Справа № 280/3080/24
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року Справа № 280/3080/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), в особі представника адвоката Скрими Валерії Анатоліївни (вул. Олександрівська, 18, офіс 1, м. Запоріжжя, 69063), до Виконавчого комітету Запорізької міської ради (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна будівельна компанія «РАССВЕТ» (вул. Рекордна, буд. 23, м. Запоріжжя, 69019) та Запорізьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (вул. Патріотична, буд. 49, м. Запоріжжя, 69005), про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява, надіслана засобами поштового зв`язку 06.04.2024, ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2 ), в особі представника адвоката Скрими В.А., до Виконавчого комітету Запорізької міської ради (далі відповідач, ВК ЗМР), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна будівельна компанія «РАССВЕТ» (далі третя особа 1, ТОВ «ІБК «РАССВЕТ») та Запорізьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (далі третя особа 2, Запорізьке РУ Держмолодьжитла), в якій позивачка та позивач просять суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача по організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва будинку №78 по вул. Нагнибіди у м. Запоріжжі, будинку №79 по вул. Нагнибіди у м. Запоріжжі;

зобов`язати відповідача організувати роботу, пов`язану з завершенням будівництва будинку №78 по вул. Нагнибіди у м. Запоріжжі, будинку №79 по вул. Нагнибіди у м. Запоріжжі у зв`язку з неспроможністю забудовника продовжувати будівництво.

Крім того, просять: стягнути судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, на користь позивачки в розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача; стягнути на користь позивачки витрати на правничу допомогу у розмірі 8 тис. грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача; стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 8 тис. грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

В обґрунтування позовних вимог, із посиланням на підпункт 11 пункту «а» частини першої статті 31 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в України», зазначили, що до відання ВК ЗМР належать власні (самоврядні) повноваження з організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків, що споруджувалися із залученням коштів фізичних осіб, у разі неспроможності забудовників продовжувати таке будівництво, проте відповідач, на звернення ініціативної групи до якої входили позивачі, повідомив, що втручання у господарську діяльність ТОВ «ІБК «Рассвет» (Забудовник) виходить за межі його повноважень, що, на думку позивачів, свідчить про його бездіяльність. Просять суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 12.04.2024 позов був залишений без руху, позивачам наданий строк для усунення недоліків позову.

15.04.2024 від представника позивачів до суду надійшла заява на усунення недоліків позову.

Ухвалою від 16.04.2024 відкрите спрощене позовне провадження, судове засідання призначене без повідомлення (виклику) сторін (в письмовому провадженні).

01.05.2024 від третьої особи 2 надійшли письмові пояснення в яких вказано, що створення робочої групи та проведення нею засідань не призвели до вирішення питання добудови Об`єктів будівництва. На сьогодні відсутні актуалізований план і графік добудови, план із зазначенням коштів необхідних для їх добудови, включаючи отримання та актуалізацію всієї робочо-проектної та дозвільної документації тощо. Добудова Об`єктів будівництва не здійснюється, вони не прийняті в експлуатацію до цього часу. З огляду на зазначене, Запорізьке РУ Держмолодьжитла підтримує позовні вимоги позивачів у цій справі та просить їх задовольнити.

14.05.2024 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на сьогоднішній день чинним законодавством України не визначено, які саме дії зобов`язаний був вчинити відповідач в розумінні організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва житлових будинків. на виконавчі органи міської ради покладено обов`язок саме з «організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва ...», а не обов`язок завершення будівництва чи здійснення фінансування будівельних робіт за кошти місцевого бюджету. Протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень має місце у тому випадку, коли в межах повноважень такого суб`єкта існує обов`язок вчинити конкретні дії, але він не виконаний. В даному випадку відповідач, в межах власних повноважень, організував роботу, пов`язану із завершенням будівництва будинків. Саме тому, вказані дії в жодному разі не можна розглядати як бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Відсутність швидких, реальних і юридично значимих результатів, на які розраховують позивачі, не може тлумачитись судами як бездіяльність відповідача. В зв`язку з чим вважає, що вимоги позивачів є безпідставними та задоволенню не підлягають. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

27.05.2024 засобами системи «Електронний суд» від представника позивачів надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що відповідач повинен вчиняти реальні дії, спрямовані на пошук механізмів добудови об`єктів незавершеного будівництва. Бездіяльність відповідача виникла внаслідок ігнорування визначених чинним законодавством власних повноважень міської ради і хибне тлумачення чинного законодавства, нерозуміння своїх прямих обов`язків у сфері будівництва в місті, виправдовуючи свою бездіяльність тим, що на сьогоднішній день чинним законодавством України не визначені практичні механізми реалізації підпункту 11 пункту «а» частини першої статті 31 Закону України «Про місце самоврядування в Україні», що фактично нівелює існування зазначеної норми як такої.

