Справа № 420/10232/24
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2024-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення від 31 січня 2024 року інспектора прикордонної служби впс ІНФОРМАЦІЯ_1 головного сержанта ОСОБА_2 Про відмову в перетині державного кордону України, яким заборонено громадянину Республіки Молдова ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), паспорт НОМЕР_2 , виданий 27.07.2021 року, перетинати державний кордон України терміном на 10 років до 24.08.2036.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що коли дізнався, що має несплачений штраф, відразу 18.09.2023 його сплатив, але відділом адміністративної практики Управління патрульної поліції в Житомирській області НПУ було надіслано до Управління ДМС України у Житомирській області повідомлення про зняття заборони в`їзду в Україну громадянину Республіки Молдова ОСОБА_3 лише 05.02.2024, тобто через 4 місяці і 17 днів. При перетині кордону 31.01.2024 року інспектором прикордонної служби прийнято рішення про заборону перетину кордону, винесено постанову про накладення штрафу та прийнято рішення про заборону в`їзду в Україну на 10 років, у зв`язку з тим, що є рішення про заборону в`їзду. Позивачем сплачено штраф та в подальшому він звернувся щодо скасування заборони в`їзду, проте йому було відмовлено. При цьому, рішення відповідача не відповідає вимогам Інструкції № 1235, а відмітка у паспорті містить штамп « 10», без зазначення днів, місяців, років. Таким чином, рішення є незрозумілим, на якій підставі позивачу заборонено в`їзд в Україну.

Від представника відповідача НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що рішення про відмову в перетинанні державного кордону України від 31.01.2024 стосовно позивача прийняте уповноваженою особою відповідно до законодавства України. При цьому, при проходженні прикордонного контролю 31.01.2024 позивачем в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення "Паланка Маяки - Удобне" спрацювала бази даних системи " Гарт-1" та в паспортному документі позивача була відмітка про заборону в`їзду в Україну терміном на три роки. Відповідно до відомостей бази даних системи "Гарт-1" позивачу заборонено в`їзд в Україну на три роки за дорученням управління Державної міграційної служби України в Житомирській області. Тобто, станом на 31.01.2024 заборона на в`їзд в Україну терміном три роки не була скасована, що підтверджується листом УДМС в Житомирській області від 27.02.2024, в якому зазначено, що тільки 05.02.2024 до Головного центру обробки спеціальної інформації Держприкордонслужби України направлений лист про відкликання доручення заборони в`їзду в Україну позивачу. Відповідно до частини 3 статті 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» у разі невиконання рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства забороняється подальший в`їзд в Україну на десять років, що додається до частини строку заборони в`їзду в Україну, який не сплив до моменту прийняття повторного рішення про заборону в`їзду в Україну. У зв`язку із умисним невиконанням рішення УДМС в Житомирській області про заборону в`їзду в Україну, відносно позивача прийняте рішення про заборону в`їзду в Україну терміном на 10 (десять) років.

Ухвалою суду від 22 квітня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

31 січня 2024 року старшим прикордонних нарядів в ППР «Паланка-Маяки-Удобне» ОСОБА_5 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 175051, якою на громадянина Республіки Молдова ОСОБА_6 накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 203-1 КУпАП (а.с. 14-15).

31 січня 2024 року інспектором прикордонної служби впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » головним сержантом ОСОБА_7 щодо громадянина Республіки Молдова ОСОБА_6 прийнято рішення про відмову в перетині державного кордону України (а.с. 12-13).

Не погодившись із прийнятим рішенням про відмову в перетині державного кордону України позивач звернувся до суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Правові основи здійснення прикордонного контролю, порядок його здійснення, умови перетинання державного кордону України визначає Закон України «Про прикордонний контроль».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про прикордонний контроль» прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів. Прикордонний контроль здійснюється з метою протидії незаконному переміщенню осіб через державний кордон, незаконній міграції, торгівлі людьми, а також незаконному переміщенню зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених до переміщення через державний кордон.

Прикордонний контроль включає: 1) перевірку документів; 2) огляд осіб, транспортних засобів, вантажів; 3) виконання доручень уповноважених державних органів України; 4) перевірку виконання іноземцями, особами без громадянства умов перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну, виїзду з України та транзитного проїзду територією України; 5) реєстрацію іноземців, осіб без громадянства та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон; 6) перевірку автомобільних транспортних засобів з метою виявлення викрадених.

Згідно ст. 8 Закону України «Про прикордонний контроль» уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України надають іноземцю, особі без громадянства дозвіл на перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну за умови: 1) наявності в нього дійсного паспортного документа; 2) відсутності щодо нього рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в Україну; 3) наявності в нього в`їзної візи, якщо інше не передбачено законодавством України; 4) підтвердження мети запланованого перебування; 5) наявності достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування і для повернення до держави походження або транзиту до третьої держави або наявності в нього можливості отримати достатнє фінансове забезпечення в законний спосіб на території України - для громадянина держави, включеної до переліку держав, затвердженого Кабінетом Міністрів України, та особи без громадянства, яка постійно проживає у державі, включеній до такого переліку; 6) виконання ним вимог щодо строків перебування в Україні.

Іноземцям, особам без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам в`їзду в Україну, відмовляється у перетинанні державного кордону в порядку, встановленому статтею 14 цього Закону.

Недотримання іноземцем, особою без громадянства умов перетинання державного кордону на в`їзд в Україну не перешкоджає можливості розгляду в установленому законом порядку питання щодо надання йому притулку чи визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про прикордонний контроль» прикордонний контроль іноземців та осіб без громадянства під час в`їзду в Україну здійснюється за процедурами контролю першої лінії, а у передбачених цим Законом випадках - також за процедурою контролю другої лінії. Процедура здійснення контролю першої лінії передбачає проведення перевірки: 1) паспортного документа з метою встановлення його дійсності, наявності відповідно до вимог законодавства посвідки на постійне проживання чи візи; 2) наявності чи відсутності у базах даних Державної прикордонної служби України інформації про заборону в`їзду в Україну та про доручення правоохоронних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон; 3) відміток про перетинання державного кордону в паспортному документі іноземця або особи без громадянства.

Згідно ст. 14 Закону України «Про прикордонний контроль» іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

Механізм надання Держприкордонслужбі та виконання нею доручень уповноважених державних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон (далі - доручення) визначає Порядок надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень уповноважених державних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2013 р. № 280.

Згідно п. 2-5 Порядку № 280 уповноважені державні органи під час надання, а Держприкордонслужба під час виконання доручень керуються Конституцією та законами України і цим Порядком. Доручення Держприкордонслужбі надаються уповноваженими державними органами відповідно до їх компетенції та за наявності підстав, визначених законом. Доручення надсилаються на адресу органу Держприкордонслужби, визначеного Адміністрацією Держприкордонслужби (далі - орган Держприкордонслужби). Уповноважені державні органи можуть надавати доручення щодо, зокрема, заборони в`їзду в Україну іноземців та осіб без громадянства протягом строку, встановленого уповноваженим державним органом.

Відповідно до п. 12, 13 Порядку № 280 доручення, що надійшли до органу Держприкордонслужби, беруться ним на контроль не пізніше наступного дня після їх надходження. Доручення беруться на контроль на строк, зазначений у дорученні, з дня надходження до органу Держприкордонслужби. Доручення, що надаються згідно з абзацом другоим пункту 5 цього Порядку, беруться на контроль не більш як на строк, визначений у Законі України «Прправовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно п. 16, 17, 19, 20 Порядку № 280 доручення достроково знімається з контролю органом Держприкордонслужби у разі надходження повідомлення про його відкликання за підписом посадової особи, яка підписала доручення, або посадової особи вищого рівня, зазначеної у пунктах 6 і 7 цього Порядку, або коли протягом п`яти діб до органу Держприкордонслужби не надійшов оригінал доручення, поданого згідно з пунктом 11 цього Порядку.

Виконання доручень здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби під час проведення перевірки документів осіб на право в`їзду в Україну або виїзду з України.

Порядок дій уповноважених службових осіб Держприкордонслужби у разі виявлення в пунктах пропуску через державний кордон осіб, стосовно яких надано доручення, та порядок взаємодії органів охорони державного кордону з уповноваженими державними органами, які надали доручення, визначаються законодавством.

У разі відмови особі у перетинанні державного кордону у зв`язку з виконанням доручення, наданого згідно з абзацами другим-третім пункту 5 цього Порядку, уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону оформляється відповідно до статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль» рішення про відмову у перетинанні державного кордону.

З метою визначення алгоритму взаємодії органів охорони державного кордону з уповноваженими державними органами, забезпечення оперативності й злагодженості дій їх підрозділів та посадових осіб під час виконання наданих ними доручень у пунктах пропуску через державний кордон та контрольних пунктах в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї (далі - пункт пропуску) розроблено Порядок дій уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України в разі виявлення в пунктах пропуску через державний кордон України та контрольних пунктах в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї осіб, стосовно яких надано доручення, та порядок взаємодії органів охорони державного кордону з уповноваженими державними органами, які надали доручення, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.06.2017 № 535.

Відповідно до п. 2-4, 6 розділу І Порядку № 535 доручення надсилаються до Головного центру обробки спеціальної інформації Держприкордонслужби (далі - Головний центр) та беруться до виконання відповідно до Порядку надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень уповноважених державних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2013 року № 280.

Обробка інформації (уведення, записування, зчитування, зберігання, знищення, приймання, передавання) та формування баз даних відомостей про осіб, стосовно яких є доручення (далі - оперативні бази даних), здійснюються тільки з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи прикордонного контролю «Гарт-1» Державної прикордонної служби України (далі - система «Гарт-1»), яка функціонує відповідно до Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему прикордонного контролю «Гарт-1» Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 вересня 2008 року № 810, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 листопада 2008 року за № 1086/15777.

Відомості про особу вводяться для перевірки наявності чи відсутності інформації за оперативними базами даних системи «Гарт-1» уповноваженою службовою особою Держприкордонслужби з паспортних документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства із застосуванням приладів для автоматичного зчитування машинозчитуваної зони паспортних документів (паспортрідерів), у тому числі й з електронних чипів, що містять інформацію про власника, зокрема й інформацію про його біометричні дані, а в разі відсутності таких приладів чи даних у машинозчитуваній зоні - уручну.

Перевірка наявності чи відсутності інформації за оперативними базами даних системи «Гарт-1» здійснюється уповноваженою службовою особою Держприкордонслужби, яка в установленому порядку призначена і несе службу в прикордонному наряді «Перевірка документів», з використанням автоматизованих робочих місць «Інспектор» (далі - АРМ «Інспектор») програмно-технічних комплексів автоматизації прикордонного контролю «Гарт-1/П» системи «Гарт-1» під час прикордонного контролю.

Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку № 535 у разі збігу інформації про особу, яка перетинає державний кордон або виїжджає з тимчасово окупованої території України, з інформацією, що зберігається в оперативних базах даних системи «Гарт-1» за індексом «Д», уповноважені службові особи Держприкордонслужби виконують такі дії:

1) інспектор прикордонної служби, що здійснює перевірку паспортних документів: доповідає старшому зміни прикордонних нарядів або старшому прикордонних нарядів у пункті пропуску (далі - старший прикордонних нарядів) про виявлення особи, якій заборонено в`їзд в Україну; передає старшому прикордонних нарядів паспортний документ особи та не пропускає її через державний кордон або через межу тимчасово окупованої території України;

2) старший прикордонних нарядів, зокрема, відмовляє такій особі у перетинанні державного кордону або у виїзді з тимчасово окупованої території України, про що виносить рішення про відмову в перетинанні державного кордону в порядку, визначеному статтею 14 Закону України «Про прикордонний контроль», або рішення про відмову особі у в`їзді на тимчасово окуповану територію України або виїзді з неї, форму якого наведено в додатку 4 до Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року № 367 (зі змінами); у разі відсутності в паспортному документі іноземця чи особи без громадянства відмітки уповноваженого державного органу про заборону в`їзду в Україну проставляє таку відмітку із зазначенням терміну, указаного в оперативних базах даних.

Порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України (далі - орган охорони державного кордону) рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства (далі іноземець) визначає Інструкція про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затверджена Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.12.2011 № 946.

Згідно п. 2.1, 2.3 Інструкції № 946 рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцю (далі - рішення про заборону в`їзду в Україну) приймається органом охорони державного кордону в разі, зокрема, якщо іноземець не виконав рішення уповноваженого державного органу про заборону в`їзду в Україну. Рішення про заборону в`їзду в Україну строком на десять років приймається відповідно до частини третьої статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" стосовно іноземців, яких уповноваженою посадовою особою органу (підрозділу) охорони державного кордону притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 203-1Кодексу України про адміністративні правопорушення, за умисне невиконання рішення уповноваженого державного органу про заборону в`їзду в Україну.

