Справа № 320/10105/21
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Костюк Л.О., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, третя особа: Голова Ради адвокатів Київської області ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, третя особа: Голова Ради адвокатів Київської області ОСОБА_2 , в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 30 червня 2021 року № VІ-016/2021 про скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 10.12.2019 в частині допуску ОСОБА_1 до складення усної частини кваліфікаційного іспиту;

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 30 червня 2021 року № VІ-016/2021 про скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 12.12.2019 в частині затвердження результатів кваліфікаційного іспиту та видачі ОСОБА_1 свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту;

- визнати протиправними дії Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області щодо поширення персональних даних ОСОБА_1 без його згоди шляхом надання Раді адвокатів Київської області копій матеріалів кваліфікаційної справи ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури прийнято за результатами розгляду скарг особи, права якої жодним чином не порушено, оскільки рішення про затвердження результатів кваліфікаційного іспиту та про видачу свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту є актом індивідуальної дії та стосуються виключно прав та інтересів особи, щодо якої вони були прийняті.

Також Позивачем зазначено, що Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Київської області здійснено поширення персональних даних без його згоди шляхом надання Вищій кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури кваліфікаційної справи, яка містить у собі персональні дані Позивача всупереч вимог Закону України «Про захист персональних даних» та мети обробки персональних даних, згоду на яку надано одночасно із поданням заяви про допуск до складання кваліфікаційного іспиту.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 30 червня 2021 року № VІ-016/2021 про скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 10.12.2019 в частині допуску ОСОБА_1 до складення усної частини кваліфікаційного іспиту;

Визнано протиправним та скасовано рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 30 червня 2021 року № VІ-016/2021 про скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 12.12.2019 в частині затвердження результатів кваліфікаційного іспиту та видачі ОСОБА_1 свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту;

Визнано протиправними дії Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області щодо поширення персональних даних ОСОБА_1 без його згоди шляхом надання Раді адвокатів Київської області копій матеріалів кваліфікаційної справи ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з таким судовим рішенням Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Також, не погоджуючись з таким судовим рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Київської області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В апеляційних скаргах Відповідачі посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Апеляційна скарга Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури мотивована тим, що на підставі виявлених порушень, нею було прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Апеляційна скарга Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області обґрунтована тим, що її дії в частині поширення персональних даних Позивача без його згоди шляхом надання Раді адвокатів Київської області копій матеріалів кваліфікаційної справи останнього є правомірними, оскільки вони здійснені відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, затвердженого Рішенням Ради адвокатів України від 4-5 липня 2014 року № 78.

Позивачем подано відзиви на апеляційні скарги Відповідачів, в яких він просить відмовити в задоволенні апеляційних скарг, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 31 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до КДКА Київської області із заявою про допуск до складання кваліфікаційного іспиту для отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

06 грудня 2019 року рішенням КДКА Київської області № 200 допущено ОСОБА_1 до складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на зайняття адвокатською діяльністю.

10 грудня 2019 року рішенням КДКА Київської області № 200 допущено ОСОБА_1 до складання усної частини кваліфікаційного іспиту для набуття права на зайняття адвокатською діяльністю.

Рішенням КДКА Київської області від 12 грудня 2019 року № 200 вирішено затвердити результати складання кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 та видати йому свідоцтво про складання кваліфікаційного іспиту.

12 грудня 2019 року КДКА Київської області видано ОСОБА_1 Свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту.

02.03.2021 за № 15271 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури надійшла скарга Голови Ради адвокатів Київської області ОСОБА_2 на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 10.12.2019 в частині успішного складання письмової частини кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 та допуску до усної частини кваліфікаційного іспиту, та на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 12.12.2019 в частині затвердження результатів складання кваліфікаційного іспиту ОСОБА_1 та в частині видачі ОСОБА_1 свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту.

12 березня 2021 року, за вих. № 431 Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури витребувала у Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області матеріали кваліфікаційної справи ОСОБА_1

26 березня 2021 року Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури від Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області отримано матеріали кваліфікаційної справи ОСОБА_1 .

Рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 30 червня 2021 року № VІ-016/2021 скаргу Голови Ради адвокатів Київської області ОСОБА_2 - задоволено.

Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 10.12.2019 в частині допуску ОСОБА_1 до складення усної частини кваліфікаційного іспиту - скасовано.

Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 12.12.2019 в частині затвердження результатів складання кваліфікаційного іспиту та видачі ОСОБА_1 свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту - скасовано.

