Справа № 160/13654/24
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

24 червня 2024 рокуСправа № 160/13654/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27.05.2024р. через систему "Електронний суд" ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 та просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати в повному обсязі позивачеві індексації грошового забезпечення за період з 11.12.2022 року по 22.06.2023 роки;

- визнати протиправними дії відповідача щодо не врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 при нарахуванні індексації мого грошового забезпечення в період з 11.12.2022 року по 22.06.2023 року;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та доплату індексації мого грошового забезпечення за період з 11.12.2022 року по 22.06.2023, із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;

- зобов`язати відповідача нарахувати та сплатити мені компенсацію втрати частини доходів на суму заборгованості частини недоотриманого грошового забезпечення з 01.01.2023 року по день фактичної виплати заборгованості.

Ухвалою суду від 04.06.2024р. у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку для звернення до суду було відмовлено, зазначена позовна заява була залишена без руху на підставі ч.1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано позивача у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, усунути недоліки адміністративного позову шляхом надання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом, вказавши інші підстави для поновлення строку, та надати докази поважності причин його пропуску, у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання вимог ухвали суду від 04.06.2024р. - 18.06.2024р. через систему "Електронний суд" позивач подав до суду заяву про усунення недоліків, що фактично є заявою про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, в якій позивач просить визнати причини пропуску ним строку для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів поважними та поновити даний строк.

В обґрунтування зазначеної заяви позивач посилається на те, що стягнення грошового забезпечення не може бути обмежено будь-яким строком звернення до суду та відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком; відповідач досі не виплатив позивачеві грошове забезпечення право на яке він отримав проходячи військову службу з 11.12.2022 року по 22.06.2023 року у військовій частині НОМЕР_1 ; рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року по справі № 160/22554/23 набрало законної сили 03 червня 2024 року, але станом на 18.06.2024 року не виконано відповідачем, таким чином, строки позовної давності не можуть бути вважатись такими що порушенні, у зв`язку з тим що відповідач при виключенні із списків частини не провів повний розрахунок.

Розглянувши наведену заяву позивача та додані до неї докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, слід відмовити, виходячи з наступного.

Так, викладені у заяві причини поважності строку звернення до суду з цим позовом у період з 01.07.2023р. по 02.10.2023р. щодо наявності рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року по справі № 160/22554/23 набрало законної сили 03 червня 2024 року та станом на 18.06.2024 року не виконано відповідачем, не можуть бути визнані судом поважними причинами пропуску позивачем строку 3-місячного строку звернення до суду з цим позовом - 27.05.2024р., майже після спливу 6,5 місяців.

А інших поважних причин неможливості звернення до суду з цим позовом у період з 01.07.2023р. по 02.10.2023р. позивачем у заяві не наведено та до заяви жодного доказу не додано.

За викладених обставин, підстави для задоволення зазначеної заяви позивача у суду відсутні, оскільки позивач був звільнений зі служби з 22.06.2023р. та мав можливість подати позов аж до 02.10.2023р., разом з тим, причин неможливості подати цей позов у період з 22.06.2023р. по 02.10.2023р. у заяві не навів, доказів суду не надав.

З наведеного, суд приходить до висновку, що вищенаведені досліджені судом підстави, наведені у заяві, не є поважними, а відповідно, не можуть бути обрані судом обґрунтованими підставами для поновлення позивачеві пропущеного строку звернення до суду з цим позовом.

Суд також враховує і те, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше. Нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22 (№ в ЄДРСР 110187784).

Отже, під час вирішення питання про достатність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, суд звертає увагу, що обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності обставин, на які посилається позивач у заяві про поновлення процесуального строку звернення до суду, покладається саме на позивача.

За викладеного, суд не находить обґрунтованих підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, які досліджені вище, відповідно, наведені підстави поважності пропуску строку звернення до суду визнаються судом неповажними, тому у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду від 18.06.2024р., слід відмовити згідно ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, ч.2 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених ч.2 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України.

За викладеного, враховуючи, що підстави, викладені позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду від 18.06.2024р., визнані судом неповажними, даний позов слід повернути позивачеві згідно до вимог ч.2 ст.123, п.9 ч. 4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ч.2 ст.123, п.9 ч.4 ст.169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду у справі №160/13654/24 - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві.

У відповідності до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали у відповідності до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва