Справа № 280/2123/23
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року Справа № 280/2123/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В., позивача: ОСОБА_1 , представника позивача: адвоката Сердюка Р.В., представників відповідача 1 та відповідача 2: Куйбіди Р.О., Руденка В.Б., розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ),

Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 (далі відповідач 1, командир ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_2 ), Військової частини НОМЕР_2 (далі - відповідач 2, ВЧ НОМЕР_2 ), Командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 (далі відповідач 3, командир 1 МБ ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_3 ), в якій, з урахуванням уточненого позову, позивач просить суд:

- визнати протиправним накладення 16.07.2022 року відповідачами стягнення «Догана» на позивача за низьку виконавську дисципліну в усній формі з внесенням відповідного запису у розділ II. Стягнення службової картки позивача;

- визнати протиправними дії відповідачів щодо внесення в розділ II. Стягнення службової картки позивача відомостей про накладення 16.07.2022 року стягнення «Догана» на позивача за низьку виконавську дисципліну як такого що накладене в усній формі;

- визнати протиправним накладення 16.07.2022 року відповідачами стягнення на позивача за низьку виконавську дисципліну без проведення службової перевірки та складання доповідної записки з внесенням відповідного запису у розділ II Стягнення службової картки позивача;

- визнати протиправними дії відповідачів щодо внесення в розділ II. Стягнення службової картки позивача відомостей про накладення 16.07.2022 року стягнення «Догана» на позивача за низьку виконавську дисципліну як такого що накладене без проведення службової перевірки та складання доповідної записки з внесенням відповідного запису у розділ II. Стягнення службової картки позивача;

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів, які не довели до відома позивача інформацію його про притягнення до відповідальності у частині що його стосується під підпис із зазначенням дати доведення про «Догану» накладену відповідачами на позивача 16.07.2022 року за проступок вчинений 15.07.2022 року з формулюванням за низьку виконавську дисципліну з внесенням відповідного запису у розділ II. Стягнення службової картки позивача;

- визнати протиправною «Догану» накладену відповідачами на позивача 16.07.2022 року за проступок вчинений 15.07.2022 року з формулюванням за низьку виконавську дисципліну з внесенням відповідного запису у розділ II. Стягнення службової картки позивача;

- зобов`язати відповідачів виключити з розділу II. Стягнення службової картки позивача, протиправні відомості про накладення 16.07.2022 року дисциплінарного стягнення «Догана» за проступок вчинений 15.07.2022 року з формулюванням за низьку виконавську дисципліну.

Також просив стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21 000,00 грн., пропорційно до встановлених судом неправомірних дій кожного із співвідповідачів, які призвели до порушення свобод та інтересів позивача.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Сердюком Р.В., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 18.04.2023 серія АЕ №1193764.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач проходить службу у ВЧ НОМЕР_2 . На виконання бойового розпорядження з розвідки позивач мав передати особовий склад та озброєння командирам 1, 2, 3 мр, склавши акти передачі озброєння в 3-х примірниках. Вказане бойове розпорядження було виконано позивачем не в повній мірі, оскільки не були складені акти передачі озброєння, що відбулось з об`єктивних на думку позивача причин. Не складання позивачем актів передачі озброєння було розцінене підполковником ОСОБА_3 як дисциплінарне правопорушення, за що 16.07.2022 підполковник ОСОБА_3 притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності, оголосивши догану в усній формі. У подальшому та сама подія стала предметом службового розслідування, законність якого оскаржується позивачем в межах іншої адміністративної справи №280/770/23. У відповідь на адвокатський запит відповідачі зазначили, що вони не можуть надати інформацію про мотиви та підстави накладення дисциплінарного стягнення через те, що підполковник ОСОБА_3 зник безвісти. Отже, відповідачі підтвердили факт накладення догани в усній формі, оскільки будь-яка інформація про мотиви та підстави була відома тільки ОСОБА_3 , тобто без складання будь-яких документів та фіксації її мотивів та підстав. Отримавши відзив відповідачів в іншій судовій справі №280/770/23, та ознайомившись зі своєю службовою карткою, позивач дійшов висновку, що в неї внесені протиправні відомості про дисциплінарне стягнення, накладене за низьку виконавську дисципліну в усній формі без проведення службової перевірки і складання доповідної записки. Тобто, у службовій картці зазначена зовсім інша догана, яка є відмінною від першої догани та яка (друга догана) ніколи на позивача не накладалась. В обґрунтування такого твердження позивач зазначає, що за виявленим фактом низької виконавської дисципліни має проводитись службова перевірка та складатися доповідна записка, за низьку виконавську дисципліну не може бути накладене усне дисциплінарне стягнення, усне дисциплінарне стягнення за низьку виконавську дисципліну не вноситься у службову картку. Вказує, що Дисциплінарним статутом Збройних сил України, затвердженим Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 №551-XIV (далі Дисциплінарний статут) не передбачено накладення дисциплінарних стягнень в усній формі. Крім того, з посиланням на норми Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 р. за №1503/31371 (далі Порядок №608) зазначає, що у випадку виявлення факту порушення виконавської дисципліни проводиться службова перевірка, за наслідками якої на підставі рапортів, пояснень висновків, доповідних записом і т.д. фіксуються і з`ясовуються мотиви та підстави накладення стягнення. Зазначає про порушення відповідачами порядку доведення обставин щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності під підпис. Вважає, що наявність відповідного запису в службовій картці позивача порушує його законні права та інтереси, оскільки створює хибне уявлення про позивача як про особу, схильну до систематичних порушень військової дисципліни. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 10.04.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді від 01.05.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 29.05.2023.

