Справа № 120/19573/23
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 червня 2024 р. Справа № 120/19573/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправною, на думку позивача, бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та невиплати грошового забезпечення за період з 12.03.2023 по 04.12.2023 та при звільненні зі служби.

З метою зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити грошове забезпечення за період з 12.03.2023 по 04.12.2023 та при звільненні зі служби, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 03.01.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою 02.02.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України (код ЄДРПОУ - 00034022, пр-кт Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168). Установлено учасникам процесу строк для подання заяв по суті.

Відповідач, скориставшись своїм процесуальним правом, подав відзив на позов. По суті спору відповідач зазначив, що в період з березня 2023 по грудень 2023 року на підставі наявних у військовій частині НОМЕР_1 документів підтверджуючих набуття ОСОБА_1 права на отримання додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, позивачу було нараховано та виплачено додаткову винагороду.

В січні 2024 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.01.2024 року №8 ОСОБА_1 здійснене донарахування грошової винагороди передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 за періоди (доплата за час перебування на стаціонарному лікуванні): з 09.09.2023 по 30.09.2023; 01.10.2023 по 19.10.2023; з 26.10.2023 по 31.10.2023; з 01.11.2023 по 13.11.2023.

Відповідні кошти, а саме у розмірі 194 320,37 грн. (після відрахування податків) були перераховані на особистий картковий рахунок ОСОБА_1 в січні 2024 року.

При звільненні з військової служби позивачу були нараховані та виплачені кошти, а саме, грошове забезпечення по день виключення зі списків військової частини НОМЕР_1 ; грошова компенсація за невикористані 23 дні щорічної основної відпусти за 2022 рік та 13 днів щорічної основної відпусти за 2023 рік; грошова допомога у разі звільнення в розмірі 4% за кожний повний календарний місяць.

Відповідні кошти (після утримання податків 44 729,50 грн.) були перераховані на картковий рахунок ОСОБА_1 в січні 2024 року.

В січні 2024 року до посадових осіб військової частини НОМЕР_1 надійшли документи, які підтверджують набуття права ОСОБА_1 на отримання вищезазначеної винагороди в збільшеному до 100 000,00 грн. на місяць за періоди лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я після тяжкого поранення, після чого фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 здійснені розрахунки за час перебування на стаціонарному лікуванні з 16.04.2023 по 30.04.2023; доплата за час перебування на стаціонарному лікуванні з 16.05.2023 по 31.05.2023; доплата за час перебування на стаціонарному лікуванні з 01.06.2023 по 09.06.2023; доплата за час перебування у відпустці за станом здоров`я з 09.07.2023 по 31.07.2023; доплата за час перебування у відпустці за станом здоров`я з 01.08.2023 по 08.08.2023.

Відповідні періоди та суми, вказує відповідач, були включеними до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2024 року №599, щомісячної заявки для виплати грошового забезпечення за січень та після утримання військового збору будуть перерахованими на картковий рахунок ОСОБА_1 в розмірі 227 399,96 грн до 29.02.2024 року.

Третя особа подала пояснення у яких вказала, що питання щодо виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану, то відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.01.2024 № 8 Позивачу здійснено донарахування додаткової винагороди до 100 000 гривень в розрахунку на місяць за періоди перебування на стаціонарному лікуванні: з 09.09.2023 по 30.09.2023; з 01.10.2023 по 19.10.2023; з 26.10.2023 по 31.10.2023; з 01.11.2023 по 13.11.2023.

Також, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2024 № 599 Позивачу здійснено донарахування додаткової винагороди до 100 000 гривень в розрахунку на місяць за періоди перебування на стаціонарному лікуванні: з 16.04.2023 по 30.04.2023; з 16.05.2023 по 31.05.2023; з 01.06.2023 по 09.06.2023, та у відпустці за станом здоров`я: з 09.07.2023 по 31.07.2023; з 01.08.2023 по 08.08.2023.

Відтак, на думку представника третьої особи, військова частина НОМЕР_1 вирішила спірні питання щодо виплати додаткової винагороди Позивачу, передбаченої Постановою № 168, тому відповідно до частини восьмої статті 238 КАС України наявні підстави для закриття провадження у справі в цій частині.

З приводу вимоги про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити Позивачу належне грошове забезпечення при звільненні з військової служби представник вважає її безпідставною, оскільки відповідно до відзиву на позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 , при звільненні з військової служби Позивачу було нараховане та виплачено: грошове забезпечення по день виключення зі списків військової частини (пункт 1 Розділу XXXI); грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки (пункт 3 Розділу XXXI); одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби (пункт 4 Розділу XXXIІ).

При цьому, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460, така допомога виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення (без урахування винагород), на яке має право військовослужбовець на день звільнення.

18.06.2024 до суду позивач подав заяву у якій вказав, що донараховані йому кошти в розмірі 227 399,96 грн відповідач не виплатив.

Враховуючи, що розгляд справи по суті розпочався, інших заяв і документів не надходило, а визначений строк для їх подання закінчився, клопотань щодо продовження процесуального строку не надходило, відтак суд розглядає справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову, встановив наступне.

Позивач в період з 27.02.2022 по 04.12.2023 проходив військову службу під час мобілізації. Безпосередньо позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 06.10.2022 по день звільнення, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 16-17).

12.03.2023 під час виконання бойового завдання позивач отримав тяжке поранення, після якого перебував на лікуванні та у відпустці, що підтверджується Довідкою про обставини травми від 18.05.2023, Медичною характеристикою (а.с. 13-15).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.12.2023 позивача звільнено з військової служби за станом здоров`я (а.с. 16-17).

Позивач вважає, що після отримання тяжкого поранення та після звільненні зі служби відповідач не виплатив йому всіх належних сум, тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.92 за № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII від 20.12.91 (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами 2, 3 статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває до цього часу.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнято постанову № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Крім того, Порядком № 260 передбачено ряд виплат при звільненні з військової служби.

Згідно з пунктом 1 та 2 Розділу XXIII Порядку № 260, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.

Військовослужбовцям, звільненим з військової служби, які мали право на грошову допомогу для оздоровлення та не отримали її протягом року, виплата цієї допомоги здійснюється на підставі наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, в якому оголошується про її виплату.

Відповідно до пункту 1 та 2 Розділу XXXI Порядку № 260, грошове забезпечення у разі звільнення з військової служби виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі грошового забезпечення, передбаченого для займаної посади з дня одержання військовою частиною наказу чи письмового повідомлення про звільнення до дня виключення наказом зі списків особового складу включно, але не більше ніж до дня здавання справ та посади (в межах установлених Міністром оборони України строків) або до дня закінчення щорічної відпустки, яка надається після здавання справ та посади.

Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які на день звільнення з військової служби перебувають на лікуванні в лікарняному закладі чи у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, грошове забезпечення виплачується до дня повернення до місця служби включно, але не більше загального терміну перебування на лікуванні в лікарняних закладах, а тим, які перебувають у щорічній основній чи додатковій відпустці, - до дня закінчення відпустки включно.

Грошове забезпечення військовослужбовцям, які не здали до вибуття на лікування або у відпустку справи та посаду, виплачується також за період здавання справ та посади в межах установлених строків.

Грошове забезпечення військовослужбовцям, які не використали до вибуття на лікування щорічну основну відпустку, виплачується за час такої відпустки.

Разом з цим, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (пункт 1 Розділу XXXII Порядку № 260 в редакції чинній да час спірних правовідносин).

Відтак, враховуючи зазначене, позивач має право на виплату йому грошового забезпечення, в тому числі додаткової винагороди, грошового забезпечення при звільненні, одноразової грошової допомоги, грошової допомогу на оздоровлення за спірний період, а також додаткової винагороди в збільшеному до 100 000,00 грн. на місяць за періоди лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я після тяжкого поранення.

Із поданого відповідачем відзиву встановлено, що на підставі наявних у військової частини НОМЕР_1 документів позивачу було нараховано та виплачено додаткову винагороду у наступних розмірах:

- з 01.03.2023 року по 31.03.2023 98500,00 грн;

- з 01.04.2023 року по 15.04.2023 49250,00 грн;

- з 01.05.2023 року по 15.05.2023 49137,10 грн;

- з 10.06.2023 року по 30.06.2023 70000,00 грн;

- з 01.07.2023 року по 08.07.2023 25806,45 грн;

- з 09.08.2023 року по 31.08.2023 73906,35 грн;

- з 01.09.2023 року по 08.09.2023 26373,34 грн;

- з 01.10.2023 року по 31.10.2023 0, 00 грн;

- з 14.11.2023 року по 14.11.2023 985,00 грн;

- з 04.12.2023 року по 04.12.2023 953,22 грн.

В січні 2024 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.01.2024 року № 8 ОСОБА_1 здійснене донарахування грошової винагороди передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 за періоди (доплата за час перебування на стаціонарному лікуванні): з 09.09.2023 по 30.09.2023; 01.10.2023 по 19.10.2023; з 26.10.2023 по 31.10.2023; з 01.11.2023 по 13.11.2023.

Відповідні кошти, а саме у розмірі 194 320,37 грн. (після відрахування податків) були перераховані на особистий картковий рахунок ОСОБА_1 в січні 2024 року.

При звільненні з військової служби позивачу були нараховані та виплачені кошти, а саме, грошове забезпечення по день виключення зі списків військової частини НОМЕР_1 ; грошова компенсація за невикористані 23 дні щорічної основної відпусти за 2022 рік та 13 днів щорічної основної відпусти за 2023 рік; грошова допомога у разі звільнення в розмірі 4% за кожний повний календарний місяць.

Відповідні кошти (після утримання податків 44 729,50 грн.) були перераховані на картковий рахунок ОСОБА_1 в січні 2024 року.

В січні 2024 року до посадових осіб військової частини НОМЕР_1 надійшли документи, які підтверджують набуття права ОСОБА_1 на отримання вищезазначеної винагороди в збільшеному до 100 000,00 грн. на місяць за періоди лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я після тяжкого поранення, після чого фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 здійснені розрахунки за час перебування на стаціонарному лікуванні з 16.04.2023 по 30.04.2023; доплата за час перебування на стаціонарному лікуванні з 16.05.2023 по 31.05.2023; доплата за час перебування на стаціонарному лікуванні з 01.06.2023 по 09.06.2023; доплата за час перебування у відпустці за станом здоров`я з 09.07.2023 по 31.07.2023; доплата за час перебування у відпустці за станом здоров`я з 01.08.2023 по 08.08.2023.

Відповідні періоди та суми, вказує відповідач, були включеними до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2024 року №599, щомісячної заявки для виплати грошового забезпечення за січень та після утримання військового збору будуть перерахованими на картковий рахунок ОСОБА_1 в розмірі 227 399,96 грн до 29.02.2024 року.

Однак, вказані кошти позивачу залишаються невиплаченими, що підтверджується заявою ОСОБА_1 від 14.06.2024. Натомість відповідач доказів щодо виплати позивачу цих коштів суду не надав.

Враховуючи, що станом на час розгляду справи, військовою частиною НОМЕР_1 не проведено повного розрахунку з позивачем в частині виплати грошової винагороди за періоди лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я після тяжкого поранення, суд вважає, що належним способом захистом порушених прав та інтересів позивача є зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вказане грошове забезпечення за час перебування позивача на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я.

Також відсутні відомості про нараховані та виплачені кошти позивачу за період з 20-25 жовтня 2023 та з 15-30 листопада 2023.

При цьому, вирішуючи спір суд враховує, що грошове забезпечення по день виключення зі списків військової частини НОМЕР_1 ; грошова компенсація за невикористані 23 дні щорічної основної відпусти за 2022 рік та 13 днів щорічної основної відпусти за 2023 рік; грошова допомога у разі звільнення в розмірі 4% за кожний повний календарний місяць, позивачу виплачені. Також частково виплачена грошова винагорода передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 за періоди (доплата за час перебування на стаціонарному лікуванні): з 09.09.2023 по 30.09.2023; 01.10.2023 по 19.10.2023; з 26.10.2023 по 31.10.2023; з 01.11.2023 по 13.11.2023.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки розрахунок із позивачем відповідач провів частково.

Щодо аргументів представника третьої особи про те, що військова частина НОМЕР_1 вирішила спірні питання щодо виплати додаткової винагороди Позивачу, передбаченої Постановою № 168, тому відповідно до частини восьмої статті 238 КАС України наявні підстави для закриття провадження у справі в цій частині, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Однак, нараховані позивачу кошти за періоди лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я після тяжкого поранення позивачу залишаються невиплаченими, тому відсутні підстави стверджувати про повне виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваного порушення, а відтак підстав для закриття провадження у справі немає.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини дають підстави для висновку, що позов належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд ураховує, що позивач відповідно до статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, а відтак присудження такого на користь останнього не передбачено.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі грошового забезпечення ОСОБА_1 за періоди лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я після тяжкого поранення.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення в повному обсязі за періоди лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я після тяжкого поранення.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 );

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 );

Третя особа: Міністерство оборони України (код ЄДРПОУ - 00034022, пр-кт Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168).

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна