станом на 13.12.2023 року підстави для закриття виконавчого провадження № 70430982 відсутні.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ч.ч.4, 8 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до частини першої, четвертої статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження"виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ст.62 ЗУ «Про виконавче провадження`виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом. Реалізація конфіскованогомайна здійснюєтьсяв порядку,встановленому цимЗаконом. Розпорядження конфіскованим майном та майном, яке не підлягає реалізації, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з доводів позивача, місце перебування конфіскованого автомобіля Нагієву Туралу не відоме ще з 31 жовтня 2016 року часу, коли даний автомобіль був ввезений на територію України. Відповідно до заяви про вчинення злочину від 17.10.2023 року позивач звертався до Головного управління поліції у Львівській області з повідомленням про вчинення злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

Згідно з відповіддю Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області від 18.10.2023 року № 31/13-К-236/Аз на №11-10/2023 від 11.10.2023 року автомобіль CHRYSLER VOYAGER, кузов № НОМЕР_3 , не реєструвався станом на 14.10.2023 року.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією. Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Як вбачається із відзиву на позовну заяву, державним виконавцем 13.12.2023 винесено постанову про розшук майна боржника, яку скеровано для виконання до органів МВС.

З урахуванням того, що відсутні відомості про теперішнє місцезнаходження транспортного засобу, що підлягає конфіскації в дохід держави, здійснюються розшукові заходи транспортного засобу боржника. Тобто станом на момент розгляду справи триває процедура розшуку майна, яке підлягає конфіскації.

Тому суд, з урахуванням наведеного, приходить до переконання про відсутність підстав для повернення виконавчого документу стягувачу, оскільки тривають виконавчі дії у провадженні № № 70430982 щодо розшуку майна боржника, яке підлягає примусовому стягненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України. Відповідно до частини п`ятої вищевказаної статті Закону відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження. Частиною сьомою статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено порядок виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Згідно з абз. 5 пункту 23 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 в редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5 постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Зважаючи на те, що виконавче провадження № 70430982 не завершено, тривають розшукові заходи щодо виявлення транспортного засобу боржника, суд зазначає, що відсутні правові підстави, передбачені ч. 7 вказаної вище статті закону, для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 3 ст. 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За ч. 1 та ч. 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

За ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України).

З урахуванням наведеного, доводи позивача про протиправність бездіяльності відповідача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Посилання позивача на те, що у Регіональному сервісному центрі ГСЦ МВС відсутні відомості про зазначений транспортний засіб, відомості про даний транспортний засіб за весь цей період не були внесені до Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо зареєстрованих транспортних засобів та їх власників, відсутня будь-яка інформація щодо накладання адміністративних штрафів не свідчать про наявність підстав для повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку із відсутністю визначеного виконавчим документом майна у боржника. Наведені позивачем обставини щодо неможливості виконання рішення суду жодним чином не впливають на його обов язок щодо виконання рішення суду.

Враховуючи те, що станом на сьогодні триває процедура з розшуку майна боржника, яке підлягає конфіскації, виконавче провадження з примусового виконання рішення суду не завершено, суд не вбачає законних підстав для повернення виконавчого документа стягувачу та вилучення відомостей з Єдиного реєстру боржників щодо позивача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

У зв`язку із відмовою в позові судові витрати зі сплати судового збору до відшкодування позивачу не підлягають (ст.139 КАС України).

Керуючись ч. 3 ст.243, ст. 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), в інтересах якого діє адвокат Куспись Євгеній Адамович (адреса: Львівська обл., с. Ставчани), до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі Антощука Богдана (79000, м. Львів, пл. Шашкевича, 1, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Львівська митниця (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 24.06.2024 р.

Суддя В.Є. Радченко