Справа № 560/5390/23
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2024-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 560/5390/23

21 червня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про встановлення контролю за виконанням судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 липня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Хмельницькій області щодо не зарахування до стажу державної служби ОСОБА_1 періодів проходження строкової служби у лавах Радянської Армії з 11.05.1977 по 18.05.1980, а також роботи в органах місцевого самоврядування на посаді голови Печеської сільської ради з 04.07.2001 по 12.04.2006 та на посаді старости с. Печеськи Лісогринівецької сільської ради з 24.05.2016 по 24.11.2020.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди проходження строкової служби у лавах Радянської Армії з 11.05.1977 по 18.05.1980, а також роботи в органах місцевого самоврядування на посаді голови Печеської сільської ради з 04.07.2001 року по 12.04.2006 та на посаді старости с. Печеськи Лісогринівецької сільської ради з 24.05.2016 по 24.11.2020.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням в частині відмовлених позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення в цій частині та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 липня 2023 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 28 лютого 2023 року про відмову у переведенні з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 з 20.02.2023 року пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу " № 3723-ХІІ в розмірі 60 відсотків від заробітку зазначеного у довідках Лісогринівецької селищної ради «Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця ( посадовий оклад, вислуга, ранг, надбавка за вислугу років) № 8 від 17.02.2023 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця ( за будь які 60 календарних місяців підряд перед зверненням на пенсію) № 7 від 17.02.2023.

Прийнято в цій частині нову постанову.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 28 лютого 2023 року про відмову у переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести ОСОБА_1 з 20 лютого 2023 на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 №3723-ХІІ, без врахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №7 від 17.02.2023 та №8 від 17.02.2023, виданих Лісогринівецькою селищною радою.

В решті рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 липня 2023 року залишено без змін.

06 травня 2024 року Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року.

Враховуючи, що вирішити питання про встановлення судового контролю за виконанням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року за відсутності матеріалів адміністративної справи не є можливим, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08 травня 2024 року витребувано справу №560/5390/23.

04 червня 2023 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла вказана вище справа.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2024 року розгляд вказаної заяви призначено в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вказана заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Так, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17.

Крім того, за заявою позивача Хмельницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист з примусового виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року.

Так, ч. 8 ст. 382 КАС України визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу, відповідно до якого учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень, а тому позивач не позбавлений можливості звернутися до суду в порядку статті 287 КАС України.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що послідуючі дії відповідача після виконання судового рішення можуть свідчити про наявність нового спору між сторонами і позивач не позбавлений права звернутись до суду за захистом таких своїх прав та інтересів з окремим адміністративним позовом щодо визнання протиправними дій Пенсійного фонду України.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Керуючись ст.ст. 243, 325, 328, 329, 382 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 в порядку ст. 382 КАС України про встановлення судового контролю, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.