Справа № 160/20697/23
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2024-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 червня 2024 року м. Дніпросправа № 160/20697/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року (суддя Тулянцева І.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування», від 21.05.2023 №11247 у частині накладення на майора ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення - «Попередження про неповну службову відповідність»;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» від 21.05.2023 №11247 у частині невиплати майору ОСОБА_1 , премії за травень 2023 року у повному обсязі на підставі пункту 5 розділу XVI «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» від 09.07.2023 №14669 у частині накладення на майора ОСОБА_1 , дисциплінарного стягнення - «Догана»;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» від 09.07.2023 №14669 у частині зменшення майору ОСОБА_1 , розміру премії за липень 2023 року;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати майору ОСОБА_1 , премії за червень 2023 року у розмірі 22542,00 грн.;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити майору ОСОБА_1 , премію за червень 2023 року у розмірі 22542,00 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року позовні вимоги задоволено частково, а саме суд:

Визнав протиправним та скасував наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» від 21.05.2023 №11247 у частині накладення на майора ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - «Попередження про неповну службову відповідність».

Визнав протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» від 21.05.2023 №11247 у частині невиплати майору ОСОБА_1 премії за травень 2023 року у повному обсязі на підставі пункту 5 розділу XVI «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить суд скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що при винесенні рішення судом не були вивчені, враховані та взяті до уваги всі матеріали службового розслідування від 09.07.2023 №14669.

Доповідь про пожежу із завданням шкоди державі №10137, що сталася 16 травня 2023 року у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) була надіслана командиром військової частини НОМЕР_1 тимчасово виконуючому обов`язки начальнику відділу безпеки військової служби військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) протягом доби, а саме, 16 травня 2023 року.

Службове розслідування за фактом пожежі та нанесення шкоди державі (нанесення збитків в особливо великих розмірах на загальну суму 11 511 565 грн 70 коп) було призначено командиром військової частини НОМЕР_1 , майже через місяць, а саме 15 червня 2023 року після встановлення факту пожежі із завдання шкоди державі (наказ «Про призначення службового розслідування» №13022 від 15.06.2023).

На думку скаржника, службове розслідування за виявленим фактом пожежі із нанесення шкоди державі (№13022 від 15.06.2023), було призначене з порушенням вимог статті 8 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» де визначений порядок дій командира, щодо призначення розслідування за виявленим фактом пожежі із нанесення шкоди державі.

Також, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.06.2023 №13022 «Про призначення службового розслідування» проведення перевірки доручене лише одному офіцеру відділення морально-психологічного забезпечення капітану ОСОБА_2 без залучення представників служби пожежної безпеки, що є порушення абзацу 10 пункту 13 розділу І Положення про пожежну безпеку в системі Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 29.09.2014 №685. До проведення службового розслідування не було залучено представника за напрямком пожежної безпеки, що є обов`язковим.

Акт про пожежу №1 від 06.06.2023 за №11545, був складений комісією у складі: підполковник ОСОБА_3 , молодший лейтенант ОСОБА_4 , головний сержант ОСОБА_5 , солдат строкової служби ОСОБА_6 та підписаний 06 червня 2023 року. Комісія, яка складала Акт про пожежу не була призначена наказом командира Військової частини НОМЕР_1 та не проводила службове розслідування.

Акт про пожежу визначається додатком 7 до Положення, проте, у матеріалах службового розслідування знаходиться Акт про пожежу, який не відповідає вимогам даного Положення №685, та був складений і підписаний комісією Військової частини НОМЕР_1 , яка не була призначена та не проводила вищезазначене службове розслідування.

Таким чином, на думку скаржника, службове розслідування та складання Акта про пожежу було здійснено з суттєвими порушеннями вимог Положення №685.

Враховуючи те, що в розділі 1 Акту службового розслідування вх. №5616 від 09.07.2023 не зазначено Положення №685, як нормативно-правовий документ, який використовувався під час проведення службового розслідування то, можливо зробити висновок, що капітан ОСОБА_2 під час проведення службового розслідування проігнорував дані вимоги та не керувався вказаним Положенням №685, чим порушив вимоги чинного законодавства України.

Також, пунктом 14 розділу І Положення №685 визначено, відповідальних з виконання вимог пожежної безпеки в підпорядкованих їм підрозділах, службах, на об`єктах військових частин та визначені їхні обов`язки.

У Військовій частині НОМЕР_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №43 від 03.01.2023 «Про призначення відповідальних осіб за протипожежний стан об`єктів військової частини НОМЕР_1 на 2023 рік» призначені відповідальні особи за протипожежний стан об`єктів та виконання і дотримання вимог пожежної безпеки у військовій частині НОМЕР_1 . Водночас у наказі не визначено майора ОСОБА_1 , заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи, таким, що є відповідальним за протипожежний стан у Військовій частині НОМЕР_1 .

У матеріалах службового розслідування не зафіксовано та не зазначено жодного факту порушення та не встановлено ступінь вини позивача та її не було доведено. Про існування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2023 №1655 позивачу відомо не було. З даним наказом командира військової частини НОМЕР_1 не ознайомлювали (зміст наказу не доводили).

Наказ №1655 є недосконалим, не обґрунтованим та не об`єктивним та таким, що не визначає порядок організації службової діяльності, механізм управління та розподіл обов`язків за напрямками діяльності, не визначає основні завдання та заходи, які повинні виконуватися, не визначає склад та підрозділи, їх старших та місце розташування які залишилися в пункті постійної дислокації та не визначає порядок підпорядкованості. Наказ тільки визначає відповідальність двох посадових осіб.

Так, відповідно до пункту 2 наказу №1655, позивача було призначено відповідальним за виконання обов`язків, які покладені на заступника начальника штабу. Скаржник вважає вказаний наказ порушенням вимог Статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Позивач за посадою, має виконувати свої обов`язки за посадою, які визначені в додатках до Положення про військову частину і затверджені командиром військової частини НОМЕР_1 .

Заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи відповідно до своїх функціональних обов`язків відповідає за мобілізаційний напрямок діяльності, а заступник начальника штабу відповідно до своїх функціональних обов`язків відповідає за напрямок діяльності служби військ.

За організацію і підтримання заходів служби військ у військовій частині та підрозділах частини, за планування заходів служби військ, за стан вартової та внутрішньої служби у військовій частині відповідає заступник начальника штабу відповідно до свої функціональних обов`язків, підполковник ОСОБА_7 .

Контроль та перевірку заходів служби військ у військовій частині здійснює група безпеки військової служби, а це старший офіцер групи безпеки військової служби молодший лейтенант ОСОБА_8 , який залишився в пункті постійної дислокації.

У зв`язку з відсутністю в пункті постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 начальника штабу бригади, який відповідно до свої обов`язків (ст. 69 Статуту внутрішньої служби ЗСУ) повинен інструктувати особовий склад, який залучається до несення служби в добовому наряді щодо охорони та оборони об`єктів військової частини то виконання цих обов`язків за напрямком діяльності має здійснювати заступник начальника штабу, а саме підполковник ОСОБА_9 , що він і робив.

Таким чином, на думку скаржника, пункт 2 наказу №1655 є необ`єктивним, необґрунтованим, протиправним та таким, що не відповідає чинному законодавству, та потребує скасуванню.

Також скаржник зазначає, що в Акті службового розслідування надані пояснення особовим складом, з яких можна дійти висновку, що організаційні заходи, планування та підготовка добового наряду були виконані. Інструктаж був проведений заступником начальника штабу, на розвід добового наряду прибув старший в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_3 , який провів інструктаж особового складу, який заступав в добовий наряд.

Таким чином, у поясненнях не зазначено та не підтверджено жодного факту не виконання або не належного виконання мною майором ОСОБА_1 , заступником начальника штабу з мобілізаційної роботи своїх функціональних обов`язків або порушення вимог керівних документів.

Скаржник також зазначає, що розслідуванням зазначено, що умовами виникнення пожежі на території Військової частини НОМЕР_1 є безвідповідальне ставлення відповідних посадових осіб, низька виконавча дисципліна, незнання функціональних обов`язків, відчуття безкарності в умовах ведення війни у державі, що призводить до тяжких наслідків із збитками для держави в особливо великих розмірах.

Отже, даним пунктом зазначені обставини та факти, які були встановлені під час проведення службового розслідування щодо безвідповідального ставлення вище зазначених посадових осіб до виконання своїх функціональних обов`язків, які не здійснювали належний контроль за підлеглими, порушували вимоги чинного законодавства, що призвело до пожежі на складах.

Таким чином, у службовому розслідуванні не зафіксовано та не зазначено жодного факту порушень з боку майора ОСОБА_1 , а також не встановлено ступінь вини та її не доведено.

У наказі № 1655 не зазначено, що майор ОСОБА_1 , заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи, не організував та не вимагав від підлеглих виконання вимог Статутів Збройних Сил України та не здійснив належну організацію і контроль служби військ в ППД частини, внутрішньої служби під час несення служби добовим нарядом, що призвело до виникнення пожежі 16.05.2023.

У пункті 2 даного наказу визначено, що в службовій діяльності керуватись статтями 101, 102 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, якими, визначаються обов`язки командира батальйону, позивач відповідно до своєї посади заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи та відношення до командира батальйону ніякого не має. Не зазначено, що майор ОСОБА_1 , заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи не організував та не вимагав від підлеглих виконання вимог Статутів Збройних Сил України та не здійснив належну організацію і контроль служби військ в ППД частини, внутрішньої служби під час несення служби добовим нарядом, що призвело до виникнення пожежі 16.05.2023,

Таким чином, у службовому розслідуванні не зазначено, що конкретно позивач не організував, не контролював, не вимагав та, що не здійснив відповідно до своїх функціональних обов`язків, як заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи, що призвело до виникнення пожежі.

Скаржник також вважає, що його незаконно, безпідставно та з порушенням норм чинного законодавства було позбавлено премії в січні 2024 року за грудень 2023 року в розмірі 2220,38 грн, а саме через шість місяців після накладення на мене дисциплінарного стягнення «Догана», якого на момент позбавлення премії не було.

На підставі викладеного, скаржник вважає, що: службове розслідування протиправне та проведено не об`єктивно, не обґрунтоване та є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України; наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» від 09.07.2023 №14669 у частині накладення на мене майора ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - «Догана» протиправним та таким, що потребує скасуванню; наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» від 09.07.2023 року №14669 у частині зменшення мені майору ОСОБА_1 розміру премії за липень 2023 року протиправним та таким, що потребує скасуванню; пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05 лютого 2023 року №1655 «Про організацію службової діяльності військової частини в пункті постійної дислокації» протиправним та таким, що потребує скасуванню.

Також, відповідно до ухвали суду від 30 жовтня 2023 року суд постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

12.01.2024 до канцелярії суду, надійшов відзив Військової частини НОМЕР_1 на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач пред`явлений позов не визнав та заперечує проти задоволення позовних вимог, а в свою чергу на електронну адресу позивача 9 січня 2024 року надійшов відзив №337 від 09.01.2024 від військової частини НОМЕР_1 .

Судом розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Також, відповідачем (військова частина НОМЕР_1 ) було порушено вимоги частини 1 статті 261 КАС України щодо подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить суд скасувати рішення та прийняти постанову, якою відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що відповідно вимог діючого законодавства на позивача, як військовослужбовця було покладеного повний обсяг обов`язків та завдань.

Так 16 травня 2023 року на суміжному складі продовольчого та речового майна військової частини НОМЕР_1 виникла пожежа. За вказаним фактом пожежі було проведено службове розслідування.

За результатами службового розслідування, в частині дій позивача, встановлено, що майор військової служби за контрактом ОСОБА_1 , заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи ВЧ НОМЕР_1 , неналежне виконував свої службових обов`язків, в умовах військового стану, визначених посадовими обов`язками відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а саме: не організував та не вимагав від підлеглих виконання вимог статутів Збройних Сил України; не здійснив належну організацію і контроль служби військ в пункті постійної дислокації військової частини, внутрішньої служби під час несення служби добовим нарядом, що призвело до виникненню пожежі 16.05.2023 на суміжному складі продовольчої та речової служб логістики пункті постійної дислокації військової частини із збитками державі в особливо великих розмірах.

Виходячи з матеріалів службового розслідування, вина військовослужбовця виражається у непрямому умислі, особистій недисциплінованості та ігноруванні вимог законів України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та наказів Міністерства оборони України під час виконання обов`язків військової служби, слабкого контролю командирів (начальників) над підлеглими.