Відповідно до п. 3.9 Інструкції № 946 після отримання в установленому порядку від начальника зміни інформації про прийняте уповноваженою посадовою особою рішення старший зміни: оголошує рішення органу охорони державного кордону, мовою якою володіє іноземець; проставляє у паспортному документі іноземця відмітку «Забронено вїзд в України терміном на …» (додаток 3), засвідчує її підписом та печаткою (додаток 4); записує рішення про заборону в`їзду в Україну до журналу обліку іноземців, яким заборонено в`їзд в Україну (додаток 5).

Згідно ст. 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону, або уповноваженим підрозділом Національної поліції України. У разі невиконання рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства забороняється подальший в`їзд в Україну на десять років, що додається до частини строку заборони в`їзду в Україну, який не сплив до моменту прийняття повторного рішення про заборону в`їзду в Україну.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується учасниками справи, що відповідно до абз. 7 ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», п. 3, пп. «г» п. 4 Інструкції про порядок прийняття ДМС України та її територіальними органами рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затвердженою наказом МВС України від 17.12.2013 року № 1235, Управлінням ДМС у Житомирській області 23.08.2023 до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надіслано доручення № 1801.5-4047/18.1-23 про заборону в`їзду в Україну громадянину Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 паспорт НОМЕР_2 , виданий 27.07.2021 року, строк здійснення контролю до 2026 року (а.с. 16).

З оскаржуваного рішення про відмову в перетині державного кордону України від 31.01.2024 року, що громадянину Республіки Молдова ОСОБА_3 відмовлено в перетині кордону з підстав того, що щодо особи є рішення уповноваженого державного органу України про заборону в`їзду в України.

При цьому, згідно листа Управлінням ДМС у Житомирській області від 27.02.2024 року, 05.02.2024 року до управління надійшло повідомлення відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Житомирській області НПУ щодо зняття заборони в`їзду в Україну громадянину Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), оскільки згідно підсистеми «Адмінпрактика - штрафи» інформаційного порталу Національної поліції України, штраф згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, був сплачений. 05.02.2024 УДМС у Житомирській області був направлений лист до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за вихідним № 1801.5-477/18.1-24 про відкликання доручення зборони в`їзду в Україну гр. Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 16-17).

Тобто, станом на дату прийняття оскаржуваного рішення (31.01.2024) доручення заборони в`їзду в Україну гр. Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 було чинним.

За таких підстав, з урахуванням наявності чинного рішення про заборону в`їзду в Україну та доручення Управління ДМС у Житомирській області про заборону в`їзду в Україну громадянину Республіки Молдова ОСОБА_8 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 паспорт НОМЕР_2 , виданий 27.07.2021 року, у посадових осіб прикордонної служби були наявні підстави для прийняття рішення відмову в перетині державного кордону України, відповідно до Закону України «Про прикордонний контроль», Порядку надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень уповноважених державних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2013 р. № 280.

Крім того, враховуючи приписи Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Інструкції про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затвердженої Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.12.2011 № 946, враховуючи притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 203-1 КУпАП, та не виконання позивачем рішення уповноваженого державного органу про заборону в`їзду в Україну, у відповідача були наявні підстави для прийняття щодо громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 рішення про заборону в`їзду в Україну строком на десять років, відповідно до частини третьої статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

При цьому посилання позивача на те, що лист про відкликання доручення заборони в`їзду в Україну гр. Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлено Управлінням ДМС у Житомирській області після спливу 3 місяців з дати сплати штрафу, суд не приймає до уваги, оскільки правомірність дій чи бездіяльності цього Управління ДМС щодо відкликання доручення заборони в`їзду в Україну не є предметом розгляду по даній справі.

При цьому, Верховний Суд в постанові від 29.01.2020 року по справі № 814/1460/16 вказав, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення (вчинення дії, допущення бездіяльності).

Крім того, суд вважає неспроможними посилання позивача на те, що рішення про заборону в`їзду не відповідає вимогам Інструкції № 1235 від 17.12.2013 року, оскільки вказаною інструкцією затверджено порядок прийняття рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства саме Державною міграційною службою України та її територіальними органами, а не Державною прикордонною службою України.

За таких підстав, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення про відмову в перетинанні державного кордону України, прийняте відповідачем правомірно у межах його повноважень, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення від 31 січня 2024 року інспектора прикордонної служби впс ІНФОРМАЦІЯ_1 головного сержанта ОСОБА_2 Про відмову в перетині державного кордону України, яким заборонено громадянину Республіки Молдова ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), паспорт НОМЕР_2 , виданий 27.07.2021 року, перетинати державний кордон України терміном на 10 років до 24.08.2036, в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук

.