Справа № 601/1229/24
Суддя: Черніцька І. М.
Дата ухвалення: 2024-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2024Справа №601/1229/24

21 червня 2024 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

-головуючої судді Черніцької І.М.

-за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

-з участю: представника позивача (в режимі відеоконференції) адвоката Мацея А.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2024 року позивач ОСОБА_1 , за допомогою засобів поштового зв`язку, звернулася до Кременецького районного суду Тернопільської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №619371 від 04 вересня 2023 року, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 04 вересня 2023 року винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Згідно оскаржуваної постанови, 04 вересня 2023 року близько 07 год 35 хв. вона, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz Vito», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Дубенська у м. Кременець, після зупинки працівниками поліції, не увімкнула аварійну світлову сигналізацію, чим порушила вимоги п. 9.9 (б) ПДР України.

З оскаржуваною постановою вона не погоджується.

Зазначає, що в оскаржуваній постанові у графі «місце вчинення правопорушення» зазначено, що подія мала місце по вул. Дубенська у м. Кременець. Однак, вона не була по вул. Дубенська у м. Кременець 04 вересня 2023 року, зазначеного в оскаржуваній постанові не вчиняла та ПДР не порушувала.

Так, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин, викладених в оскаржуваній постанові, зокрема щодо вчинення нею інкримінованого правопорушення та порушення нею ПДР України.

Крім того, оскаржувана постанова не містить посилання на докази, які б доводили наявність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

Крім того, позивач заявила клопотання про поновлення строку звернення до суду, як такий, що пропущений з поважних причин. Вказала, що оскаржувана постанова на місці розгляду їй не вручалась. При цьому, вона не відмовлялась від одержання постанови. Вказана постанова була надіслана на її адресу місця проживання та вона отримала останню 04 квітня 2024 року звичайним поштовим відправленням.

Посилаючись на наведене, просила поновити строк на звернення до суду.

Ухвалою судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 квітня 2024 року справу передано на розгляд за підсудністю до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

20 травня 2024 року представник відповідача подала відзив на позов. Вказав, що відповідач позов не визнає з наступних підстав.

Зазначив, що 04 вересня 2023 року поліцейським СПД №1 (м. Почаїв) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області Гаркіном Д.Ю. винесено оскаржувану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 грн. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач 04 вересня 2023 року, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz Vito», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Дубенська у м. Кременець, після зупинки працівниками поліції, не увімкнула аварійну світлову сигналізацію, чим порушила вимоги п. 9.9 (б) ПДР України.

Відповідно до акту стирання записів за №4 від 30 грудня 2023 року, відеозаписи здобуті під час винесення оскаржуваної постанови знищені після закінчення терміну їх зберігання, який становить 3 місяців, а тому у зв`язку із надходженням матеріалів позову до ГУНП в Тернопільській області лише 14 травня 2024 року, вказані матеріали у відповідача відсутні.

Зазначила, що позивач порушила ПДР України, а тому оскаржувану постанову винесено працівником поліції в межах повноважень та з дотриманням вимог закону.

Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання позивач не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку.

Присутній в судовому засіданні, в режимі відеоконференції, представник позивача адвокат Мацей А.М. позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо у поданому відзиві просив справу слухати без участі їх представника.

Судом встановлено, що 04 вересня 2023 року інспектором з реагування ПП СПД (м. Почаїв) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції Гроннін Д.Ю. винесена постанова серії БАД №619371 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови встановлено, що 04 вересня 2023 року о 07 год 35 хв. по вул. Дубенська у м. Кременець Кременецького району Тернопільської області, позивач, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz Vito», державний номерний знак НОМЕР_1 , після зупинки працівниками поліції, не увімкнула аварійну світлову сигналізацію, чим порушили вимоги п. 9.9 (б) ПДР України.