Своїми діями заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи військової частини НОМЕР_1 , призначений наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2022 № 36 та від 05.02.2023 № 1655 «Про організацію службової діяльності військової частини в пункті постійної дислокації» відповідальним за організацію, підтримання заходів служби військ, за стан вартової та внутрішньої служби в підрозділах, які залучені до охорони та оборони військової частини та тимчасове виконання обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 в пункті постійної дислокації смт Черкаське майор ОСОБА_1 порушив вимоги наступних нормативно-правових актів:

статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в частині обов`язку додержуватися законів України, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів;

статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в частині свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в частині зобов`язання виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями;

абзацу 2 статті 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно- правових актів).

статті 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в частині обов`язку додержуватися військової дисципліни.

статті 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в частині усвідомлення військовослужбовцями військової дисципліни.

абзацу 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в частині свідомого ставлення до виконання військового обов`язку.

абзацу 2 статті 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в частині виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України.

абзацу 5 статті 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в частині зразкового виконання командирами військового обов`язку.

абзацу 1 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в частині обов`язку додержуватися законів України, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів.

Причинами та умовами, що сприяли даному порушенню є: безвідповідальне відношення до виконання службових обов`язків.

Командири (начальники) військових частин та інших структурних підрозділів ЗСУ мають право щомісяця преміювати військовослужбовців (крім строковиків) відповідно до їхнього особистого вкладу в загальні результати служби, таким чином обрахунок розміру грошового забезпечення є дискреційними повноваженнями командирів Начальників) військової частини НОМЕР_1 .

Враховуючи вищевикладене, рішення (наказ) командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» від 21.05.2023 №11247 у частині невиплати майору ОСОБА_1 премії за травень 2023 року у повному обсязі на підставі пункту 5 розділу XVI «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» було прийнято у межах та у спосіб передбачений чиним законодавством, а тому не підлягають скасуванню.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла таких висновків.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №294 від 26.10.2018, майор військової служби за контрактом ОСОБА_1 був призначений на посаду заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи та вважається таким, що з 26 жовтня 2018 року прийняв справи та посаду та приступив до виконання службових обов`язків з посадовим окладом 5780 гривень на місяць, шик «майор». ВОС- 2901003.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 «Про призначення службового розслідування» №11143 від 19.05.2023, відповідно до службового листа вх. №400 від 19 травня 2023 року, за фактом несвоєчасного надання доповіді про пожежу на суміжному складі продовольчого та речового майна 16.05.2023 року, наказано начальнику групи безпеки військової служби військової частини НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_10 провести службове розслідування в термін до 22.05.2023. У ході розслідування встановити наявності чи відсутності події, з приводу якої було призначено розслідування, її обставини (час, місце) і наслідки; осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх сприяння; конкретні неправомірні дії військовослужбовців, якими вчинено правопорушення.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» №11247 від 21.05.2023 встановлено, що відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України», затвердженому наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371, наказу командира військової частини НОМЕР_1 №11143 від 19.05.2023 «Про результати службового розслідування», начальником групи безпеки військової служби військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_10 проведено службове розслідування за фактом несвоєчасного надання доповіді про пожежу на суміжному складі продовольчою та речового майна 16.05.2023 року, з метою встановлення наявності чи відсутності події, з приводу якої було призначено розслідування, її обставини (час, місце) і наслідки; осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх сприяння; конкретні неправомірні дії військовослужбовців, якими вчинено правопорушення. В ході проведення перевірки інформації щодо факту несвоєчасного надання доповіді про пожежу на суміжному складі продовольчого та речового майна 16.05.2023 шляхом опитування військовослужбовців, вивчення службової документації чергового частими пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , інформація знайшла своє підтвердження. Письмова доповідь до оперативного чергового командного центру військової частини НОМЕР_2 по події, а саме - пожежі на суміжному складі продовольчого та речового майна, що сталася в період з 15 по 16.05.2023 на період завершення розслідування так і не була надана черговим частини та не здійснено відповідальним (старшим) командиром в пункті постійної дислокації частини жодних заходів реагування та контролю з даного приводу. Встановлено, що в період з 15 на 16.05.2023 на адміністративній території військової частими НОМЕР_1 виникла пожежа суміжного складу харчової та речової служб логістики частини. Відповідно телеграми командування військової частини НОМЕР_2 від 16.05.2023 №1314/11/1/2/33 № 613/3843, з метою недопущення порушень в організації та несення бойового чергування, оперативно-чергової, чергової служб посадовими особами військової частини НОМЕР_1 , що призвело до несвоєчасного надання доповіді про пожежу на території складського приміщення речового та продовольчого майна логістики військової частини НОМЕР_1 , вищим командуванням наказано провести службове розслідування у визначений термін. В ході проведення розслідування встановлено, що в наслідок даної пожежі, Новомосковським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 16.05.2023 зареєстровано кримінальне провадження №0000682 за ч.1 ст. 270 КК України (Порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки). У ході з`ясування причин та обставин факту несвоєчасного надання доповіді про пожежу на суміжному складі продовольчого та речового майна 16.05.2023 черговим частини пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 шляхом опитування військовослужбовців та вивчення робочої документації чергової частини встановлено, що алгоритм доповіді чергового частини про надзвичайні та інші події, командуванням (старшим) пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 визначений не вірно. Інструкції чергового частини та помічника чергового частини виконані формально, в урахуванням мирного часу та переходом на особливий період несення служби. Заходи служби військ під час дії військового стану в інструкціях не передбачені. Крім цього встановлено, що наявні керівні документи оперативно- чергової та чергової служб, а саме: наказ МО України від 26.08.2021 року №3т «Про затвердження Порядку організації і несення бойового чергування, оперативно-чергової та чергової служб у системі Міністерства оборони України»; наказ МО України від 11.11.2020 №3т «Про затвердження Порядку функціонування системи централізованого бойового управління і оповіщення «ГОРИЗОНТ»; наказ командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 24.12.2021 №4т «Про затвердження Порядку організації і несення бойового чергування, оперативно-чергової та чергової служб у Сухопутних військах Збройних сил України»; наказ командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 10.12.2021 №3т були знищені за наказом командира військової частини полковника ОСОБА_11 під час введення дії військового стану. Жодного розпорядження/наказу з початку поточного року про порядок доповідей черговою службою пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 до командного центру штабу оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на адресу військової частини не надходило. Крім цього, начальником Черкаського гарнізону телеграмою від 16.05.2023 № 3336/87/392, відповідно до вимог статей 9-1 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, з метою збору, узагальнення та надання даних до вищого штабу про