Вважаючи протиправним рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 30 червня 2021 року № VІ-016/2021, та вважаючи протиправними дії Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області щодо направлення кваліфікаційної справи та розголошення персональних даних, Позивач звернувся з даним адміністративним позовом до адміністративного суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 10.11.2019 про допуск Позивача до складання усної частини кваліфікаційного іспиту та від 12.12.2019 про затвердження результатів кваліфікаційного іспиту та про видачу Позивачу свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту є актами індивідуальної дії, оскільки не містять загальнообов`язкових правил поведінки, а передбачають індивідуалізовані приписи; не регулюють певний вид суспільних відносин, а спрямовані на припинення та виникнення конкретних правовідносин; не розраховані на багаторазове застосування, а вичерпують дію своїм виконанням, а тому, Скаржник - голова Ради адвокатів Київської області ОСОБА_2 не є та не може бути суб`єктом оскарження вищезазначених рішень, а відтак, у ВКДКА не виникає повноважень на розгляд скарг та, відповідно, прийняття будь-яких рішень за наслідками їх розгляду, окрім як відхилення скарг.

Крім того, з моменту допуску Позивача до складення кваліфікаційного іспиту рішення про допуск Позивача до складення кваліфікаційного іспиту вичерпало свою дію та не підлягало оскарженню, що було додатковою підставою для відхилення скарги.

Також суд першої інстанції вказав, що КДКА Київської області, надаючи до ВКДКА витребувані матеріали кваліфікаційної справи Позивача, на виконання вимог статті 6 Закону України «Про захист персональних даних», зобов`язана була отримати від останнього згоду на обробку його персональних даних.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що дії КДКА Київської області щодо поширення персональних даних Позивача без його згоди шляхом надання ВКДКА кваліфікаційної справи, яка містить у собі персональні дані останнього, не тільки суперечать наведеним вимогам законодавства України, але й порушують його особисті права і інтереси, а тому є протиправними.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI).

Статтею 2 Закону № 5076-VI передбачено, що адвокатура України - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність.

З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Згідно з частиною 1 статті 6 Закону № 5076-VI адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до статті 8 Закону № 5076-VI особа, яка виявила бажання стати адвокатом та відповідає вимогам частин першої та другої статті 6 цього Закону, має право звернутися до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за місцем проживання із заявою про допуск до складення кваліфікаційного іспиту. Порядок допуску до складення кваліфікаційного іспиту та перелік документів, що додаються до заяви, затверджуються Радою адвокатів України.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури перевіряє відповідність особи вимогам, установленим частинами першою та другою статті 6 цього Закону. З метою перевірки повноти та достовірності відомостей, повідомлених особою, яка виявила бажання стати адвокатом, і за наявності письмової згоди такої особи кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури, кваліфікаційна палата або визначений нею член палати можуть звертатися із запитами до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, що зобов`язані не пізніше десяти робочих днів з дня отримання запиту надати необхідну інформацію.

Строк розгляду заяви про допуск до складення кваліфікаційного іспиту не повинен перевищувати тридцяти днів з дня її надходження.

За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури приймає рішення про: допуск особи до кваліфікаційного іспиту; відмову в допуску особи до кваліфікаційного іспиту.

Особі, яка звернулася із заявою про допуск до складення кваліфікаційного іспиту, повідомляється про прийняте рішення письмово протягом трьох днів з дня його прийняття. У разі прийняття рішення про відмову в допуску особи до кваліфікаційного іспиту в рішенні кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури в обов`язковому порядку зазначаються причини такої відмови.

Рішення про відмову в допуску особи до кваліфікаційного іспиту може бути оскаржено до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Згідно з частинами 1, 3, 5 статті 9 Закону № 5076-VI кваліфікаційний іспит є атестуванням особи, яка виявила бажання стати адвокатом.

Особі, яка склала кваліфікаційний іспит, протягом десяти днів з дня складення кваліфікаційного іспиту кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури безоплатно видає свідоцтво про складення кваліфікаційного іспиту.

Особа, яка не склала кваліфікаційний іспит, може протягом тридцяти днів з дня отримання рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури оскаржити його до ВКДКА або до суду, які можуть залишити оскаржуване рішення без змін, або зобов`язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури провести повторний кваліфікаційний іспит у найближчий час проведення таких іспитів.

Частиною 1 статті 36 Закону № 5076-VI передбачено, що право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

Відповідно до частини 1 статті 43 Закону № 5076-VI адвокатське самоврядування ґрунтується на принципах виборності, гласності, обов`язковості для виконання адвокатами рішень органів адвокатського самоврядування, підзвітності, заборони втручання органів адвокатського самоврядування у професійну діяльність адвоката.

Частиною першою статті 46 Закону № 5076-VI передбачено, що організаційними формами адвокатського самоврядування є конференція адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), рада адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Рада адвокатів України, з`їзд адвокатів України.