Встановлено, що у постанові зазначено про те, що до неї додається фотофіксація, однак фото чи відеоматеріалів представником відповідача не долучено.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Встановлено, що оскаржувана постанова винесена 04 вересня 2023 року. зі змісту вказаної постанови, зокрема з п. 9 «Копію постанови мною отримано» вбачається, що ОСОБА_1 від отримання копії постанови та від підпису відмовилася. У постанові відсутня відмітка про її вручення та отримання позивачем. Докази надсилання позивачу копії оскаржуваної постанови в матеріалах справи відсутні.

У позовній заяві позивач вказала, що копія оскаржуваної постанови на місці події їй не вручалась та вона отримала копію останньої 04 квітня 2024 року засобами поштового зв`язку.

Як вбачається копії конверту листа Кременецького РПВ ГУНП в Тернопільській області, останнє направило на адресу ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови 29 березня 2024 року та вказаний лист отриманий позивачем 04 квітня 2024 року.

Таким чином, судом встановлено, що копію оскаржуваної постанови позивач отримала 04 квітня 2024 року.

Вказані обставини представником відповідача не спростовані.

Із позовом до суду позивач звернулася засобами поштового зв`язку 11 квітня 2024 року.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на оскарження постанови серії БАД №619371 від 04 вересня 2023 року, який такий, що пропущений з поважних причин.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не обґрунтовано належними і достатніми доказами та вказана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Так, встановлено, що причиною накладання працівником поліції на позивача адміністративного стягнення було те, що остання керуючи транспортним засобом, під час зупинки працівниками поліції не увімкнула аварійної світлової сигналізації, чим порушила вимоги п. 9.9 (б) ПДР.

В силу вимог п. 9.1 (ґ) ПДР, попереджувальними сигналами є увімкнення аварійної сигналізації.

Пунктом 9.2 ПДР руху встановлено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до вимог п. 9.9 (б) ПДР, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Положеннями ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Аналіз вищенаведених вимогу Закону свідчить про те, що відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП настає внаслідок порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Враховуючи викладене, порушення позивачем вимог п. 9.9 (б) ПДР України, а саме не увімкнення аварійної світлової сигналізації після зупинки на вимогу поліцейського, не може бути кваліфіковане за ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки в даному випадку відсутній факт порушення позивачем правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку.

При цьому, суд звертає увагу на те, що приписами ст. 125 КУпАП передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених ст. ст. 121 - 128, ч. 1 і 2 ст. 129, ст. ст. 139 і 140 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає, що працівником поліції під час винесення оскаржуваної постанови було невірно кваліфіковано дії позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП, що потягло за собою протиправне притягнення останньої до відповідальності за правопорушення, якого вона не вчиняла.

Крім того, в матеріалах справи, окрім оскаржуваної постанови, відсутні будь-які докази на підтвердження факту порушення позивачем вимог ПДР України, зокрема фото чи відеофіксація вказаного правопорушення.

Як вбачається з акту стирання записів від 30 грудня 2023 року, складеного посадовими особами Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, прийнято рішення про стирання записів з відеореєстраторів та інших носіїв за період з 01 липня 2023 року по 30 листопада 2023 року.

Інших доказів на підтвердження наявності в діях позивача порушення вимог п. 9.9 (б) ПДР України суду не надано.

Сама лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії БАД №619371 від 04 вересня 2023 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття постанови серії БАД №619371 від 04 вересня 2023 року щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, не надано належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення позивачем вказаного правопорушення.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити провадження у справі.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАД №619371 від 04 вересня 2023 року слід скасувати, а провадженні у справі закрити.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №619371 від 04 вересня 2023 року.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №619371 від 04 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 .

Відповідачі: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, вул. Валова, 11, м. Тернопіль, ;

Кременецьке РВП ГУНП в Тернопільській області, вул. Драгоманова, 5, м. Кременець Кременецького району Тернопільської області, .

Повне рішення складено 21 червня 2024 року.

Головуюча І.М. Черніцька