Справа № 460/6648/24
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2024-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
21 червня 2024 року м. Рівне №460/6648/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову по справі за позовом
доВищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури
провизнання протиправним та скасування рішення,
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційної дисциплінарної комісії адвокатури від 23 травня 2024 року №V-016/2024 щодо порушення відносно адвоката ОСОБА_1 дисциплінарної справи.
Одночасно з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Вищої кваліфікаційної дисциплінарної комісії адвокатури від 23 травня 2024 року №V-016/2024 щодо порушення відносно адвоката Хмари М.В. дисциплінарної справи.
Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що позивач не погоджується з правомірністю прийняття відповідачем такого рішення, що зумовило звернення до суду. Заявником вказано про очевидну протиправність оскаржуваного рішення, зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача як адвоката, адже оскаржуване рішення призвело до порушення прав позивача, негативно впливає на її приватне життя, зокрема на її авторитет серед колег та на репутацію для клієнтів, на здійснення незалежної професійної діяльності, права на працю, а також призведе до дострокового розірвання з деякими клієнтами договорів про надання правничої допомоги, що в свою чергу зменшить можливість утримання дітей позивачки.
Відповідно до частини першої статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених позивачем в основу заяви про забезпечення адміністративного позову, суд зазначає наступне.
За приписами частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до частини другої статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Зі змісту наведеної норми вбачається, що підставами для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:
1) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень;
2) очевидними є ознаки порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю;
3) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;
4) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист;
5) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.
За правилами частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Відповідно до частини другої статті 151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
З матеріалів заяви вбачається, що позивач оскаржує рішення рішення Вищої кваліфікаційної дисциплінарної комісії адвокатури від 23 травня 2024 року №V-016/2024 про порушення відносно адвоката ОСОБА_1 дисциплінарної справи.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.
Значення цього інституту забезпечення адміністративного позову в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.
Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.
Обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.
Оцінюючи обґрунтованість заяви про забезпечення позову, суд враховує, що позивачем не наведено обставин та не надано будь-яких доказів до заяви про забезпечення позову, які б свідчили, що виконання рішення у справі у разі задоволення позовних вимог з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача буде ускладеним або неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, а також, що для відновлення таких прав і свобод необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Щодо доводів заявника про «очевидність» ознак протиправності спірного рішення та порушення прав позивача, суд зазначає, що у випадку надання оцінки вказаним доводам суд по суті викладе висновок, який свідчитиме про правову позицію суду наперед, що при розгляді даної заяви про забезпечення позову є неприпустимим і виходить за межі цього правового інституту.
Суд зауважує, що заходи забезпечення позову повинні обиратися з урахуванням дотримання балансу між правами та інтересами позивача, за захистом яких він звернувся, та наслідками впливу таких заходів на права та свободи заінтересованих осіб.
Запропоновані позивачем заходи забезпечення позову за змістом по суті співпадають з предметом позову, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. За таких обставин вжиття заходів забезпечення позову у цій справі стане саме фактичним ухваленням рішення без розгляду справи по суті, що є неприпустимим.
Позивачем також не зазначено, з яких саме обставин вона дійшла висновку що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити захист її прав як адвоката, а також, щодо того, що оскаржуване рішення призвело до порушення прав позивача, негативно впливає на її приватне життя, зокрема на її авторитет серед колег та на репутацію для клієнтів, на здійснення незалежної професійної діяльності, права на працю, а також призведе до дострокового розірвання з деякими клієнтами договорів про надання правничої допомоги, що в свою чергу зменшить можливість утримання дітей.
Суд наголошує, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.
Натомість, вжиття заходів та забезпечення позову, в даному випадку, може свідчити про передчасний висновок суду про протиправність оскаржуваного рішення, що не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову.
Таким чином, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення адміністративного позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У забезпеченні позову в адміністративній справі № 460/6648/24 за заявою ОСОБА_1 від 21 червня 2024 року - відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складений 21 червня 2024 року.

Суддя С.М. Дуляницька