Згідно з частинами 1, 3 статті 50 Закону № 5076-VI кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури утворюється з метою визначення рівня фахової підготовленості осіб, які виявили намір отримати право на заняття адвокатською діяльністю, та вирішення питань щодо дисциплінарної відповідальності адвокатів.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури діє у складі кваліфікаційної та дисциплінарної палат. Кваліфікаційна палата утворюється у складі не більше дев`яти членів, дисциплінарна - не більше одинадцяти членів палати.

Частиною 5 статті 50 Закону № 5076-VI визначено, що до повноважень кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури належить, зокрема: організація та проведення кваліфікаційних іспитів; прийняття рішень щодо видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту; прийняття рішень про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до частини 8 статті 50 Закону № 5076-VI рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

Згідно з частиною 1 статті 52 Закону № 5076-VI Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури є колегіальним органом, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури.

Відповідно до частини 4 статті 52 Закону № 5076-VI Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури:

- розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури;

- узагальнює дисциплінарну практику кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури;

- виконує інші функції відповідно до цього Закону.

Згідно з частиною 5 статті 52 Закону № 5076-VI Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право:

- залишити скаргу без задоволення, а рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури без змін;

- змінити рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури;

- скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та ухвалити нове рішення;

- направити справу для нового розгляду до відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та зобов`язати кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури вчинити певні дії.

Частиною 7 статті 52 Закону № 5076-VI визначено, що рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури може бути оскаржено до суду протягом тридцяти днів з дня його прийняття.

Установчим документом Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури є положення про Вищу кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури, яке затверджується з`їздом адвокатів України (частина 10 статті 52 Закону № 5076-VI).

Порядок роботи Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі - ВКДКА), її засідань та прийняття рішень з питань, що належать до її повноважень визначено Регламентом Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, затвердженим Рішення Ради адвокатів України від 4-5 липня 2014 року № 78 (далі - Регламент № 78).

Відповідно до пункту 3.39 Регламенту № 78 ВКДКА протягом десяти днів із дня отримання скарги, що відповідає вимогам, які визначені у Положенні про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затвердженому рішенням Ради адвокатів України № 120 від 30.08.2014 (далі - Положення № 120), витребовує матеріали дисциплінарної (кваліфікаційної) справи, у відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури зобов`язана не пізніше десяти календарних днів з дня отримання листа ВКДКА про витребування зазначених матеріалів направити їх до ВКДКА.

Згідно з пунктом 3.29 Регламенту № 78 порушення строку на оскарження рішення КДКА без поважних причин є підставою для відхилення скарги, про що зазначається в рішенні ВКДКА про залишення скарги без задоволення, а рішення без змін.

Відповідно до пункту 3.30 Регламенту № 78 строк на оскарження рішення КДКА, встановлений статтею 50 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», може бути поновлено за рішенням ВКДКА згідно заяви скаржника про поважність причин його пропуску, про що зазначається в протоколі засідання ВКДКА.

Згідно з пунктом 3.36 Регламенту № 78 рішення, постанови ВКДКА викладаються письмово з наведенням мотивів їх прийняття і підписуються головуючим на засіданні ВКДКА та секретарем засідання ВКДКА.

Відповідно до статті 1 Положення № 120 це положення розроблено відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Закону України «Про звернення громадян», Правил адвокатської етики, Регламенту кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону та інших актів законодавства України і Національної асоціації адвокатів України, з метою офіційного тлумачення відповідності поведінки адвокатів вимогам законодавства України про адвокатуру та адвокатську діяльність та етичним стандартам, а також регламентації дисциплінарного провадження стосовно адвокатів.

Відповідно до статті 12 Положення № 120 дисциплінарну справу стосовно адвоката не може бути порушено за заявою (скаргою), що не містить відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку адвоката, а також за анонімною заявою (скаргою).

Згідно зі статтею 15 Положення № 120 заява (скарга), оформлена без дотримання вимог статті 14 цього Положення, повертається заявникові (скаржникові) з відповідним роз`ясненням не пізніше десяти днів від дня її надходження.

Позивачем у відзиві на апеляційну скаргу ВКДКА зазначено, що рішення про допуск Позивача до складання кваліфікаційного іспиту та про затвердження результатів кваліфікаційного іспиту і видачу йому свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту, може бути оскаржене виключно самим Позивачем.

Разом з тим ВКДКА в апеляційній скарзі вважає, що таке оскарження може здійснити будь-яка особа.

Колегія суддів звертає увагу, що індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийнятий) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт дев`ятнадцять частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

За владно-регулятивною природою всі юридичні акти поділяються на правотворчі, правотлумачні (правоінтерпретаційні) та правозастосовні. Нормативно-правові акти належать до правотворчих, а індивідуальні - до правозастосовних.

Так, індивідуально-правові акти, як результати правозастосування, адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише у письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах.

Акт застосування норм права (індивідуальний акт) - індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; вимоги нормативно-правового акта стосуються всіх суб`єктів, які опиняються у нормативно регламентованій ситуації, а акт застосування норм права адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; нормативно-правовий акт регулює певний вид суспільних відносин, а акт застосування норм права - конкретну життєву ситуацію; нормативно-правовий акт діє впродовж тривалого часу та не вичерпує дію фактами його застосування, тоді як дія акта застосування норм права закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зважаючи на наведені вище положення Кодексу адміністративного судочинства України та ознаки, властивості нормативно-правового й індивідуального актів, рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 10.12.2019 про допуск ОСОБА_1 до складання усної частини кваліфікаційного іспиту, та від 12.12.2019 про затвердження результатів кваліфікаційного іспиту та про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту є актами індивідуальної дії, оскільки: не містять загальнообов`язкових правил поведінки, а передбачають індивідуалізовані приписи; не регулюють певний вид суспільних відносин, а спрямовані на припинення та виникнення конкретних правовідносин; не розраховані на багаторазове застосування, а вичерпують дію своїм виконанням.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 640/17408/19, 08 грудня 2022 року у справі № 640/21192/21.

Щодо суб`єкта оскарження індивідуальних актів, Верховним Судом у постанові від 30 березня 2023 року у справі № 640/20588/21 зазначено, що відповідно до приписів статей 8 і 9 Закону № 5076-VI у процедурі допуску особи до складення кваліфікаційного іспиту та визначення рівня її фахової підготовленості до ВКДКА або до суду можуть бути оскаржені рішення КДКА про відмову в допуску особи до складення кваліфікаційного іспиту та про відмову у видачі їй свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту, тоді як оскарження рішень КДКА про допуск особи до складення кваліфікаційного іспиту та про видачу їй свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту цими нормами Закону не передбачено.

Верховний Суд у вказаній справі зазначив, що лише особа, якій відмовлено в допуску до складення кваліфікаційного іспиту або у видачі свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту, вправі оскаржити відповідні рішення КДКА, що створюють для неї негативні наслідки. Натомість рішення КДКА про допуск до складення кваліфікаційного іспиту та про видачу свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту не порушують будь-чиїх прав або інтересів у сфері публічно-правових відносин, що виключає можливість їх оскарження і перегляду.

Таке правове регулювання зумовлене віднесенням рішень КДКА з питань допуску до складення кваліфікаційного іспиту та видачі свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту до індивідуальних актів, які стосуються прав та інтересів визначеної в цих рішеннях особи та дія яких вичерпується їх виконанням.

Таким чином, оскільки рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 10.11.2019 про допуск Позивача до складання усної частини кваліфікаційного іспиту та від 12.12.2019 про затвердження результатів кваліфікаційного іспиту та про видачу Позивачу свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту є актами індивідуальної дії, а Скаржник - Голова Ради адвокатів Київської області ОСОБА_2 не є та не може бути суб`єктом оскарження вищезазначених рішень, у ВКДКА не виникало повноважень на розгляд скарг та, відповідно, прийняття будь-яких рішень за наслідками їх розгляду, окрім як відхилення скарг,

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що враховуючи встановлені порушення ВКДКА під час прийняття скарги на рішення КДКА Київської області та, як наслідок, безпідставне та необґрунтоване прийняття оскаржуваного рішення є самостійною та достатньою підставою для визнання його протиправним та скасування, без дослідження такого рішення по суті, з чим погоджується і колегія суддів.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 14 грудня 2022 року у справі № 140/7522/21, від 24 січня 2023 року у справі № 140/7517/21.

Щодо адміністративного позову в частині визнання протиправними дій Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області щодо поширення персональних даних ОСОБА_1 без його згоди шляхом надання Раді адвокатів Київської області копій матеріалів кваліфікаційної справи ОСОБА_1 , колегія суддів звертає увагу на наступне.

Як вже було зазначено раніше, згідно з пунктом 3.39 Регламенту № 78 ВКДКА протягом десяти днів із дня отримання скарги, що відповідає вимогам, які визначені у Положенні про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затвердженому рішенням Ради адвокатів України № 120 від 30.08.2014 року (з наступними змінами та доповненнями), витребовує матеріали дисциплінарної (кваліфікаційної) справи, у відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури зобов`язана не пізніше десяти календарних днів з дня отримання листа ВКДКА про витребування зазначених матеріалів направити їх до ВКДКА.

Суд першої інстанції задовольняючи адміністративний позов у вказаній частині виходив з того, що КДКА Київської області, надаючи до ВКДКА витребувані матеріали кваліфікаційної справи Позивача, на виконання вимог статті 6 Закону України «Про захист персональних даних», зобов`язана була отримати від Позивача згоду на обробку його персональних даних, без отримання якої не мала права передавати до ВКДКА персональні дані ОСОБА_1 .

Колегія суддів звертає увагу, що згідно листа від 12 березня 2021 року за вих. № 431 (а.с. 155) Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури (ВКДКА) витребувала у Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області (КДКА Київської області) матеріали кваліфікаційної справи ОСОБА_1

26 березня 2021 року Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури від Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області отримано матеріали кваліфікаційної справи ОСОБА_1 , що підтверджується листом від 22.03.2021 № 311 (а.с. 156).

Відповідно до листа від 20.07.2021 № 1531 (а.с. 163) Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури (ВКДКА) направила Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області матеріали кваліфікаційної справи ОСОБА_1 .

Таким чином, колегія суддів звертає увагу, що матеріалами справи підтверджено направлення Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Київської області на виконання вимог пунктом 3.39 Регламенту № 78 матеріали кваліфікаційної справи Позивача до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (ВКДКА).

Разом з тим, будь-які докази направлення матеріалів кваліфікаційної справи Позивача Раді адвокатів Київської області, в матеріалах даної адміністративної справи відсутні, та такі Сторонами надано не було, а колегією суддів не встановлено.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності підстав для задоволення адміністративного позову у вказаній вище частині.

Позивачем до відзиву на апеляційну скаргу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури додано заяву, в якій він просить притягнути представника Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури - адвоката Козову Яну Сергіївну до відповідальності на підставі статті 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як на підставу задоволення вказаної заяви, Позивач посилається на те, що в апеляційній скарзі адвокат Козова Я.С. наголошує на істотному порушенні судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, про розгляд справи у відсутності апелянта, якого не було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового розгляду (ВКДКА про факт розгляду вказаної справи судом не повідомлялася, будь-яких ухвал, в тому числі, про відкриття провадження, а також матеріалів позову не отримувала).

Проте, згідно письмових матеріалів даної справи (з якими інший представник ВКДКА - адвокат Кудійова О.М. ознайомилась ще до подачі апеляційної скарги), а також долучених Позивачем електронних доказів вбачається, що 10.09.2021 Київським адміністративним судом було направлено на адресу всіх учасників засобами електронної пошти ухвалу про відкриття провадження у даній адміністративній справі та копії позовної заяви зі всіма додатками.

Отже, адвокат Козова Я.С., повідомляючи апеляційний суд про неіснуюче порушення судом першої інстанції норм процесуального права, переслідувала одну єдину мету - змусити апеляційний суд прийняти і витребувати необхідні Козовій Я.С. докази.

Зазначене в сукупності вказує на зловживання представником ВКДКА - адвокатом Козовою Я.С. своїми процесуальними правами, її намагання ввести суд в оману шляхом явного спотворення обставин справи, що також свідчить про її явну неповагу до суду та до Позивача, як до іншого учасника адміністративного процесу.

Щодо зазначеної заяви, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення неповага до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил, - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, диспозиція частини 1 статті 185-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення до об`єктивної сторони вказаного правопорушення відносить наступні діяння:

- злісне ухилення від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача;

- непідкорення зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого;

- порушення порядку під час судового засідання;

- вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил.

Отже, у випадку вчинення будь-яких із вище перелічених дій, суд зобов`язаний ініціювати провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. (стаття 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Отже, підставою для застосування до особи такої міри відповідальності як адміністративне стягнення є встановлений факт протиправної поведінки.

Так, заява Позивача не містить посилань на вчинення представником Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури - адвоката Козовою Я.С. дій, які б підпадали під кваліфікацію за статтею 185-3 КУпАП, а тому підстави для притягнення останньої до відповідальності - відсутні.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, викладені в апеляційних скаргах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційні скарги підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції в частині задоволення адміністративного позову до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області скасуванню, ухваленню в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову у вказаній частині, в іншій частині судове рішення - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області щодо поширення персональних даних ОСОБА_1 без його згоди шляхом надання Раді адвокатів Київської області копій матеріалів кваліфікаційної справи ОСОБА_1 , прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог в даній частині відмовити.

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Л.О. Костюк

О.М. Оксененко