Справа № 420/2858/19
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2024-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/2858/19

Перша інстанція суддя Андрухів В.В.,

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року, у справі за адміністративним позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання привести об`єкт самочинного будівництва у первісний стан, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідність до договору дарування № 517 від 08 липня 2017 року та технічного паспорта станом на 04 червня 2015 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позивних вимог, так як апелянтом, до ухвалення рішення суду першої інстанції фактично виконано вимоги Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, шляхом реєстрації 27 травня 2019 року повідомлення про початок будівельних робіт та реєстрації декларації про готовність об`єкта да експлуатації від 12 липня 2019 року, а як наслідок шляхом внесення змін до Реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, апелянт зазначає, що спірний об`єкт будівництва не порушує прав третіх осіб, а як наслідок відсутні правові підстави для приведення його до первісного стану.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 липня 2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лукинюк К.П. посвідчено договір дарування № 517, відповідно до якого ОСОБА_2 (дарувальник) передав безоплатно у власність ОСОБА_1 (обдарована), а обдарована прийняла у дар 3/50 часток домоволодіння, під номером АДРЕСА_1 , який в цілому складається з чотирьох кам`яних житлових будівників, означених в систематичному плані під літерами «А», «Б», «В», «Г», житловою площею 125,5 кв.м, та надвірних споруд № «Д , Е, З, Л» - сараї, «К, Ю» - гаражі, «Н» - вбиральня, «Т, F» - душові, «Х» - навіс, «Я» - літня кухня, №2-11 огорожа, І,ІІ мостіння, яке розташоване на земельній ділянці, розміром 1820 кв.м, що знаходиться у користуванні Дарувальника (а.с. 54-57).

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 липня 2017 року, ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , є власником 3/50 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 на підставі вищевказаного договору дарування (а.с. 58).

При цьому, 26 липня 2018 року до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (далі за текстом - Управління ДАБК ОМР) надійшла заява від ОСОБА_3 про прийняття законних мір до ОСОБА_4 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , щодо незаконного розширення помешкання способом розбудови (а.с. 14).

В свою чергу, 07 серпня 2018 року ІНФОРМАЦІЯ_1 видано направлення №001009 для проведення позапланової перевірки на «Реконструкція домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 » щодо дотримання суб`єктом господарювання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил, зі строком дії з 07 серпня 2018 року до 15 серпня 2018 року (а.с. 16).

За результатами перевірки відповідачем складено Акт за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт від 15 серпня 2018 року №001009, яким встановлено, що ОСОБА_1 виконала реконструкцію житлового будинку (літ. Г відповідно до наданого технічного паспорту) шляхом прибудови нових приміщень і об`єднання їх з існуючими раніше приміщеннями будинку за адресою: АДРЕСА_1 , без отримання права на виконання будівельних робіт, чим порушено п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 1 ч.2, ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та абз. 2 п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ №466 від 13.04.2011 року (а.с. 17-37).

Крім того, 15 серпня 2018 року Управлінням ДАБК ОМР, відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23 травня 2011 року № 553, ОСОБА_1 видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким висунуто вимогу усунути порушення вимог містобудівного законодавства у терміни до 15 жовтня 2018 року, шляхом отримання права на виконання будівельних робіт, або привести житловий будинок (літ. Г) у відповідність до договору дарування №5 17 від 08 липня 2017 року та технічного паспорту станом на 04 червня 2015 року (а.с. 43-46).

Згодом, 13 лютого 2019 року ІНФОРМАЦІЯ_1 видано направлення № 000341 для здійснення позапланової перевірки на «Реконструкція домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 » щодо дотримання суб`єктом господарювання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил, зі строком дії з 19 лютого 2019 року до 27 лютого 2019 року (а.с. 81).

За результатами перевірки відповідачем складено Акт за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 27 лютого 2019 року № 000341, яким встановлено, що ОСОБА_1 не виконано вимоги припису Управління № 468/18 від 15 серпня 2018 року, а саме: не отримано право на виконання будівельних робіт, або не приведено житловий будинок (літ. Г) у відповідність до договору дарування №517 від 08 липня 2017 року та технічного паспорту станом на 04 червня 2015 року, за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушено п.п. «а» п.3 ч.3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.п. 3 п.11 Постанови КМУ №553 від 23 травня 2011 року «Про затвердження здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (а.с. 82-99).

Крім того, вищевказані порушення стали підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як відповідачем не усунуто виявлених порушень містобудівного законодавства у межах встановлених строків, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ч. 2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно ч. 7 ст. 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Колегією суддів встановлено, що Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання привести об`єкт самочинного будівництва у первісний стан, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, у межах спірних правовідносин, суб`єктом владних повноважень, за наслідком проведення перевірки спірного об`єкта будівництва у серпні 2018 року встановлено, що ОСОБА_1 проведено реконструкцію належного їй об`єкту нерухомості без отримання та реєстрації необхідних дозвільних документів.

При цьому, з метою усунення виявлених порушень відповідачу видано припис про усунення виявлених порушень від 15 серпня 2019 року, який не виконано у встановлені строки, що підтверджується актом проведення повторного заходу державного архітектурно-будівельного контролю від 19 лютого 2019 року.

Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог контролюючого органу у межах доводів та вимог апеляційної скаргу відповідача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, як встановлено контролюючим органом у ході проведених заходів державного контролю, відповідачем не реєструвалось необхідних дозвільних робіт на проведення будівельних робіт за відповідною адресою до початку проведення спірного будівництва.

В свою чергу, з даним адміністративним позовом Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулось до суду 10 травня 2019 року.

Між тим, як вбачається із зібраних матеріалів у справі, 27 травня 20219 року відповідачем зареєстровано в Управлінні Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради повідомлення про початок будівельних робіт, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

При цьому, прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта здійснено 12 липня 20219 року шляхом реєстрації Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Вказані обставини також підтверджуються наданим до суду витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

З іншого боку, з матеріалів справи не вбачається, що про вказані обставини прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради повідомляло суд першої інстанції до ухвалення рішення 26 грудня 2019 року

Крім того, колегія суддів зазначає, що на стадії апеляційного розгляду даної справи суб`єктом владних повноважень не спростовано зазначених обставин.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що належний йому об`єкт нерухомості, за наслідком проведення зазначених вище дій, не можна вважати об`єктом самочинного будівництва, а тому відсутні правові підстави для приведення його до первісного (попереднього) стану.

В свою чергу, щодо розподілу понесених позивачем судових витрат, колегія суддів зазначає, що згідно ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В даному випадку, на користь відповідача підлягають стягненню з Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради понесені ним судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг, загальним розміром 5565,50 грн (2881,50 грн + 2684,00 грн).

Крім того, згідно ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що за наслідком розгляду адміністративної справи, суд не зобов`язаний стягувати на користь позивача усі задокументовані ним судові витрати, а має керуватись принципом розумності та співмірності при визначенні суми таких витрат.

В свою чергу, враховуючи складність даної справи, колегія суддів зазначає, що визначена в додаткових угодах № 1 та № 2 до договору № 23/23 про надання правничої допомоги від 13 червня 2023 року, вартість послуг адвоката на рівні 22 500,00 грн є значно завищеною, так як вона не відповідає складності даної справи.

Крім того, колегія суддів наголошує на відсутності в наданих документах розрахунку часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також доказів оплати відповідних послуг.

З іншого боку, враховуючи складність даної справи, кількість зібраних в матеріалах справи документів, складених адвокатом, колегія суддів вважає, що на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, загальним розміром 4 000,00 грн.

Між тим, враховуючи допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи, колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення з ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року скасувати, з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії.

Стягнути з Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (; адреса: 65009, Україна, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Черняховського, будинок, 6) на користь ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_3 ) понесені судові витрати, загальним розміром 9565 (девять тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) грн 50 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян