Справа № 420/15146/24
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ) до Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул. 1-а Сортувальна, 36-Г, м.Одеса, 65102, ), Головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дідур Ігор Миколайович (вул. 1-а Сортувальна, 36-Г, м.Одеса, 65102) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 РНОКПП № НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дії, визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дідур Ігор Миколайович, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 в якому позивач просить суд:

Визнати протиправними дії головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дідура Ігоря Миколайовича щодо безпідставного винесення у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 постанови від 06 травня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 3400 гривень;

визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 06 травня 2024 року, винесену головним державним виконавцем Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дідур Ігорем Миколайовичем, про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 3400 гривень у виконавчому провадженні № НОМЕР_3.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21 липня 2021 року у справі № 752/7784/19 частково задоволено позов ОСОБА_2 про визначення способу її участі у вихованні онуки. 26 червня 2023 року постановою Одеського апеляційного суду рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 липня 2021 року змінено в частині участі у вихованні онуки, а саме: - визначено ОСОБА_2 спосіб її участі у особистому вихованні онуки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом особистих зустрічей (побачень) кожної першої неділі місяця з 12:00 години до 18:00 години поблизу місця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та/або за місцем проживання/знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля у присутності матері ОСОБА_1 до досягнення дитиною десятирічного віку. - встановлено порядок виконання рішення суду шляхом зобов`язання ОСОБА_1 забезпечувати побачення ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної першої неділі місяця з 12:00 години до 18:00 години поблизу місця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та/або за місцем проживання/знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля до досягнення дитиною десятирічного віку. На виконання зазначених рішень 22.01.2024 року Суворовським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист у справі № 752/7784/19. Вказаний виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (виконавче провадження № НОМЕР_3). 06 травня 2024 року (у першу неділю місяця) о 12:00 до адреси проживання ОСОБА_1 прибули - державний виконавець Стоніс Юрій Вікторович, - стягувач ОСОБА_2 , - представник стягувача - ОСОБА_4 , який є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Єлизавета відмовилася від будь-якої комунікації з бабусею і з батьком. Мати знаходилася поряд з наляканою дочкою. Далі за відео зв`язком по телефону ОСОБА_3 повідомила державному виконавцю та всім присутнім, що не хоче нікого бачити і ні на яку зустріч не піде. Судове рішення у справі № 752/7784/19 не містить поради як змусити дитину виконувати це рішення. У зв`язку із незрозумілістю способу виконання судового рішення, представник ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про роз`яснення рішення, зокрема, поставлено питання: - Як зобов`язати/змусити дитину ОСОБА_5 проти її бажання брати участь у побаченнях з бабусею? - Де саме поблизу місця проживання мають перебувати учасники побачення під час зустрічі? - Скільки саме часу між 12:00 та 18:00 годиною має тривати побачення між бабусею та дитиною? - Як змусити дитину ОСОБА_5 проти її бажання з 12:00 до 18:00 сидіти на вулиці з бабусею? Заява поки що не розглянута судом. Викладена історія свідчить, що ОСОБА_1 об`єктивно НЕ МОГЛА 06.05.2024 року о 12:00 забезпечити явку 9-річної ОСОБА_3 на зустріч з бабусею та батьком. Відтак, невиконання рішення відбулося з поважної причини. Проте, 06 травня 2024 року, головний державний виконавець Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дідур Ігор Миколайович у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 виніс Постанову про накладення штрафу, якою накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 3400 гривень. 15.05.2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Голосов Ю.В. в приміщенні Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ознайомився із матеріалами виконавчого провадження № НОМЕР_3, зокрема із текстом оскаржуваної постанови від 06 травня 2024 року. В мотивувальній частині постанови зазначено, що «… При здійснені перевірки виконання рішення суду боржницею - ОСОБА_1 щодо забезпечення побачення у час та місці побачення, визначених рішенням, а саме: 05.05.2024 року (перша неділя квітня місяця) о 12:00 год. у АДРЕСА_3 боржниця - ОСОБА_1 була відсутня за місцем проживання/знаходження, а саме: АДРЕСА_3 та не забезпечила явку дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для особистої зустрічі з ОСОБА_2 . Державним виконавцем відповідно до вимог статті 641 даний факт зафіксований актом державного виконавця 05.05.2024 року у присутності представника стягувача - ОСОБА_4 . …». На підставі викладеного, державний виконавець за невиконання без поважних причин у встановлений строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, а саме: зобов`язання ОСОБА_1 забезпечити побачення ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної першої неділі місяця з 12:00 години до 18:00 години поблизу місяця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленому закону порядком, та/або за місцем проживання/ знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля у присутності матері ОСОБА_1 до досягнення дитиною десятирічного віку вирішив накласти на боржника ОСОБА_1 штраф у розмірі 3400 грн., та зобов`язати ОСОБА_1 виконати рішення суду. ОСОБА_1 не погоджується з цією постановою про накладення штрафу, вважає її безпідставною та незаконною, у зв`язку із чим звернулась до суду.

Ухвалою суду від 22.05.2024 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст.268-272, 287 КАС України.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вимоги позивача, викладені в позовній заяві, не визнає повністю з наступних причин: Згідно даних АСВП на виконанні у Суворовському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 752/7784/19 виданої Суворовським районним судом м. Одеси від 22.01.2024 р. про зобов`язання ОСОБА_1 забезпечувати побачення ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної першої неділі місяця з 12:00 год до 18:00 год. поблизу місця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленого законом порядку, та/або за місце проживання/ знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля до досягнення дитиною 10-ти річного віку. 07.02.2024 р. за заявою стягувача, яка надійшла на адресу відділу 06.02.2024 р., державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого, постанову про стягнення виконавчого збору, та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, які направлено сторонам виконавчого провадження для ознайомлення, за вихідним номером 37964. 29.02.2024 р. на електронну адресу відділу надійшло пояснення від адвоката Каращенко Ю.В., яка діяла в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру на надання правничої допомоги від 12.12.2023 р., згідно з поясненням, ОСОБА_1 отримала постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 та не має РНОКПП, що підтверджується довідкою з ГУ ДПС в Одеській обл. від 07.02.2024 р. Того ж дня, від представника ОСОБА_1 на електронну адресу відділу надійшло клопотання про відкладення виконавчих дій у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_6 перебуває у відпустці за межами м. Одеси (Закарпатська обл), з копією довідки про бронювання будиночку для проживання з 01.03.2024 по 30.03.2024 р. 01.03.2024 р. головним державним виконавцем Серебряковою Г.В. розглянуто клопотання та керуючись ст. 32 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій до 14.03.2024 р. тобто 10 робочих днів. 26.03.2024 р. державним виконавцем на адресу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_1 направлено повідомлення державного виконавця про те що, 07.04.2024 р. (у першу неділю місяця квітня), з 12:00 год до 18:00 год за адресою зазначеною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_3 , буде проведено перевірку факту виконання/невиконання рішення суду про зобов`язання ОСОБА_1 забезпечувати побачення ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної першої неділі місяця з 12:00 год до 18:00 год. Поблизу місця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленого законом порядку, та/або за місце проживання/знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля до досягнення дитиною 10-ти річного віку. 07.04.2024 р. державним виконавцем проведено перевірку виконання рішення суду, та встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були відсутні за адресою АДРЕСА_3 , яка визначена виконавчим документом, як місце проживання/реєстрації ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , отже, ОСОБА_1 рішення не виконала, явку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не забезпечила. Пояснення, заяви, зауваження, клопотання, скарги, пропозиції за вказаними обставинами на адресу відділу не надходили, станом на день проведення перевірки. 17.04.2024 р. на адресу відділу надійшла скарга на дії державного виконавця, про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо зазначення у Акті державного виконавця від 07.04.2024 р. у рамках ВП № НОМЕР_3 обставин та подій, що не відповідають дійсності, а саме, на думку представника ОСОБА_1 ОСОБА_7 , державний виконавець не вказав, що дитина відмовилася від зустрічі з ОСОБА_2 22.04.2024 р. державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 1700 грн., відповідно до ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження», за невиконання без поважних причин у встановлений строк рішенням суду, що зобов`язує боржника виконати певні дії, а саме: забезпечувати побачення ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної першої неділі місяця з 12:00 год до 18:00 год. Поблизу місця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленого законом порядку, та/або за місце проживання/знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля до досягнення дитиною 10-ти річного віку. Зазначена постанова 22.04.2024 р. за вихідним номером № 80435 направлена на електронну адресу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її законного представника ОСОБА_8 , що підтверджується роздруківкою з офіційної електронної скриньки відділу, яка долучається, та через відділення поштового зв`язку АТ «УкрПошта». Того ж дня, на адресу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_8 направлено повідомлення державного виконавця про те що, 05.05.2024 р. (у першу неділю місяця травня), з 12:00 год до 18:00 год за адресою зазначеною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_3 , буде проведено перевірку факту виконання/ невиконання рішення суду про зобов`язання ОСОБА_1 забезпечувати побачення ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної першої неділі місяця з 12:00 год до 18:00 год. Поблизу місця проживання/ знаходження матері, зареєстрованого у встановленого законом порядку, та/або за місце проживання/знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля до досягнення дитиною 10-ти річного віку. А також, даним повідомленням боржника попереджено про наслідки невиконання рішення суду згідно ст. 76 ЗУ «Про виконавче провадження». 05.05.2024 р. державним виконавцем Дідуром І.М. проведено перевірку виконання рішення суду, та встановлено, що ОСОБА_1 повторно не виконала рішення суду, а саме: у визначений час боржниця та малолітня ОСОБА_3 за місцем проведення виконавчих дій відсутні. Зі слів сусідки, яка відмовилась назвати своє прізвище, боржниця ОСОБА_1 з дочкою, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , не мешкають з початку положення про військовий стан на території України., жодного представника зі сторони боржника ОСОБА_1 не з`явилось. Отже, ОСОБА_1 рішення не виконала, явку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не забезпечила. Пояснення, заяви, зауваження, клопотання, скарги, пропозиції за вказаними обставинами на адресу відділу не надходили, станом на день проведення перевірки. 06.05.2024 р. державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 3400 грн., відповідно до ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження», за повторне невиконання без поважних причин у встановлений строк рішенням суду, що зобов`язує боржника виконати певні дії, а саме: забезпечувати побачення ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної першої неділі місяця з 12:00 год. до 18:00 год. Поблизу місця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленого законом порядку, та/або за місце проживання/знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля до досягнення дитиною 10-ти річного віку. Зазначена постанова за вихідним номером № 89260 направлена на електронну адресу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та її представнику - ОСОБА_8 , що підтверджується роздруківкою з офіційної електронної скриньки відділу, яка долучається, та через відділення поштового зв`язку АТ «УкрПошта». Виходячи з того, що ОСОБА_1 не виконала рішення суду та не забезпечила присутність ОСОБА_3 , що вбачається у відсутності зустрічі ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не дивлячись на те, що була повідомлена належним чином, про час та місце зустрічей, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження № НОМЕР_3. У зв`язку з чим, вважаємо позов проти головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дідура І.М. безпідставним та не обгрунтованим.

Від представника третьої особи надійшли письмові пояснення в яких зазначено, що Суворовський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді - Дяченко В.Г., у справі № 523/4314/24 від 10.05.2024 року позов задовільнив повністю: · "Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Пересипська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні - задовольнити. Визначити ОСОБА_4 , наступний спосіб участі у вихованні дитини шляхом надання інформації про важливі факти із життя дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : · -надання інформації, щодо місця навчання та успіхів дитини з моменту здобуття середньої освіти до набрання рішення в даній справі законної сили, за минулий період. · -надання відомостей, інформації про факти захворювання та лікування дитини, шляхом надсилання листа на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 , не пізніше ніж за 2 дні з моменту настання відповідної події в житті дитини, до повноліття дитини - 13.02.2033 року. · -надання відомостей, інформації про успіхи у навчанні дитини кожного першого та шостого місяця року, шляхом надсилання листа на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 , до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_4 . · -надання відомостей інформації про зміну місця навчання дитини, шляхом надсилання листа на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 , не пізніше ніж за 2 дні з моменту настання відповідної події в житті дитини, до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_4 . · Визначити наступний порядок виконання рішення суду: - зобов`язати ОСОБА_1 повідомити ОСОБА_4 , про важливі факти із життя дитини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надання відомостей, інформації про місце навчання та успіхів дитини з моменту здобуття середньої освіти до набрання рішення в даній справі законної сили ( за минулий період), шляхом надсилання листа на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 - зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти ОСОБА_4 , про важливі факти із життя дитини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надання відомостей, інформації про факти захворювання та лікування дитини, шляхом надсилання листа на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 не пізніше ніж за 2 дні з моменту настання відповідної події в житті дитини, до повноліття дитини - 13.02.2033 року - зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти ОСОБА_4 , про важливі факти із життя дитини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (надання відомостей, інформації про успіхи у навчанні дитини) кожного першого та шостого місяця року, шляхом надсилання листа на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 , до повноліття дитини13.02.2033 року. - зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти ОСОБА_4 , про важливі факти із життя дитини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надання відомостей інформації про факти зміни місця навчання дитини, шляхом надсилання листа на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_3 не пізніше ніж за 2 дні з моменту настання відповідної події в житті дитини, до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,20 грн." Наразі забов"язання забезпечити побачення ОСОБА_2 з онукою не виконано зі сторони ОСОБА_1 , доказів поважності причин не виконання не надано до суду. Представник третьої особи зазначає, що жодних доказів поважності не виконання рішення суду не надано до суду разом з позовом, щодо подій за 05.05.2024 року , де знаходились боржник і дитина не відомо в той день. Згідно відео запису особи яка мешкає за адресою АДРЕСА_3 і має спільний вхід, то ОСОБА_1 не появлялася за місцем реєстрації з початком війни.

Позивач до судового засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовної заяви з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Також не заперечував проти подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Представник третьої особи просив відмовити у задоволенні позовних вимог, також не заперечував проти подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

З урахуванням вищенаведеного, а також того, що дана справа відноситься до окремої категорії термінових адміністративних справ, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи, у порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 21.06.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини: на виконанні Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 752/7784/19 виданої Суворовським районним судом м. Одеси від 22.01.2024 р. про зобов`язання ОСОБА_1 забезпечувати побачення ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної першої неділі місяця з 12:00 год до 18:00 год. поблизу місця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленого законом порядку, та/або за місце проживання/ знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля до досягнення дитиною 10-ти річного віку.

07.02.2024 р. за заявою стягувача державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого, постанову про стягнення виконавчого збору, та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

22.04.2024 р. державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 1700 грн., відповідно до ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження», за невиконання без поважних причин у встановлений строк рішенням суду, що зобов`язує боржника виконати певні дії, а саме: забезпечувати побачення ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної першої неділі місяця з 12:00 год до 18:00 год. Поблизу місця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленого законом порядку, та/або за місце проживання/знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля до досягнення дитиною 10-ти річного віку.

Зазначена постанова 22.04.2024 р. за вихідним номером № 80435 направлена на електронну адресу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її законного представника ОСОБА_8 , що підтверджується роздруківкою з офіційної електронної скриньки відділу, яка долучається, та через відділення поштового зв`язку АТ «УкрПошта».

05.05.2024 р. державним виконавцем Дідуром І.М. проведено перевірку виконання рішення суду, та встановлено, що ОСОБА_1 повторно не виконала рішення суду, а саме: у визначений час боржниця та малолітня ОСОБА_3 за місцем проведення виконавчих дій відсутні. Зі слів сусідки, яка відмовилась назвати своє прізвище, боржниця ОСОБА_1 з дочкою, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , не мешкають з початку положення про військовий стан на території України., жодного представника зі сторони боржника ОСОБА_1 не з`явилось. Отже, ОСОБА_1 рішення не виконала, явку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не забезпечила.

06.05.2024 р. державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 3400 грн., відповідно до ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження», за повторне невиконання без поважних причин у встановлений строк рішенням суду, що зобов`язує боржника виконати певні дії, а саме: забезпечувати побачення ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної першої неділі місяця з 12:00 год до 18:00 год. Поблизу місця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленого законом порядку, та/або за місце проживання/знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля до досягнення дитиною 10-ти річного віку.

Незгода позивача із діями державного виконавця у ВП НОМЕР_3 про накладення штрафу зумовила звернення позивача до суду із цим позовом.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Приписами пункту 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до статті 64-1 Закону України "Про виконавче провадження" виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

У разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

Рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною виконується у порядку, встановленому статтею 63 цього Закону.

Згідно зі статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 9 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 зазначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною третьою статті 64-1 Закону.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною четвертою статті 64-1 Закону.

При кожному наступному невиконанні боржником зазначеного рішення державний виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною четвертою статті 64-1 Закону.

Крім того, відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Предметом спору у цій справі є перевірка правомірності постанови державного виконавця про накладення штрафу у ВП НОМЕР_3 від 06.05.2024, яким за повторне невиконання рішення суду на боржника накладено штраф у розмірі 3400,00 грн.

Даючи оцінку питанню, чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення, насамперед, потрібно з`ясувати в чому полягає причина невиконання судового рішення у відведений строк.

Так, підставою для прийняття постанови про накладення на боржника повторного штрафу слугував акт державного виконавця від 05.05.2024, яким встановлено, що боржником вдруге не виконано рішення суду, оскільки у визначений час ані боржниця ані дитина у визначений час не з`явились.

Суд зазначає, що згідно з рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21 липня 2021 року у справі № 752/7784/19 частково задоволено позов ОСОБА_2 про визначення способу її участі у вихованні онуки. 26 червня 2023 року постановою Одеського апеляційного суду рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 липня 2021 року змінено в частині участі у вихованні онуки, а саме: - визначено ОСОБА_2 спосіб її участі у особистому вихованні онуки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом особистих зустрічей (побачень) кожної першої неділі місяця з 12:00 години до 18:00 години поблизу місця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та/або за місцем проживання/знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля у присутності матері ОСОБА_1 до досягнення дитиною десятирічного віку. - встановлено порядок виконання рішення суду шляхом зобов`язання ОСОБА_1 забезпечувати побачення ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної першої неділі місяця з 12:00 години до 18:00 години поблизу місця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та/або за місцем проживання/знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля до досягнення дитиною десятирічного віку.

Відповідно до матеріалів справи, суд дійшов висновку, що боржник не заперечує того факту, що рішення суду не виконується.

Крім того, суд вважає необхідними зазначити, що позивач вказує на поважність причин невиконання рішення 06.05.2024 року, втім, відповідно до рішення суду позивач повинна була забезпечити побачення ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 у першу неділю місяця з 12:00 години до 18:00 години поблизу місця проживання/знаходження матері а саме - 05.05.2024 року.

На переконання суду, зазначені боржником обставини, які ускладнюють виконання рішення не є поважними у розумінні статей 63, 75 Закону, що виключають відповідальність за виконання рішення суду.

З аналізу положення зазначеної вище статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Така відповідальність за умови, що судове рішення не виконано з поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 821/1568/16.

Викладене, на переконання суду свідчить про те, що державний виконавець зобов`язаний провести перевірку виконання судового рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин.

При цьому, поважними в розумінні Закону України "Про виконавче провадження" можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення, боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічна позиція висловлена постановою Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 127/3770/17.

Доводи позивача про те, що нею до заяви від 29.06.2023 додані документи, що підтверджують вказані в заяві обставини (копії посвідчень про отримання тимчасового захисту матері та доньки, копія довідки про навчання дитини у Республіці Австрія), є безпідставними, оскільки, як зазначає відповідач, що не спростовано позивачем, подані позивачем документи не могли бути взяті відповідачем до уваги, оскільки викладені німецькою мовою (без перекладу на державну Українську мову) та належним чином не засвідчені.

Суд зазначає, що позивачем не надано ні державному виконавцю, ні суду доказів поважності причин невиконання рішення суду.

Більше того, згідно з матеріалами виконавчого провадження боржником виконання рішення суду не відбулось та має систематичний характер невиконання рішення суду.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне підкреслити, що відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з положеннями ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей ст. 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Крім того, суд зауважує, що з аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст. 129-1 Конституції України.

Отже, основним призначенням стадії виконавчого провадження є фактичне втілення судових присуджень у певні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Тож, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Поряд з наведеним, суд звертає увагу на те, що позивачем не забезпечено виконання судового рішення, у тому числі, не забезпечено побачення ОСОБА_2 з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожної першої неділі місяця з 12:00 години до 18:00 години поблизу місця проживання/знаходження матері, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та/або за місцем проживання/знаходження дитини, зареєстрованого у встановленому законом порядку, в рекреаційних зонах та зонах дитячого дозвілля до досягнення дитиною десятирічного віку.

Суд наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 33 цього Закону за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Аналіз зазначених обставин у їх сукупності свідчить про то, що боржник без поважних причин не виконував рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 липня 2021 року, тому постанова від 06.05.2024 про накладення на боржника штрафу у розмірі 3400 грн відповідачем прийнята обґрунтовано.

Суд зауважує, що законодавець у частині першій статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» визначив, що виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Буквальний і цільовий способи тлумачення цієї норми дають суду підстави для висновку, що рішення про встановлення побачення з дитиною покладає на боржника обов`язок забезпечити такі побачення.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 9 листопада 2022 року у справі №753/11909/21.

Як зазначалось, позивач належним чином не забезпечив виконання судового рішення, тому вказані доводи позивача не заслуговують на увагу.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова головного державного виконавця про накладення на позивача штрафу за невиконання рішення суду є правомірною.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено, судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 241-246, 262, 268, 269, 287, 293 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ) до Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул. 1-а Сортувальна, 36-Г, м.Одеса, 65102, ), Головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дідур Ігор Миколайович (вул. 1-а Сортувальна, 36-Г, м.Одеса, 65102) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 РНОКПП № НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дії, визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К.Василяка

.