Інших заяв та/чи клопотань від учасників справи до суду не надходило.

Суд, повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що між Запорізьким РУ Держмолодьжитло укладено Кредитні договори з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за якими Кредитор зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти на будівництво Житла (Будинок АДРЕСА_3 ), що будується згідно Договорів купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно (надалі Договори купівлі-продажу) укладених між ТОВ «ІБК «РАССВЕТ» та позивачами.

З боку ОСОБА_1 укладено Договір купівлі продажу майнових прав на нерухоме майно №86/79/19 від 27.05.2019, Кредитний Договір № від 18.06.2019.

За вищезазначеним Договором купівлі-продажу Продавець (ТОВ «ІБК «РАССВЕТ») зобов`язується передати у власність Покупцеві ( ОСОБА_1 ) майнові права на квартиру будівельний номер АДРЕСА_4 , мікрорайон №5 житлового масиву «Південний»).

Відповідно до п. 3.1.1. Договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно строк здачі в експлуатацію Об`єкта будівництва зазначений - «до 01.09.2021». Однак, в обумовлений термін, визначений Договором, будинок не був зданий в експлуатацію.

З боку ОСОБА_2 укладено Договір купівлі продажу майнових прав на нерухоме майно №61/78/19 від 15.05.2019, Кредитний Договір № від 27.052.2019.

За вищезазначеним Договором купівлі-продажу Продавець (ТОВ «ІБК «РАССВЕТ») зобов`язується передати у власність Покупцеві ( ОСОБА_2 ) майнові права на квартиру будівельний номер АДРЕСА_5 , мікрорайон №5 житлового масиву «Південний»)

Відповідно до п. 3.1.1 Договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно строк здачі в експлуатацію Об`єкта будівництва зазначений - «до 31.05.2020». Однак, в обумовлений термін, визначений Договором, будинок не був зданий в експлуатацію.

Таким чином порушений строк здачі в експлуатацію будинків, визначений в основних договорах, будівництво не здійснюється. В порушення умов Договорів купівлі - продажу, якими передбачено інформування позивачів у разі порушення строків введення в експлуатацію об`єктів будівництва, жодної змістовної інформації щодо причин порушень умов договорів та реальні строки здійснення введення в експлуатацію будинків на адресу Покупців не надходить в межах умов договорів. Така бездіяльність Запорізького РУ Держмолодьжитло, неспроможність забудовника здійснювати будівництво стало підставою для звернень до контролюючих органів з метою вирішення питання організації роботи по добудові будинків та з метою спонукання відповідних органів до виконання своїх безпосередніх обов`язків.

Замовником будівництва виступає Комунальне підприємство «Управління капітального будівництва», засновником якого є Запорізька міська рада, про що свідчить Договір на фінансування будівництва житлових будинків житловому комплексі «BETEPAH» по вул. Нагнибіди житлового масиву «Південний» в м. Запоріжжя від 10.02.2017 року, укладений між ТОВ «ІБК «РАССВЕТ» та Комунальним підприємством «Управління капітального будівництва». Відповідно до п. 2.1.4 даного Договору Комунальне підприємство «Управління капітального будівництва» зобов`язано систематично здійснювати технічний нагляд за якістю робіт згідно з будівельними нормами та правилами, проектно-кошторисною документацією з подальшим оформленням відповідних документів та актів.

23.08.2016 між КП «Управління капітального будівництва» в особі директора Близнюка В.І., що діє на підставі статуту підприємства та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький ДБК» в особі директора Обіюх Н.Ф., що діє на підставі статуту, було укладено Договір підряду №999/724.

Відповідно до умов вказаного Договору, Замовник доручає, а Підрядник, на свій страх і ризик, в межах орієнтовної ціни приймає на себе обов`язки, власними або залученими силами, виконувати будівельні роботи, які забезпечать введення в експлуатацію об`єкту: «Житлові будинки в житловому комплексі «Ветеран» по вул. Нагнибіди житлового масиву «Південний» в м. Запоріжжі» в обумовлений цим договором термін та з належною якістю в межах затвердженої проектно-кошторисної документації, та узгодженої ціни робіт, вимог національних стандартів, будівельних норм і правил, вимог техніки безпеки і охорони праці. Перелік житлових будинків, які входять до житлового комплексу «Ветеран», вказується в Додатку №1 до цього договору. Обсяг та ціна Договору можуть бути змінені в залежності від реального фінансування видатків (п.п. 1.1, 1.2).

Частиною 3 Договору підряду визначено, що Замовник здійснює фінансування Підрядника на потреби виконання робіт за Договором за рахунок коштів, перерахованих Інвестором - ТОВ «ІБК «РАССВЕТ», у розмірі 191 772 900 грн., в тому числі ПДВ - 31 962 150 грн., перерахованих для фінансування предмету Договору, в межах яких буде проводитись оплата виконаних робіт Підрядника та оплата витрат на утримання служби Замовника (включаючи кошти на здійснення технічного нагляду) у розмірі 1,0% від витрат, що відповідатимуть підсумку глав 1-9 зведеного кошторисного розрахунку. Розрахунки по даному Договору проводяться у відповідності до умов цього договору в межах та за рахунок коштів, перерахованих Інвестором, наданих для фінансування предмету Договору шляхом:

- поетапної оплати Замовником виконаних робіт після підписання Сторонами довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3, акту приймання виконаних робіт за формою КБ-2в, складених Підрядником відповідно до вимог ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013, в межах ціни цього Договору, у строк до 10 (десяти) календарних днів після надходження коштів для фінансування предмету Договору від Інвестора на рахунок Замовника.

Терміни виконання робіт за цим Договором підряду, а також їх окремих обсягів (об`єктів, етапів, видів), визначаються Графіком виконання робіт, який оформлюється у вигляді додатку в момент укладання цього договору або після його укладання і є невід`ємною частиною цього Договору. Графік виконання робіт укладається на кожен будинок житлового комплексу «Ветеран» (п.4.1. Договору).

Термін виконання робіт за цим Договором починає обчислюватися з моменту фактичного прийняття об`єкта робіт відповідно до умов Договору. У разі несвоєчасного прийняття об`єкту термін початку виконання робіт починає обчислюватися з останнього дня строку приймання об`єкту, визначеного цим Договором.

Строк виконання робіт складає 2 роки з моменту укладання цього договору. Місце виконання робіт: вул. Нагнибіди, будинки 76, 77, АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , 81 житловий масив «Південний» в м. Запоріжжі (будівельна адреса) (п.п. 4.2, 4.3 Договору).

Пунктом 4.7. Договору підряду зазначено, що фактичний термін закінчення робіт по окремим об`єктам (обсягам, етапам, видам робіт) визначається датою підписання Замовником акту приймання виконаних підрядних робіт, форми №КБ-2в з додатками, підтвердженого довідкою про вартість виконаних підрядних робіт форми КБ-3. При цьому Підрядник зобов`язаний передати Замовнику 2 комплекти виконавчої документації, на будівельно-монтажні роботи згідно з нормативними документами, документами, що свідчать про відповідність використаних матеріалів, конструкцій, виробів та обладнання встановленими вимога нормативних документів (в т.ч. сертифікат санітарно-гігієнічного висновку та сертифікат радіологічної безпеки, у передбачених законодавством випадках), протоколи випробувань обладнання та системи, обумовлених вимогами нормативних документів.

Замовник здійснює фінансування Підрядника на потреби виконання робіт за цим Договором за рахунок коштів, перерахованих Інвестором - ТОВ «Запорізький ДБК» у розмірі 159 819 093,33 грн. в тому числі ПДВ - 26 635 125,00 грн., перерахованих для фінансування предмету Договору, в межах яких буде проводитись оплата виконавчих робіт Підрядника та оплата витрат на утримання служби Замовника (включаючи кошти на здійснення технічного нагляду) у розмірі 1,0% від витрат, що відповідають підсумку глав 1-9 зведеного кошторисного розрахунку.

Таким чином, в рамках житлових програм позивачами отримано державні кредити за укладеними із Запорізьким РУ «Держмолодьжитла» кредитними договорами про надання їм кредиту за їх цільовим використанням на придбання житла, гарантованого державою, яке вони так і не отримали.

Позивачі разом з іншими інвесторами зверталися до компетентних органів з метою з`ясування цільового використання коштів інвесторів ТОВ «ІБК «РАССВЕТ». На подібні звернення Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області надало відповідь від 06.02.2020 №04-08-06-14/465, що державні кошти виділені позичальникам в повному обсязі спрямовані на придбання житла (майнових прав) (Додаток №30).

Були направлені запити до Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву, на що отримано відповідь від 20.09.2019 №1443/05 в якій лише викладені обставини та констатовані факти, тобто жодних дієвих механізмів щодо вирішення проблематики не розроблено.

19.08.2020 отримано відповідь Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини №23514.4/КО-12387.3/20/24.1. У відповіді зауважено, що статтею 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено повноваження виконавчих органів міських рад зокрема організація роботи , пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків, що споруджувалися із залученням коштів фізичних осіб, у разі неспроможності забудовників продовжувати таке будівництво. Крім того і Державна архітектурно-будівельна інспекція України у листі від 06.12.2019 №40-704-11/9207-19 зокрема звернула увагу на повноваження виконавчих органів міських рад щодо організації роботи спрямованої на добудову зупиненого будівництва.

В подальшому ініціативна група (звернення за підписом ОСОБА_2 ) письмово звернулась за вирішенням питання до Виконавчого комітету Запорізької міської ради. Серед змісту відповіді Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 04.12.2020 №13927/03-12/01 інформативного характеру з описом складної ситуації навколо спірного будівництва, між іншим зазначено щодо втручання у господарську діяльність ТОВ «ІБК «РАССВЕТ» виходить за межі повноважень Запорізької міської ради. Тобто виконання прямих своїх зобов`язань, передбачених чинним законодавством України, щодо організації роботи із завершення будівництва у разі неспроможності забудовників продовжувати таке будівництво, охарактеризовано як втручання у так звану господарську діяльність ТОВ «ІБК «РАССВЕТ».

Позивачі стверджують, що законодавство покладає на зазначений орган обов`язки з організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків, що споруджувалися із залученням коштів фізичних осіб. На переконання позивачів, дії відповідача не направлені на досягнення результату, а саме завершення будівництва будинків АДРЕСА_3 .

Вважаючи, що відповідач проявляє протиправну бездіяльність, позивачі подали позов до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини першої статті 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Частинами другою, третьою цієї ж статті Конституції України встановлено, що особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в України» (далі - Закон №280/97-ВР).

Згідно із статтею 1 Закону №280/97-ВР районні та обласні ради - органи місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст; виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами; виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до статті 2 Закону №280/97-ВР місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Статтею 4 Закону №280/97-ВР регламентовано, що місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах: народовладдя; законності; гласності; колегіальності; поєднання місцевих і державних інтересів; виборності; правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування; судового захисту прав місцевого самоврядування.

Згідно із статтею 5 Закону №280/97-ВР система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

За правилами частин першої та другої статті 11 Закону №280/97-ВР виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Делеговані повноваження це повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законом, а також повноваження органів місцевого самоврядування, які передаються відповідним місцевим державним адміністраціям за рішенням районних, обласних рад (стаття 1 Закону №280/97-ВР).

Статтею 31 Закону № 280/97-ВР закріплено повноваження виконавчих органів сільської, селищної, міської ради у галузі будівництва.

Так, згідно із підпунктом 11 пункту «а» статті 31 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження з організація роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків, що споруджувалися із залученням коштів фізичних осіб, у разі неспроможності забудовників продовжувати таке будівництво.

У свою чергу, здійснення державного контролю за дотриманням договірних зобов`язань забудовниками, діяльність яких пов`язана із залученням коштів фізичних осіб у будівництво багатоквартирних житлових будинків належить до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (підпункт 7 пункту «б» статті 31 Закону №280/97-ВР).

У той же час, відповідно до положень статті 18 Закону №280/97-ВР відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що не перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на договірній і податковій основі та на засадах підконтрольності у межах повноважень, наданих органам місцевого самоврядування законом.

З питань, віднесених до відання органів місцевого самоврядування, на їх вимогу підприємства, установи та організації, що не перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, надають відповідну інформацію.

Органи місцевого самоврядування можуть виступати з ініціативою щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) на підприємствах, в установах та організаціях, що не перебувають у комунальній власності, а також стосовно фізичних осіб - підприємців, які використовують працю найманих працівників, шляхом подання посадовими особами органів місцевого самоврядування відповідного звернення з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади.

Зміст наведених норм права свідчить про те, що організація роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків, що споруджувалися із залученням коштів фізичних осіб, у разі неспроможності забудовників продовжувати таке будівництво відноситься до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

У межах даної адміністративної справи спірним аспектом є наявність/відсутність протиправної бездіяльності відповідача в частині не забезпечення організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків, що споруджувалися із залученням коштів фізичних осіб, у разі неспроможності забудовників продовжувати таке будівництво.

Аналіз підпункту 11 пункту «а» частини 1 статті 31 Закону №280/97-ВР дає підстави дійти висновку про наявність повноважень у відповідача в частині організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків, що споруджувалися із залученням коштів фізичних осіб, у разі неспроможності забудовників продовжувати таке будівництво.

При цьому, вказаною нормою законодавства не визначено обов`язку та повноважень місцевих органів добудовувати об`єкти незавершеного будівництва за кошти місцевого бюджету, а передбачено обов`язок місцевих органів вчиняти дії щодо організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків, що споруджувалися із залученням коштів фізичних осіб, у разі неспроможності забудовників продовжувати таке будівництво.

На законодавчому рівні відсутній порядок реалізації місцевими органами самоврядування повноважень у сфері здійснення державного контролю за дотриманням договірних зобов`язань забудовниками, діяльність яких пов`язана із залученням коштів фізичних осіб у будівництво багатоквартирних житлових будинків, а також відсутній механізм реалізації повноважень з організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва цих будинків.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у справі «Рисовський проти України» (Заява №29979/04), у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії», заява N55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії», заява N36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини», п. 128, та «Беєлер проти Італії», п. 119).

У пункті 71 вказаного рішення ЄСПЛ зазначено, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії», п. 74).

Основний Закон України у частині першій статті 8 проголошує й те, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у підпункті 4.1 пункту 4 мотивувальної частини рішення у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) від 02.11.2004 №15-рп/2004 охарактеризував верховенство права як панування права в суспільстві. Конституційний Суд України зазначив, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

В Україні, як у правовій державі, де на конституційному рівні визнається і діє принцип верховенства права, не може бути неврегульованих правом суспільних відносин, а органи виконавчої влади, в тому числі місцеві, повинні вчасно, в належний і якомога послідовніший спосіб здійснювати свої повноваження на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, мають працювати над досягненням конкретних, вимірюваних цілей, тобто ефективно.

Встановлені законом повноваження не повинні сприйматись абстрактно, мати суто формальний, декларативний характер, а суб`єкти владних повноважень не можуть відмовлятись від виконання тих чи інших юридично значимих і обов`язкових до виконання дій лише тому, що вони не підкріплені чітко зафіксованою у законодавстві правовою процедурою їх реалізації.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.07.2020 у справі №826/14682/16, від 24.01.2023 у справа №420/7138/19.

Верховний Суд в постанові від 16.11.2022 №280/3841/21, направляючи справу на новий розгляд, констатував наявність повноважень у відповідача в частині організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків, що споруджувалися із залученням коштів фізичних осіб, у разі неспроможності забудовників продовжувати таке будівництво(п.28 постанови).

Верховний Суд звернув увагу на те, що в межах цієї адміністративної справи спірним аспектом є наявність/відсутність протиправної бездіяльності відповідача в частині забезпечення організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків, що споруджувалися із залученням коштів фізичних осіб, у разі неспроможності забудовників продовжувати таке будівництво(п. 28 Постанови)

Колегія суддів зазначала, що для правильного застосування положень підпункту 11 пункту «а» частини першої статті 31 Закону №280/97-ВР в кожному конкретному випадку слід досліджувати обставини в розрізі характеру дій, які були вчинені органом місцевого самоврядування, з метою виконання наведених положень закону, враховуючи відсутність чіткого нормативно-правового порядку, який закріплює механізм, конкретні повноваження та порядок вчинення органом місцевого самоврядування відповідних дій (п. 41 Постанови).

При вирішенні цього спору колегія суддів враховувала, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені(п. 25 Постанови).

Верховний Суд в постанові від 24.01.2023 у справа №420/7138/19 дійшов до висновку про наявність повноважень у відповідачів в частині організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків, що споруджувалися із залученням коштів фізичних осіб, у разі неспроможності забудовників продовжувати таке будівництво. Верховний суд звернув увагу, що наведена норма права не конкретизує, які дії підпадають під визначення «організація роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків». Станом на час вирішення спору по суті на законодавчому рівні не регламентований механізм реалізації органами місцевого самоврядування повноважень щодо організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва довгобудів. Колегія суддів зазначила, що на законодавчому рівні відсутній порядок реалізації органами місцевого самоврядування повноважень у сфері здійснення державного контролю за дотриманням договірних зобов`язань забудовниками, діяльність яких пов`язана із залученням коштів фізичних осіб у будівництво багатоквартирних житлових будинків.

Колегія суддів Верховного Суду зазначила, що для правильного застосування положень підпункту 11 пункту «а» частини першої статті 31 Закону №280/97-ВР в кожному конкретному випадку слід досліджувати обставини в розрізі характеру дій, які були вчинені органом місцевого самоврядування, з метою виконання наведених положень закону, враховуючи відсутність чіткого нормативно-правового порядку, який закріплює механізм, конкретні повноваження та порядок вчинення органом місцевого самоврядування відповідних дій.

Таким чином, у даному випадку в межах спірних правовідносин мова йде саме про будівництво об`єкта із залученням коштів фізичних осіб у таке будівництво, а отже відповідач був зобов`язаний в межах наданих йому законами та Конституцією України повноважень вчиняти дії щодо організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків, що споруджувалися із залученням коштів фізичних осіб, оскільки у ході судового розгляду було підтверджено неспроможність забудовника продовжувати таке будівництво.

Як свідчать матеріали справи, ВК ЗМР обмежився листуванням з відповідними контролюючими органами, у тому числі й позивачами, проведенням нарад, засідань, зустрічей, які, втім, не були ефективними і не призвели до реальних і юридично значимих наслідків, жодним чином не вирішили ситуацію із завершенням будівництва.

З матеріалів справи також вбачається, що під час засідань робочих груп, створених відповідачем, вирішувались питання стосовно недобудованих будинків та за результатом засідань складалися відповідні протоколи.

