Справа № 400/3329/24
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2024-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2024 р. № 400/3329/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Устинова І.А. розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачівГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008, Головнеого управління Пенсійного фонду України в Луганській області, вул. Шевченка, 9,м. Сєвєродонецьк,Луганська обл., Сєвєродонецький р-н,93404,

провизнання протиправним та скасування рішення №47 від 19.02.2024, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач 2), в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення відповідача 2 № 47 від 19.02.2024 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати відповідача 1 зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи згідно записів трудової книжки з 30.08.1977 по 26.12.1977 в Березнегуватському міжколгоспбуді, з 20.05.1997 по 11.11.2002 у ФОП ОСОБА_2 , а також період навчання з 24.05.1978 по 25.11.1978.

- зобов`язати відповідача 1 повторно розглянути заяву позивача від 31.01.2024 про призначення пенсії за віком.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що йому протиправно відмовлено у зарахуванні до страхового (трудового) стажу періоди роботи, зазначені в трудовій книжці, що призвело до відмови у призначенні пенсії.

Ухвалою від 15.04.2024 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропонував відповідачам надати відзиви на позовну заяву.

Відповідач 1 надав відзив, в якому у задоволенні вимог позивача просив відмовити та зазначив, що заяву позивачки розглянуто за принципом ектериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 47 від 19.02.2024 позивачу правомірно відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового, передбаченого статті 26 Закону № 1058. Страховий стаж позивача 17 років 11 місяців 11 днів. Також, відповідач 1 зазначив, що позивачу правомірно не зараховано до страхового стажу спірні періоди, оскільки у трудовій книжці містяться неточності та виправлення, за період роботи з 01.01.2023 по 31.12.2023 відсутні страхові внески. Щодо навчання, то цей період не зараховано через відсутність інформації про присвоєння кваліфікації.

Відповідач 2 надав до суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що під час розгляду заяви позивача відповідачем 2 встановлено, що у записах трудової книжки щодо спірних періодів містяться неточності та виправлення. Зазначене є порушенням Інструкції та підставою для не зарахування цих періодів до страхового стажу позивачки. Щодо навчання, то цей період не зараховано через відсутність інформації про присвоєння кваліфікації. Страховий стаж позивача 17 років 11 місяців 11 днів. Відтак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 47 від 19.02.2024 позивачу правомірно відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового, передбаченого статті 26 Закону № 1058.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач звернувся 31.01.2024 з заявою до Пенсійного фонду про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058).

Заява позивача розглядалась ГУ ПФУ в Луганській області, яким прийнято рішення № 47 від 19.02.2024 про відмову у призначенні пенсії.

Підстава відмови: відсутність необхідного страхового стажу. Зі змісту зазначеного рішення вбачається, що на час звернення за пенсією за віком, страховий стаж позивачка складає 17 років 11 місяців 11 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком за заявою від 31.01.2024. Також, зазначеним рішенням не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи з 30.08.1977 по 26.12.1977 в Березнегуватському міжколгоспбуді, з 20.05.1997 по 11.11.2002 у ФОП ОСОБА_2 , з 01.10.2023 по 31.12.2023, а також період навчання з 24.05.1978 по 25.11.1978.

Не погоджуючись з відмовою у зарахуванні вказаних періодів до страхового стажу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з наступного.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років. та за наявності страхового стажу з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - 27 років.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону № 1058 у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону № 1058 у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу починаючи з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

Згідно з п. 1 ч. 22 Закону № 1058 відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду поміж іншого для підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, обчислення страхових внесків, визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом, визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12.08.1993 року (далі Постанова № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відмовляючи позивачу у врахуванні спірного стажу, відповідач виходив з наступного: наявна розбіжність між датою звільнення та наказом, а період навчання перетинається з періодом військової служби.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі № 754/14898/15-а.

Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України Про трудові книжки працівників від 27.04.1993 року № 301 (далі Постанова № 301) закріплено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Суд зазначає, що позивач не має нести тягар відповідальності, чи зазнавати негативних наслідків, через порушення порядку/інструкції заповнення трудової книжки, та не засвідчені належним чином виправлення, не можуть бути самостійною підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи згідно із записами у трудовій книжці, які в решті, виконані у відповідності до вимог Інструкції.

Верховний Суд у своїх постановах від 28.02.2018 року у справі № 428/7863/17, від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року у справі № 423/1881/17, від 29.03.2019 року у справі № 548/2056/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Разом з тим, записи у трудовій книжці позивача, їх співставлення між собою не містять протиріч, та у своїй сукупності, підтверджують факт роботи та навчання позивача у спірний період.

Законодавець чітко визначив, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Наявність же відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.

Отже, відповідач протиправно відмовив позивачу у зарахуванні до страхового стажу позивача періодів роботи з 30.08.1977 по 26.12.1977 в Березнегуватському міжколгоспбуді, з 20.05.1997 по 11.11.2002 у ФОП ОСОБА_2 , а також періоду навчання з 24.05.1978 по 25.11.1978.

Також, суд звертає увагу, що у прохальній частині позовної заяви позивач не зазначив про незарахований спірним рішенням відповідача 2 період роботи з 01.10.2023 по 31.12.2023 у Березнегуватській гімназії № 1, однак цю вимогу ним обґрунтовано в позовній заяві та надано докази, тому суд розцінює не зазначення цього періоду в прохальній частині як описку (помилку) і вважає за необхідне дослідити цей період.

Так, період роботи позивача з 01.10.2023 по 31.12.2023 у Березнегуватській гімназії № 1 не зараховано через відсутність інформації щодо сум нарахованої заробітної плати та інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду.

Згідно наданої позивачем до суду довідки Пенсійного фонду України від 19.03.2024 з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування вбачається, що за вказаний період наявні дані про нараховану заробітну плату та сплачені страхові внески. Тому, суд вважає помилковим висновок відповідача 2 про відсутність інформації щодо сум нарахованої заробітної плати та інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду та відповідно необґрунтованими дії щодо не зарахування цього стажу.

Крім того, суд зауважує, що у будь якому випадку не сплата страхових внесків роботодавцем (страхувальником) не може бути підставою для позбавлення соціальної захищеності та пенсійного стажу за спірний період. Відповідальність за невнесення страхових внесків має нести роботодавець, а не робітник.

Таким чином, спірне рішення відповідача 2 про відмову у призначенні пенсії підлягає скасуванню, а спірний стаж зарахуванню. І належним способом відновлення порушеного права позивач є обраний ним спосіб шляхом зобов`язання відповідача 1 повторно розглянути заяву від 31.01.2024 про призначення пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тому позов належить задовольнити.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 КАС України.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн, який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2, оскільки права позивача були порушені саме його рішенням.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,549) Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (вул. Шевченка, 9,м. Сєвєродонецьк,Луганська обл., Сєвєродонецький р-н,931) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області №47 від 19.02.2024 про відмову в призначенні пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївські області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 30.08.1977 по 26.12.1977 в Березнегуватському міжколгоспбуді, з 20.05.1997 по 11.11.2002 у ФОП ОСОБА_2 , з 01.10.2023 по 31.12.2023 у Березнегуватській гімназії № 1, а також період навчання з 24.05.1978 по 25.11.1978у Снігурівській автошколі ДОСААФ.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївські області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 31.01.2024 про призначення пенсії за віком.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (вул. Шевченка, 9,м. Сєвєродонецьк, Луганська обл., Сєвєродонецький р-н,931) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя І. А. Устинов