Справа № 600/1275/24-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/1275/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 (далі - позивач) звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь військової частини НОМЕР_1 , ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , р/р НОМЕР_4 ) безпідставно набуті ним грошові кошти в сумі 30791 гривню 12 копійок під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідач проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 з 19.03.2023 року. Так, відповідач перебував на лікуванні в КНП ВМР "Вашківецька лікарня реабілітації паліативної допомоги з поліклінічним відділенням" з 01.11.2023 по 29.11.2023. По завершенню лікування відповідач до розташування підрозділу не повернувся та вважається таким, що самовільно залишив військову частину. Позивач зазначає, що у зв`язку із зазначеними обставинами відповідачу безпідставно виплачено грошове забезпечення в сумі 30791,12 грн. Позивач вказує, що оскільки виплата грошового забезпечення відповідачу за зазначений період відбулась через недобросовісні дії відповідача, то наявні підстави для стягнення з нього безпідставно отриманих грошових коштів. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, хоча і був повідомлений належним чином про розгляд справи.

Дослідивши письмові докази судом встановлено наступне.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.03.2023 №81 сержант ОСОБА_1 зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення та призначений гранатометником 1 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти 1 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.04.2023 №112 сержант ОСОБА_1 призначений на посаду командира 2 аеромобільного відділення 2 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти 1 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.05.2023 №144 сержант ОСОБА_1 , враховуючи підпункт 15 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, зарахований в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із довготривалим лікуванням.

У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.11.2023 №343 сержант ОСОБА_1 , який 01.11.2023 вибув на лікування до КНП ВМР "Вашківецька лікарня реабілітації та паліативної допомоги з поліклінічним відділенням".

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.12.2023 №371 сержант ОСОБА_1 станом на 25.12.2023 не прибув до військової частини НОМЕР_1 після закінчення лікування в КНП ВМР "Вашківецька лікарня реабілітації та паліативної допомоги з поліклінічним відділенням".

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 27.12.2023 №3528 було призначено службове розслідування за фактом нез`явлення з лікувального закладу сержанта ОСОБА_1 .

В ході службового розслідування встановлено, що сержант ОСОБА_1 , який закінчив лікування в КНП ВМР "Вашківецька лікарня реабілітації та паліативної допомоги з поліклінічним відділенням" 29.11.2023, на якому перебував з 01.11.2023, по завершенню лікування до військової частини НОМЕР_1 не з`явився, знаходиться поза межами військової частини НОМЕР_1 з 30.11.2023 без законних на те підстав, тобто вчинив самовільне залишення військової частини з метою ухилення від військової служби.

За результатами проведеного службового розслідування, факт самовільного залишення дислокації підрозділу та не прибуття з лікування підтверджено.

Також, в ході проведення службового розслідування встановлено, що в період з 01.11.2023 по 29.11.2023 р. відповідачу неправомірно виплачено кошти на його харчування.

Позивач, вважаючи, що відповідачем безпідставно набуто грошові кошти звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до п.17 ч.1 ст.4 КАС України публічною службою є - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України 25 березня 1992 року № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі - Закон № 2232-XII).

Приписами ч.1 ст. 2 Закону № 2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч. 4 ст.2 Закону № 2232-XII порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до положень ст.1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до позиції Верховного Суду висловленої в постанові від 02.07.2014 у справі № 6-91цс14, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абзацом 2 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

З аналізу ст. ст. 1212, 1215 Цивільного кодексу України та вказаної правової позиції Верховного Суду свідчить про те, що у разі виплати особі без необхідності чи без правової підстави грошової допомоги або якщо відпала підстава для такої виплати, то платнику ці кошти поверненню не підлягають, крім випадків наявності рахункової помилки з боку платника і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, законодавство передбачає виключні випадки поверненню набутих особою платежів, у тому числі, заробітної плати та/або грошового забезпечення, а однією із них є те, що ця виплата є результатом недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" старший за службовим становищем командир (начальник) не рідше одного разу на квартал перевіряє законність і обґрунтованість притягнення осіб до матеріальної відповідальності та розмір сум, які підлягають стягненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано;

Згідно із ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" суд має виходити з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Під час розгляду справи судом встановлено, що заявлені до стягнення кошти є грошовим забезпечення відповідача за період з 01.11.2023 до 29.11.2023.

Матеріалами справи підтверджується, що надлишкові виплати відбулись у зв`язку з невірним обліком відповідача, а тому суд вважає обґрунтованими доводи позивача стосовно того, що нарахування у цей період грошового забезпечення відбулось внаслідок недобросовісності з боку набувача, що за приписами наведених вище норм є підставою для їх повернення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стосовно розподілу судових витрат.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертиз. За відсутності вказаних витрат, суд не вирішує питання про їх стягнення.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь військової частини НОМЕР_1 , ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , р/р НОМЕР_4 ) безпідставно набуті ним грошові кошти в сумі 30791 гривню 12 копійок під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Суддя І.В. Маренич