Проте, алгоритм дій відповідача повинен був полягати у організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва, розробленням планів, порядків, встановленням обмежень та приписів, що спрямовані на вирішення проблемних питань та подолання кризової ситуації щодо даних об`єктів будівництва, законотворчі ініціативи, тобто спрямування дій на реальні пошуки механізмів добудови об`єктів незавершеного будівництва.

При цьому, створення робочої групи та проведення такою засідань, не призводили до жодного результату, жодних дій/рішень зобов`язального характеру з метою отримання проектної документації на незавершене будівництво, до забудовника здійснено не було. Відповідачем надано копії протоколів засідань робочої групи, однак не надано доказів щодо виконання рішень, визначених в таких протоколах. Зокрема, інформацію щодо ступеню готовності об`єктів будівництва, плану і графіку добудови, плану із зазначенням коштів необхідних для добудови будинків, включаючи отримання та актуалізацію всієї робочо-проектної та дозвільної документації відсутній, пропозиції та шляхи вирішення питання добудови та здачі в експлуатацію будинків, які не надані, звіту щодо наявності проектно-кошторисної, дозвільної, технічної документації, висновків щодо можливості включення другого замовника будівництва поряд з КП «УКБ» не надані.

Отже, відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження вчинення останнім конкретних дій, спрямованих на вирішення порушеного позивачами питання.

З огляду на зазначене, відповідачем не вчиняються всі можливі дії, які залежать безпосередньо від нього, з метою реалізації повноважень, закріплених підпунктом 11 пункту «а» частини 1 статті 31 Закону №280/97-ВР.

Зазначене свідчить про протиправність бездіяльності відповідача, яка полягає в утриманні від реалізації повноважень, спрямованих на організацію роботи, пов`язаної із завершенням будівництва будинків АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 , у зв`язку з неможливістю забудовника продовжувати будівництво.

У відзиві відповідач зазначає, що оскільки чинним законодавством України не визначено, які саме дії зобов`язаний був вчинити відповідача щодо організації роботи пов`язаної із завершенням будівництва житлових будинків, то відповідач запровадив, на його думку, власні внутрішні процедури , які полягають

- скликання нарад, які не мали жодного результату;

- створення робочої групи, яка була створена лише у 2021 році.

Результат робочої групи відображений у протоколах :

Протокол від 25.02.2021 року;

Протокол від 26.08.2021 року;

Протокол від 30.09.2021 року;

Протокол від 29.10.2021 року;

Протокол від 26.11.2021 року;

Протокол від 23.12.2021 року;

Протокол від 25.02.2021 року;

Протокол від 25.02.2021 року;

Протокол від 25.02.2021 року;

Протокол від 14.09.2023 року;

Протокол від 20.10.2023 року;

Протокол від 15.12.2023 року.

Суд звертає увагу, що у справі №280/3841/21 колегією Верховного Суду вже надано оцінку роботи робочої групи , зафіксованою у вищевказаних протоколах від 25.02.2021 року, від 26.08.2021 року, від 30.09.2021 року, від 29.10.2021 року, від 26.11.2021 року, від 23.12.2021 року, від 25.02.2021 року, від 25.02.2021 року, від 25.02.2021 року.

Аналіз діяльності робочої групи зафіксованої у вищевказаних протоколах від 25.02.2021 року, від 26.08.2021 року, від 30.09.2021 року, від 29.10.2021 року, від 26.11.2021 року, від 23.12.2021 року, від 25.02.2021 року, від 25.02.2021 року, від 25.02.2021 року.

Протоколом від 25.02.2021 вирішено: доручено ТОВ «ІБК «РАССВЕТ» підготувати інформацію щодо ступеню готовності об`єктів будівництва, повідомити суму необхідної для завершення будівництва з урахуванням введення будинків в експлуатацію, повідомити кількість не проданих квадратних метрів житлової площі, надати експертні звіти щодо вартості будівництва, підготувати план і графік добудови, надати план із зазначенням коштів необхідних для добудови будинків, включаючи отримання та актуалізацію всієї робочо-проектної та дозвільної документації, надати пропозиції та шляхи вирішення питання добудови та здачі в експлуатацію будинків; зобов`язано КП «УКБ» надати звіт щодо наявності проектно-кошторисної, дозвільної, технічної документації;

Наступне засідання робочої групи відбулося 26.08.2021, результат якого закріплений у Протоколі від 26.08.2021року з вирішенням наступних питань: проводити засідання Робочої групи з періодичністю один раз на місяць; Зобов`язано КП «УКБ» визначитися з особою, яка буде вести переговори з ТОВ «ІБК «РАССВЕТ» щодо передачі документів і чи можливо отримання документації в добровільному порядку, визначитися зі строками та об`ємами документації; Створено юридичний блок для здійснення супроводу з організації роботи пов`язаної із завершенням будівництва, доручено Департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради надати пропозиції щодо кандидатури спеціаліста до складу юридичного блоку Робочої групи.

На засіданні робочої групи 30.09.2021 року відповідно до Протоколу від 30.09.2021 року вирішили тримати на контролі передачу проектної документації, доручено Юридичному блоку розглянути проаналізувати рішення та розпорядження Київської міської ради як досвід вирішення проблемних питань добудови об`єктів незавершеного будівництва в Україні, зобов`язано тертю особу номер 2 надати довідки щодо ступеню будівельної готовності та залишок вільних квартир, зобов`язано третю особу номер 1 надати списки інвесторів та інформацію про кількість непроданих квадратних метрів житлової площі; зобов`язано КП «УКБ» тримати на контролі передачу проектної, виконавчої документації та контролювати терміни передачі цих документів.

На засіданні робочої групи результати якої відображено у Протокол від 26.11.2021 зобов`язано КП «УКБ» направити лист Забудовнику щодо передачі проектної, виконавчої документації та контролювати терміни передачі цих документів.

Вирішено розглядати в рамках робочої групи механізми та шляхи добудови об`єктів незавершеного будівництва; Вирішено організувати зустріч з провідними забудовниками м. Запоріжжя з метою пошуку механізмів добудови будинків; Третю особу номер2 зобов`язано надати висновки щодо можливості включення другого замовника будівництва поряд з КП «УКБ».

За результатом засідання робочої групи 23.12.2021 відповідно до протоколу вирішено зобов`язати КП «УКБ» провести технічну інвентаризацію будівництва з наданням довідок про стан готовності будинків, підготувати документи на поділ земельної ділянки (кадастровий номер :03:041:0085 площею 7,2568 Га) для кожного будинку.

Доданий відповідачем до матеріалів справи протокол від 29.10.2021 засідання робочої групи суд не приймає до уваги як доказ у зв`язку з тим що на засіданні вирішувались питання по недобудованим будинкам якій не стосуються даної справи.

Таким чином, відповідач вважає, що організація роботи , пов`язана із завершенням будівництва житлових будинків полягає у створенні робочої групи після чисельних звернень Позивачів, робота якої полягає у кількох зустрічах, обговореннях , але жодного результату з 25.01.2021 року, окрім формальної фіксації зустрічей у протоколах.

Таким чином відповідач весь 2021 рік вирішував питання щодо отримання проектно-кошторисної документації від КП «УКБ», звіт щодо наявності цієї документації (протокол від 25.02.2021), щодо контролю знову ж отримання все тієї ж проектно-кошторисної документації (протокол від 30.09.2021, 26.11.2021).

За наслідками розгляду справу з аналогічним предметом та підставою позову,зокрема щодо організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва будинку АДРЕСА_9 у зв`язку з неспроможністю забудовника продовжувати будівництво, Верховний суд виснував наступне:

«Як свідчать матеріали справи, Виконавчий комітет Запорізької міської ради обмежився листуванням з відповідними контролюючими органами, у тому числі й позивачами, проведенням нарад, засідань, зустрічей, які, втім, не були ефективними і не призвели до реальних і юридично значимих наслідків, жодним чином не вирішили ситуацію із завершенням будівництва.

Проте, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, алгоритм дій відповідача повинен був полягати у організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва, розробленням планів, порядків, встановленням обмежень та приписів, що спрямовані на вирішення проблемних питань та подолання кризової ситуації щодо даних об`єктів будівництва, законотворчі ініціативи, тобто спрямування дій на реальні пошуки механізмів добудови об`єктів незавершеного будівництва» (п.56 ,п.58 Постанови Верховного Суду від 27.02.2024 р. №280/3841/21).

Верховний суд зробив остаточний висновок щодо протиправної бездіяльності відповідача яка полягає в утриманні від реалізації повноважень, спрямованих на організацію роботи, пов`язаної із завершенням будівництва будинків АДРЕСА_10 та АДРЕСА_11 , у зв`язку з неможливістю забудовника продовжувати будівництво (п.63 постанови Верховного суду від 27.02.2024 №280/3841/21).

Щодо змісту Протоколів від 14.09.2023 року, від 20.10.2023 року, від 15.12.2023 року.

Згідно Протоколу від 14.09.2023 знову вирішувалось питання отримання проектної документації будівництва та інформацію щодо ступеню готовності об`єктів будівництва.

Стосовно отримання інформації по ступеню готовності слід зауважити, що такі питання взагалі не мали сенсу, бо у володінні відповідача є Акти моніторингу об`єктів будівництва відповідно до яких будівництво не ведеться , орієнтовний ступінь готовності будинка №78 - 12,3 %, будинка №79 6,2 %. З моменту огляду будівництво не відновлювалось.

Тобто у 2021 року вирішувалось питання на робочій групі щодо отримання проєктної документації на об`єкти будівництва і до цього часу робочі групи скликалися у 2024 року знову з аналогічного питання.

Тобто відповідач, зазначивши певні строки виконання порушених питань на робочих групах, до цього часу не звернувся до суду з позовними вимогами зобов`язального характеру щодо зобов`язання неспроможного продовжувати будівництво забудовника передати проектну документацію відповідачу.

Тож, всі зустрічі робочої групи мали суто декларативний характері не призвело до жодного результату .

Крім того, щодо робочої групи скликаної 20.10.2023 року та 15.12.2023 року. Так, з аналізу даних протоколів слідує, що на робочій групі взагалі відсутні представники ініціативної групи ошуканих інвесторів, які завжди були присутні на робочих групах.

Покупці не були запрошені на робочі групи у жовтні, грудні 2023 року.

В даній справі йдеться саме про будівництво об`єкта із залученням коштів фізичних осіб у таке будівництво, а отже відповідач був зобов`язаний в межах наданих йому законами та Конституцією України повноважень здійснити наступні дії:

- контролювати дотримання договірних зобов`язань забудовниками, за будівництвом та прийняттям в експлуатацію цього об`єкта будівництва;

- оскільки забудовник неспроможний продовжувати будівництво, організувати роботу, пов`язану із завершенням вказаного будівництва.

ВК ЗМР обмежився листуванням з відповідними контролюючими органами, у тому числі й позивачами, проведенням нарад, засідань, зустрічей, які, втім, не були ефективними і не призвели до реальних і юридично значимих наслідків, жодним чином не вирішили ситуацію із завершенням будівництва.

До такого ж висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 27.02.2024 №280/3841/21.

Відповідно до статті 2 Закону № 280/97-ВР місцеве самоврядування в Україні це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Суд погоджується з твердженням позивачів, що бездіяльність відповідача виникла внаслідок ігнорування визначених чинним законодавством власних повноважень міської ради і хибне тлумачення чинного законодавства, нерозуміння своїх прямих обов`язків у сфері будівництва в місті, виправдовуючи свою бездіяльність тим, що на сьогоднішній день чинним законодавством України не визначені практичні механізми реалізації підпункту 11 пункту «а» частини першої статті 31 Закону України «Про місце самоврядування в Україні», що фактично нівелює існування зазначеної норми як такої.

В рішенні від 09.07.2007 №6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2). Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. Інакше всі негативні наслідки відсутності такого механізму покладаються на державу (п. 42 постанови Верховний Суд Касаційного господарського суду від 19 серпня 2019 року Справа №916/2377/18).

Щодо інших доводів відповідача, то суд враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи, суд висновує про обґрунтованість позовних вимог, і визнає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання щодо розподілу судових витрат визначені у статті 139 КАС України.

При зверненні до суду з даним позовом, позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., який підлягає стягненню на їх користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Крім того, позивачі просять суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн. на кожного.

В якості доказів понесення витрат на правову допомогу позивачі додали до позову: копії ордерів про надання правничої (правової) допомоги; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, який є додатком №42 до невідомого документа.

Інших документів на підтвердження укладання між позивачами та адвокатом договору, а також понесених витрат на професійну правничу (правову) допомогу позивачами не надано.

З огляду на це, суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої ДІЙСНОСТІ та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Також на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані ДОГОВІР про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), ДОКУМЕНТИ, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути ДОКУМЕНТАЛЬНО підтверджені та доведені. Відсутність ДОКУМЕНТАЛЬНОГО ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВИТРАТ НА ПРАВОВУ ДОПОМОГУ, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, та постановах Верховного Суду від 10.02.2022 у справі №440/7120/20, від 19.05.2022 у справі №440/4186/19, від 09.06.2022 у справі №120/3521/20-а, від 22.08.2023 у справі №380/7394/21 та інших.

В зв`язку з відсутністю договору та документального підтвердження витрат на правову допомогу, суд вважає вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), в особі представника адвоката Скрими Валерії Анатоліївни (вул. Олександрівська, 18, офіс 1, м. Запоріжжя, 69063), до Виконавчого комітету Запорізької міської ради (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна будівельна компанія «РАССВЕТ» (вул. Рекордна, буд. 23, м. Запоріжжя, 69019) та Запорізьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (вул. Патріотична, буд. 49, м. Запоріжжя, 69005), про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Запорізької міської ради по організації роботи, пов`язаної із завершенням будівництва будинку №78 по вул. Нагнибіди у м. Запоріжжі, будинку №79 по вул. Нагнибіди у м. Запоріжжі.

Зобов`язати Виконавчий комітетт Запорізької міської ради організувати роботу, пов`язану з завершенням будівництва будинку №78 по вул. Нагнибіди у м. Запоріжжі, будинку №79 по вул. Нагнибіди у м. Запоріжжі у зв`язку з неспроможністю забудовника продовжувати будівництво.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

У задоволенні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано «24» червня 2024 року.

Суддя Р.В. Кисіль