25.05.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача 1 та відповідача 2, за змістом якого заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що накладення на позивача спірного дисциплінарного стягнення було здійснено командиром позивача підполковником ОСОБА_3 , який під час виконання бойового завдання 14.09.2022 зник безвісти за обставин, що загрожували йому смертю. У зв`язку з чим, встановити дійсні підстави притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та оголошення йому дисциплінарного стягнення «Догана» в усній формі не є можливим через об`єктивну відсутність підполковника ОСОБА_3 . Зазначає про безпідставність посилань позивача на наявність іншого усного дисциплінарного стягнення «Догана» за неналежне виконання бойового розпорядження, вважає, що таке здійснено зі штучною метою встановлення у даній справі фактів, які можуть мати преюдиційне значення в межах розгляду іншої судової справи. З посиланням на норми Дисциплінарного статуту вказує, що передбачено різні способи оголошення військовослужбовцям дисциплінарних стягнень: - усно (особисто, на нараді чи перед строєм), - письмово (у письмовому наказі чи розпорядженні). Дисциплінарне стягнення «Догана» накладено на позивача повноважним командиром у межах його дисциплінарної влади. Безвідносно до форми оголошення, всі дисциплінарні стягнення заносяться до службової картки військовослужбовця. Вказує, що твердження про необхідність видавати наказ у випадку оголошення дисциплінарного стягнення в усній формі не відповідає дійсності. Зазначає, що у випадку наявності достатньої інформації про порушення виконавської дисципліни та особу, щодо його вчинила, виключає необхідність проведення як службової перевірки, так і службового розслідування. Звертає увагу, що позивач оскаржує дисциплінарне стягнення, строк дії якого закінчився. Вважає позов безпідставним, штучним та таким, що заявлений з метою створення преюдиційних обставин в межах розгляду іншої судової справи. Вказує на те, що протягом проходження військової служби позивач неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку з чим вважає необґрунтованим його посилання на репутаційні втрати у зв`язку з наявністю в службовій картці запису про спірне дисциплінарне стягнення. Просить в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 29.05.2023 відкладено підготовче засідання на 19.06.2023.

31.05.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, за змістом якої позивач, крім іншого, вказує, що доводи відзиву на позовну заяву базуються на припущеннях, наполягає на тому, що Порядок №608 та Дисциплінарний статут не містять словосполучення «усна догана», а оголошення дисциплінарного стягнення є способом доведення інформації, що не можна ототожнювати з процедурою проведення службової перевірки і складанням доповідної записки у письмовій формі, які приймаються ще до оголошення.

07.06.2023 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, подані представником відповідача 1 та відповідача 2, у яких заперечує проти наведених у відзиві на позовну заяву пояснень, міркувань та аргументів, зазначає, що, виходячи зі змісту терміну «службова перевірка», законними рішеннями за результатами її проведення мають бути або рішення про необхідність проведення службового розслідування, або рішення про відсутність підстав для його призначення. Твердження позивача про те, що оголошенню дисциплінарного стягнення «Догана» мала обов`язково передувати службова перевірка, суперечить положенням Дисциплінарного статуту, який не містять такого інституту як «службова перевірка». У випадку, коли безпосередньому командиру військовослужбовця відома повна інформація про обставини та причини скоєного дисциплінарного правопорушення, особа правопорушника, надана йому дисциплінарна влада дозволяє в межах повноважень вжити заходів дисциплінарного впливу без необхідності ініціювати перед командиром перевірку цих фактів чи проведення службового розслідування. Підполковник ОСОБА_3 був безпосереднім командиром позивача, а тому він мав володіти достатньою інформацією для прийняття того дисциплінарного рішення, яке він прийняв відносно позивача.

Ухвалою суду від 19.06.2023 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 30.06.2023.

Ухвалою суду від 30.06.2023 задоволено клопотання про виклик позивача для допиту в якості свідка.

Ухвалою суду від 30.06.2023 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів та виклик свідка.

Ухвалою суду від 30.06.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідачів 1 та 2 про застосування наслідків пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою суду від 30.06.2023 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 19.07.2023.

Ухвалою суду від 19.07.2023 відкладено розгляд справи в судовому засіданні на 02.08.2023.

Ухвалою суду від 02.08.2023 оголошено перерву в судовому засіданні до 21.08.2023.

11.08.2023 представником відповідачів 1 та 2 подано додаткові докази у справі на вимогу суду.

Ухвалою суду від 21.08.2023 відкладено розгляд справи в судовому засіданні на 25.09.2023.

Ухвалою суду від 01.09.2023 задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 25.09.2023 відкладено розгляд справи в судовому засіданні на 25.10.2023.

Ухвалою суду від 25.10.2023 відкладено розгляд справи в судовому засіданні на 04.12.2023.

Ухвалою суду від 04.12.2023 відкладено розгляд справи в судовому засіданні на 24.01.2024.

Ухвалою суду від 24.01.2024 зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №314/2217/23 за заявою ВЧ НОМЕР_2 , заінтересовані особи - Вільнянська державна нотаріальна контора, Вільнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про оголошення ОСОБА_3 померлим.

Ухвалою суду від 29.04.2024 поновлено провадження у справі, призначено судове засідання на 15.05.2024.

Ухвалою суду від 29.04.2024 задоволено заяву представника відповідачів 1 та 2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 15.05.2024 відкладено розгляд справи в судовому засіданні на 12.06.2024.

Ухвалою суду від 12.06.2024 закрито провадження у справі в частині позовних вимог, заявлених до Командира 1 МБ ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_3 , у зв`язку з його смертю.

У судовому засіданні 12.06.2024 судом проголошено скорочене рішення.

Під час судового розгляду учасники справи підтримали свої вимоги та заперечення з підстав, викладених у заявах по суті справи, позивач, представник позивача наполягали на задоволенні адміністративного позову, представники відповідачів 1 та 2 просили в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши вступне слово та пояснення учасників справи, їх представників, допитавши позивача в якості свідка, безпосередньо дослідивши надані сторонами до матеріалів справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин майор ОСОБА_1 перебував на військовій службі у ВЧ НОМЕР_2 на посаді командира 1 мінометної батареї 1 механізованого батальйону.

Згідно з відомостями службової картки ОСОБА_1 , командир 1 МБ ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_3 16.07.2022 застосував до позивача дисциплінарне стягнення «Догана» за низьку виконавську дисципліну за проступок, вчинений 15.07.2022. Строк дії вказаного дисциплінарного стягнення сплив 17.09.2022.

За результатами розгляду адвокатського запиту, поданого представником позивача, ВЧ НОМЕР_2 листом від 04.03.2023 №1460 повідомила, крім іншого, що відомостями із службової картки майора ОСОБА_4 підтверджується його притягнення 16.07.2022 командиром 1 МБ підполковником ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності та оголошення йому дисциплінарного стягнення «Догана» з формулюванням «За низьку виконавську дисципліну». З огляду на положення статті 26-1 Дисциплінарного статуту, строк дії вказаного дисциплінарного стягнення сплив 17.09.2022, про що зроблено відповідну відмітку у службовій картці. Встановити мотиви та підстави накладення дисциплінарного стягнення підполковником ОСОБА_5 не виявляється можливим через його зникнення безвісти 14.09.2022.

Позивач вважає, що вказане дисциплінарне стягнення протиправно накладено в усній формі, без проведення службової перевірки та складання доповідної записки, безпідставно внесено до службової картки позивача, крім того, на думку позивача, про притягнення до дисциплінарної відповідальності йому мало бути доведено під підпис із зазначенням дати доведення. Також не погоджується з формулюванням підстав накладення дисциплінарного стягнення.

Вищенаведене зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби, здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до статті 2 Закону № 2232-XII (тут і в подальшому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах, визначані Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі Статут внутрішньої служби).

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби (тут і в подальшому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

- свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

- бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

- беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

- постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

- знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

- дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

- поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

- бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

- вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

- виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

- додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно зі статтею 16 Статуту внутрішньої служби, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Стаття 26 Статуту внутрішньої служби визначає, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з пунктом 28 Статуту внутрішньої служби єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в:

наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця;

наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;

забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Відповідно до статті 30 Статуту внутрішньої служби начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником (стаття 31 Статуту внутрішньої служби).

Дисциплінарний статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту (тут і в подальшому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

За змістом статті 3 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна досягається, у тому числі, шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно зі статтею 4 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, поміж іншим, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Відповідно до частини 5 Дисциплінарного статуту, за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення…

..Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Згідно зі статтею 7 Дисциплінарного статуту, застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту. Дисциплінарну владу, яка надана молодшим командирам, завжди мають і старші командири.

Частиною 1 статті 45 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);

ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);

д) пониження в посаді;

е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);

є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);

ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Положення статті 53 Дисциплінарного статуту визначають право командира роти (корабля 4 рангу), командиру батальйону (корабля 3 рангу) застосовувати стягнення, передбачені пунктами "а"-"г" статті 48 цього Статуту.

Згідно зі статтею 83 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені вказаним Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Частиною 1 статті 84 Дисциплінарного статуту передбачено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до частини 7 статті 85 Дисциплінарного статуту, порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (стаття 86 Дисциплінарного статуту).

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України визначає Порядок №608.

За визначенням, наведеним у пункті 2 розділу І Порядку №608 (тут і в подальшому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин):

виконавська дисципліна - належне, своєчасне та якісне виконання військовослужбовцями службових обов`язків, наказів Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, командирів (начальників), доручень, рішень, планів, програм, які затверджуються в органах військового управління або надходять для виконання до Міністерства оборони України або інших органів військового управління (військових частин);

службова перевірка - комплекс заходів, які здійснюються відповідно до цього Порядку, з метою перевірки інформації про вчинення правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, встановлення осіб, які вчинили правопорушення;

службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Порядку №608, службове розслідування не призначається, зокрема, якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення) або їх встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, за рішенням суду.

Рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення (пункт 1 розділу ІІІ Порядку №608).

Пункт 1 розділу VІІ Порядку №608 передбачає, що з метою перевірки інформації про факт правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, а також якщо особу правопорушника не встановлено, але виявлено факт правопорушення, проводиться службова перевірка.

Відповідно до пункту 2 розділу VІІ Порядку №608 під час службової перевірки встановлюються:

особа, яка вчинила дисциплінарне правопорушення або порушення виконавської дисципліни;

обставини (час, місце, спосіб, наслідки тощо) правопорушення або порушення виконавської дисципліни;

не виконані або неналежно виконані військовослужбовцем розпорядження, доручення, вказівки начальників, службові обов`язки;

наявність чи відсутність події, з приводу якої призначалась перевірка.

Пунктами 8-10 розділу VІІ Порядку №608 передбачено, що результати службової перевірки оформлюються доповідною запискою на ім`я посадової (службової) особи, яка призначила перевірку, та підписуються посадовою (службовою) особою, яка провела її одноособово, або головою комісії. У доповідній записці зазначаються підстави та мета проведення службової перевірки, службові особи, які її проводили, вжиті заходи та отримані результати, висновки і пропозиції та інші відомості, необхідні для прийняття посадовою (службовою) особою, яка призначила перевірку, законного рішення. Одночасне проведення службової перевірки та службового розслідування не допускається.

Відповідно до статті 97 Дисциплінарного статуту, про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення. Оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено.

Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку (стаття 98 Дисциплінарного статуту).

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що кожен військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бездоганно та неухильно додержуватись порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, що становить сутність військової дисципліни. При цьому, суть дисциплінарного правопорушення полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушенні військової дисципліни чи громадського порядку.

У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку, на військовослужбовця може бути накладено владою командира дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування, призначення якого є правом командира, а не його обов`язком.

Притягнення особи до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення без проведення службового розслідування можливо у разі, якщо її вину повністю доведено, тобто за наявності беззаперечних фактів, що підтверджують вчинення особою дисциплінарного правопорушення, якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення).

Подібний підхід застосовано Верховним Судом в постанові від 04 березня 2020 року у справі №817/1221/16.

Слід зазначити, що Дисциплінарний статут не містить обов`язкових вимог щодо необхідності проведення службової перевірки та оформлення її наслідків у виді доповідної записки у випадку виявлення факту порушення військовослужбовцем військової дисципліни.

Проведення службової перевірки передбачено положеннями Порядку №608, який визначає саме підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України.

Отже, службова перевірка є етапом (стадією) в механізмі проведення службового розслідування, який слугує меті перевірки інформації про вчинення правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, встановлення осіб, які вчинили правопорушення.

При цьому, правила поведінки, передбачені Дисциплінарним статутом, у тому числі щодо наявності у командира дискреції при вирішенні питання щодо призначення службового розслідування, не можуть встановлюватися, змінюватися або припинятися нормами Порядку №608 з огляду на ієрархію нормативно-правових актів, оскільки Дисциплінарний статут, затверджений Законом України, є актом вищої юридичної сили, а Порядок №608 прийнятий на його виконання.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про безпідставність тверджень позивача щодо протиправності накладення на нього спірного дисциплінарного стягнення без проведення службової перевірки та складання доповідної записки.

Крім того, суд відхиляє посилання позивача на неможливість накладення дисциплінарного стягнення «Догана» в усній формі, оскільки стаття 97 Дисциплінарного статуту передбачає кілька допустимих способів оголошення військовослужбовцю дисциплінарного стягнення: - усно (особисто, на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення); - письмово (у письмовому наказі (розпорядженні).

Отже, накладення дисциплінарного стягнення шляхом особистого усного доведення командиром (оголошення), здійснене в межах наданої йому дисциплінарної влади, є правомірним.

При цьому, судом встановлено, що з урахуванням положень статті 53 Дисциплінарного статуту, спірне дисциплінарне стягнення накладено на позивача повноважним командиром у межах його дисциплінарної влади, що сторонами не заперечується.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до статті 105 Дисциплінарного статуту облік заохочень та дисциплінарних стягнень ведеться в усіх підрозділах (від роти і вище) та військових частинах.

Стаття 106 Дисциплінарного статуту передбачає, що усі заохочення та дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, у тому числі і заохочення, оголошені командиром усьому особовому складу підрозділу (команди), військової частини, заносяться у тижневий строк до службової картки військовослужбовця (додаток 3 до цього Статуту).

У разі зняття дисциплінарного стягнення у службовій картці військовослужбовця в розділі "Стягнення" робиться запис - коли й ким стягнення знято.

Якщо накладені на військовослужбовця такі дисциплінарні стягнення, як зауваження, догана і сувора догана, після закінчення року, після їх накладення, не були зняті і він не вчинив за цей час іншого правопорушення, за яке був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, у відповідній графі розділу "Стягнення" робиться запис про зняття стягнення у зв`язку із закінченням строку.

Зміст наведених норм дозволяє дійти висновку, що усі накладені на військовослужбовця дисциплінарні стягнення, незалежно від їх виду та способу їх оголошення, підлягають занесенню до службової картки військовослужбовця.

При цьому, з огляду на відсутність у спірному випадку письмового наказу (розпорядження) про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідний розділ службової картки «Коли накладено стягнення (дата і номер наказу)», в частині зазначення дати та номеру наказу, не може та не повинен бути заповнений з об`єктивних причин.

Отже, посилання позивача на протиправність внесення до його службової картки відомостей про накладення спірного дисциплінарного стягнення є необґрунтованими.

Суд відхиляє посилання представника позивача на невідповідність змісту копії службової картки позивача, яка була наданим до позовної заяви (т.1 а.с.60), та копії службової картки, яка була надана представником відповідачів 1 та 2 на вимогу суду (т.2 а.с.78), та звертає увагу, що в обох випадках до матеріалів справи долучено саме копії службової картки позивача, які відповідають формі, затвердженій додатком 3 до Дисциплінарного статуту, та є тотожними за своїм змістом у частині, що стосується спірних правовідносин.

Та обставина, що вказані копії мають різне оформлення, не спростовує змісту службової карки та не може слугувати підставою для висновку про безпідставність внесення до неї відомостей про притягнення позивача до спірної дисциплінарної відповідальності.

Щодо доводів позивача про допущення відповідачами протиправної бездіяльності, яка виразилась у не доведенні до відома позивача інформації про його притягнення до відповідальності під підпис із зазначенням дати доведення, суд зазначає таке.

Кожний військовослужбовець один раз на рік, а також у разі переведення на нове місце служби повинен ознайомитися із своєю службовою карткою й розписатися про це. У разі переведення військовослужбовця службова картка пересилається до нового місця служби (стаття 109 Дисциплінарного статуту).

Під час усного оголошення догани до відома військовослужбовця доводиться суть вчиненого ним порушення. На командира або будь-яку іншу посадову особу не покладено обов`язку ознайомлювати військовослужбовця із внесеними до службової картки дисциплінарними стягненнями. Навпаки, цей обов`язок Дисциплінарним статутом покладено безпосередньо на військовослужбовця.

Інша форма відображення оголошеної усно військовослужбовцю догани чинним законодавством не передбачена.

Виходячи з аналізу наведених вище норм, обов`язок ознайомлення з усними наказами командування внаслідок специфіки проходження військової служби покладений саме на військовослужбовця.

Вищенаведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 06.03.2019 у справі № 805/1985/18-а.

Зважаючи на викладене, твердження позивача з цій частині позовних вимог є необгрунтованими.

Щодо визнання протиправним внесеного у службову картку позивача дисциплінарного стягнення з формулюванням за низьку виконавську дисципліну, суд зазначає таке.

За змістом позовної заяви та під час допиту у судовому засіданні в якості свідка позивач підтвердив той факт, що 16.07.2022 командир 1 МБ ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_3 усно оголосив йому дисциплінарне стягнення «Догана» за дисциплінарне правопорушення, вчинене 15.07.2022.

При цьому, позивач наполягає на тому, що це був інший факт притягнення його до дисциплінарної відповідальності, про який відсутні відомості у службовій картці позивача, водночас, про спірне дисциплінарне стягнення йому не відомо.

Суд критично оцінює таке твердження позивача, оскільки будь якими іншими доказами, наданими до суду, не підтверджується той факт, що 16.07.2022 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності двічі з різних підстав за різні дисциплінарні правопорушення, вчинені в один і той самий день 15.07.2022.

Крім того, за обставинами даної справи особливістю є те, що підполковник ОСОБА_3 , який безпосередньо застосував до позивача спірне дисциплінарне стягнення в усній формі, загинув при виконанні свого конституційного обов`язку щодо захисту Батьківщини, у зв`язку з чим, провадження у справі в частині позовних вимог, звернутих до відповідача 3, було судом закрито.

Мотиви та підстави прийняття підполковником ОСОБА_3 16.07.2022 рішення про оголошення позивачу дисциплінарного стягнення «Догана» нерозривно пов`язані з його особою, оскільки при прийнятті такого рішення саме він здійснював аналіз змісту всього обсягу даних, необхідних для його прийняття, у власній свідомості.

З огляду на основоположні принципи рівності та змагальності сторін судового процесу, слід зазначити, що рішення суду не може базуватися виключно на власному трактуванні обставин справи однією стороною, за відсутності з об`єктивних причин аргументів іншої сторони, яка неспроможна будь-яким чином довести свою позицію суду у зв`язку зі смертю, оскільки це може призвести до спотворення мети правосуддя.

Виходячи з визначення, що міститься у пункті 7 частини 1 статті 4 КАС України, суд вважає, що саме командир, який в межах дисциплінарної влади наклав на військовослужбовця дисциплінарне стягнення усно, є суб`єктом владних повноважень у таких правовідносинах та є належним відповідачем, тобто - відповідач 3.

Відтак, в цій частині позовних вимог відповідач 1 та відповідач 2 не є належними відповідачами, а тому звернені до них позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29). Суди повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Інші аргументи сторін не мають відношення до обставин даної справи, не спростовують висновків суду про відсутність підстав для задоволення позову, та не підлягають оцінці суду.

Відповідно до частин1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження, спростовані зібраними у справі та безпосередньо дослідженими судом доказами, є не обґрунтованими, що зумовлює висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 21.06.2024.

Суддя М.О. Семененко