надзвичайні ситуації, події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення, порушення військової дисципліни, прибуття прямих начальників, роботу комісій вищих штабів тощо в межах Черкаського гарнізону, командирів (старших) військових частин Черкаського гарнізону зобов`язано забезпечити своєчасне надання інформації по лінії чергової служби на ім`я начальника Черкаського гарнізону (через чергового військової частини НОМЕР_3 «ДЕЙТОН») за визначеними контактними даними, яка надійшла вже після наслідків вказаної події (пожежі), на яку також не надано письмову доповідь черговим частини. Разом з цим, не зважаючи на вказані факти відсутності єдиного алгоритму доповіді чергового частини про надзвичайні та інші події, відповідальними посадовими особами пункту постійної дислокації військової частини, а саме: підполковником ОСОБА_3 , майором ОСОБА_1 , підполковником ОСОБА_12 не вжито заходів подальшого реагування на відновлення алгоритму дій чергового частини під час підготовки та надання доповідей про події. На час розслідування, черговою службою пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 так і не було надано доповіді до командного центру штабу оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Аналіз інформації дає підстави вважати, що причинами та умовами викладеного є низька виконавча дисципліна, незнання функціональних обов`язків, відчуття безкарності в умовах ведення бойових дій, що призводить до вчинення правопорушень та тяжких наслідків, із збитками для держави в особливо великих розмірах. Викладене вище підтверджується письмовими поясненнями та службовою документацією чергової частини пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, пунктом 7 та 8 наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» №11247 від 21.05.2023 передбачено за неналежне виконання службових обов`язків та за порушення вимог абзаців 2, 5 статті 11; статті 16; абзаца 2 статті 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 2; абзаців 1, 2, 5 статті 3; абзацу 1 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, майора ОСОБА_1 , заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи військової частини НОМЕР_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти Дисциплінарне стягнення «Попередження про не повну службову відповідність». Помічнику командира з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби не виплачувати майору ОСОБА_1 премію за травень 2023 року у повному обсязі на підставі пункту 5 розділу XVI «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 «Про результати службового розслідування» №374 від 14.06.2023, відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за №1503/31371 та наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 18.05.2023 № 279 «Про призначення службового розслідування» з метою уточнення причин та обставин пожежі на продовольчому та речовому складах військової частими НОМЕР_1 було проведено службове розслідування. За результатами службового розслідування наказано службове розслідування вважати закінченим. Матеріали поточного службового розслідування направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, у зв`язку з наявністю в діях посадових осіб військової частини НОМЕР_1 формальних ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 425 Кримінального кодексу України. Командиру військової частини НОМЕР_1 провести службове розслідування по факту пожежі, що сталася на території військової частини НОМЕР_1 16.05.2023, по результатам службового розслідування винних посадових осіб притягнути до дисциплінарної та матеріальної відповідальності. Про результати розслідування доповісти письмово на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 до 14.07.2023 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 «Про призначення службового розслідування» №13022 від 15.06.2023, відповідно до наказу від 14.06.2023 №374 командира військової частини НОМЕР_2 , за фактом пожежі, що сталася на території військової частини НОМЕР_1 16.05.2023 наказано офіцеру відділення морально-психологічного забезпечення капітану ОСОБА_2 , провести службове розслідування в термін до 12.07.2023. В ході розслідування встановити наявність чи відсутність події, з приводу якої було призначено розслідування, її обставини (час, місце) і наслідки; осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх сприяння; конкретні неправомірні дії військовослужбовця, яким вчинено правопорушення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» №14669 від 09.07.2023 встановлено, що відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, «Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України», затвердженому наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371, наказу командира військової частини НОМЕР_2 №374 від 14.06.2023 «Про результати службового розслідування», наказу командира військової частини НОМЕР_1 №13022 від 15.06.2023 «Про призначення службового розслідування», офіцером відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_2 проведено службове розслідування за фактом пожежі на суміжному складі продовольчого та речового майна 16.05.2023, з метою встановлення наявності чи відсутності події, з приводу якої було призначено розслідування, її обставини (час, місце) і наслідки; осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх сприяння; конкретні неправомірні дії військовослужбовців, якими вчинено правопорушення. В ході перевірки та вивчення службової документації на місцях несення служби та шляхом опитування військовослужбовців, які з 15 на 16 травня 2023 року виконували обов`язки у добовому наряді на території військової частини НОМЕР_1 . Аналіз інформації дає підставу вважати, що умовами виникнення пожежі на території військової частини НОМЕР_1 є безвідповідальність відповідних посадових осіб, низька виконавча дисципліна, незнання функціональних обов`язків, відчуття безкарності в умовах ведення війни у державі, що призводить до тяжких наслідків із збитками для держави в особливо великих розмірах на загальну суму 11 511 565 (одинадцять мільйонів п`ятсот одинадцять тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) грн 70 коп.), а саме по речовій службі на суму 10 306 431 грн 44 коп., по продовольчій службі на суму 1 202 003 грн 24 коп., по службі КЕС на суму 3431 грн 02 коп. Викладене вище підтверджується письмовими поясненнями, службовою документацією та матеріалами перевірок.

Крім того, пунктом 38 та 39 наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» №14669 від 09.07.2023 передбачено за неналежне виконання службових обов`язків та за порушення вимог абзаців 2, 5 статті 11; статті 16; абзаца 2 статті 58, статті 76; абзаца 14 статті 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, , та статей 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення, передбачене пунктом «Б» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України - «Догана». Помічнику командира військової частини з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби зменшити майору ОСОБА_1 розмір премії за липень 2023 року у визначеному розмірі на підставі пункту 4 розділу XVI «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260.

Вважаючи накази командира військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2023 року №11247 та від 09.07.2023 року №14669 протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За п. 5, 6 Положення № 1115/2009, громадяни, які вступили на військову службу за контрактом або за призовом, складають Військову присягу на вірність Українському народу в порядку, визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України. Початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на військовій службі визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

У відповідності до статті 11 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі Статут), до загальних обов`язкові військовослужбовців відноситься необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини.

За статтею 12 Статуту, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями (стаття 16 Статут).

Статтею 17 Статут визначено, що на військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Згідно із статтею 26 Статут, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Статтею 35 Статут визначено, що накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості. За крайньої потреби командир (начальник), старший за службовим становищем, ніж безпосередній начальник, може віддати наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього начальника, про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом ЗСУ.

Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Пунктами 1, 2 Дисциплінарного статут ЗСУ визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Відповідно до статей 4-6 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби. За стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Право командира віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження.

Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав.

У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.

За невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення, що передбачено статтею 45 Дисциплінарного статуту.

Відповідно до п. 45 Дисциплінарного статут ЗСУ, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Порядок накладення дисциплінарних стягнень встановлений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту.

За п. 84 Дисциплінарного статут ЗСУ, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Статтею 85 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (стаття 86 Дисциплінарного статуту).

Отже, накладенню дисциплінарного стягнення на військовослужбовця може передувати проведення службового розслідування.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року № 608, визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі.

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 розділу І Порядку № 608 службове розслідування це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Пунктом 9 розділу ІІІ Порядку № 608 встановлено, що посадові (службові) особи Збройних Сил України зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків.

Повноваження осіб під час службового розслідування встановлені розділом ІV Порядку №608. Зокрема, відповідно до пункту 1 цього розділу, особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.

У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.

Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України (пункт 3 розділу ІV Порядку № 608).

Приписами пункту 1 розділу VІ Порядку № 608 визначено, що за результатами розгляду акту та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Згідно з вимогами пункту 2 розділу VІ Порядку № 608 дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акту про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

З аналізу норм Дисциплінарного статуту вбачається, що вирішальним при накладенні дисциплінарної відповідальності за скоєний військовослужбовцем проступок є характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, ступінь вини, попередня поведінка порушника, а однією із обставин, які потрібно довести, є вина особи в невиконанні або неналежному виконанні покладених на нього обов`язків. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини військовослужбовця, з`ясовуються відповідним командиром самостійно або під час службового розслідування, і повинні бути відображені у відповідному наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або висновку службового розслідування.

Суд наголошує на особливості періоду, під час якого виникли спірні правовідносини.

Так, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/22 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому був продовжений.

Починаючи з 24 лютого 2022 року, вся країна мужньо бореться за виживання, надаючи реальний опір агресору. У таких умовах особлива відповідальність покладається на військових, оскільки відповідно до приписів статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» саме вони несуть державну службу особливого характеру, що полягає у здійсненні професійної оборони держави, її незалежності та територіальної цілісності.

Ураховуючи обставини, які склались на цей час у державі, зокрема, дотримання дисципліни та виконання наказів є першочерговим обов`язком всіх військовослужбовців. Саме від виконання наказів та дотримання дисципліни, наразі залежить майбутнє держави, її територіальна цілісність та незалежність. Отже, застосування негативних наслідків для військових, враховуючи перебування країни у воєнному стані, пов`язане, насамперед, із захистом країни.

Верховний Суд у постанові від 30 квітня 2024 року справа № 420/17256/22 зазначив, що задля встановлення законності спірного наказу за результатами проведеного службового розслідування щодо встановлення наявності чи відсутності складу дисциплінарного проступку позивача попередження про неповну службову відповідність, судам необхідно надати правову оцінку характеру та обставинам вчиненого правопорушення, його наслідкам, ступеню вини, попередній поведінці порушника, невиконанні або неналежному виконанні покладених на нього обов`язків з урахуванням бойового наказу командира роти, згідно з бойовим розпорядженням командира батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_4 від 04 жовтня 2022 року №640/281/178дск, посилання на який міститься в акті службового розслідування.

Відповідно до відібраних пояснень ОСОБА_1 , останнім, зокрема, зазначено, що для здійснення охорони військової частини НОМЕР_1 в пункті постійної дислокації щоденно планувався та призначався добовий наряд відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 , а також проводився інструктаж посадових осіб добового наряду та розвід у визначеному місці. Так, 15.05.2023 військовослужбовці, які заступили у добовий наряд прибули на інструктаж, який проводив заступник начальника штабу підполковник ОСОБА_9 , де були присутні всі посадові особи добового наряду. У зв`язку з тим, що 15.05.2023 це був понеділок (командирський день) то на розводі добового наряду був присутній старший в ПДД підполковник ОСОБА_3 . Про пожежу на продовольчих складах військової частини дізнався з ранку коли прибув на військову службу, а саме о 8:00 16.05.2023 на шикуванні від старшого в пункті постійної дислокації підполковника ОСОБА_3 , яке він проводив.

Крім того, в бланку отримання пояснень зазначено, що пояснення відбираються в рамках службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 без зазначення його номера та дати, не заповнені графи, щодо особи, яка відбирала пояснення, а також не міститься відміток щодо способу відібрання цих пояснень.

Колегія суддів зазначає, що службове розслідування призначене за фактом несвоєчасного надання доповіді про пожежу на суміжному складі продовольчого та речового майна 16.05.2023.

З Акта вбачається, що шляхом опитування військовослужбовців та вивчення робочої документації чергової частини встановлено, що алгоритм доповіді чергового частини про надзвичайні та інші події, командуванням (старшим) пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 визначений не вірно. Інструкції чергового частини та помічника чергового частини виконані формально, в урахуванням мирного часу та переходом на особливий період несення служби. Заходи служби військ під час дії військового стану в інструкціях не передбачені. Не зважаючи на вказані факти відсутності єдиного алгоритму доповіді чергового частини про надзвичайні та інші події, відповідальними посадовими особами пункту постійної дислокації військової частини, а саме: підполковником ОСОБА_3 , майором ОСОБА_1 , підполковником ОСОБА_12 не вжито заходів подальшого реагування на відновлення алгоритму дій чергового частини під час підготовки та надання доповідей про події. На час розслідування, черговою службою пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 так і не було надано доповіді до командного центру штабу оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Аналіз інформації дає підстави вважати, що причинами та умовами викладеного є низька виконавча дисципліна, незнання функціональних обов`язків, відчуття безкарності в умовах ведення бойових дій, що призводить до вчинення правопорушень та тяжких наслідків, із збитками для держави в особливо великих розмірах.

Тобто, з висновків акту вбачається, що ним встановлено, що письмова доповідь до оперативного чергового командного центру військової частини НОМЕР_2 по події, а саме - пожежі на суміжному складі продовольчого та речового майна, що сталася в період з 15 по 16.05.2023 на період завершення розслідування не була надана черговим частини та не здійснено відповідальним (старшим) командиром в пункті постійної дислокації частини жодних заходів реагування та контролю з даного приводу. Встановлено не вжиття відповідальними посадовими особами пункту постійної дислокації військової частини заходів подальшого реагування на відновлення алгоритму дій чергового частини під час підготовки та надання доповідей про події за відсутності такого єдиного алгоритму доповіді.

В Акті встановлено саме ненадання доповіді до командного центру штабу оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Наказом Міністерства оборони України 29 листопада 2018 року № 604 затверджено Інструкцію з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції, донесення - інформація щодо надзвичайної ситуації, події, кримінального правопорушення, військового адміністративного правопорушення та адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, надана в усній або письмовій формі до вищого органу військового управління та відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (далі - Військова служба правопорядку).

Доповідь - інформація щодо події, кримінального правопорушення, військового адміністративного правопорушення та адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, надана в усній, письмовій формі або по лінії оперативно-чергової служби безпосередньому начальнику.

Надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій (такому) території, об`єкті, провадження на них господарської діяльності.

Відповідно до п. 3 Розділу І Інструкції, доповіді та донесення про надзвичайні ситуації, події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни передаються технічними засобами передання та обробки інформації з урахуванням наявності (відсутності) у них інформації з обмеженим доступом.

Згідно з п.1, 2, 3, 4 Розділу II Інструкції, за своєчасність та об`єктивність надання доповідей та донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, скоєні (вчинені) військовослужбовцями або працівниками (під час виконання службових обов`язків, у робочий час), що сталися у військових частинах, відповідають командири (начальники) військових частин.

Керівники структурних підрозділів Міністерства оборони України, Апарату Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, командувачі видів, окремих родів (сил) Збройних Сил України, командири (начальники) органів військового управління та з`єднань відповідають за дотримання строків надання доповідей та донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, скоєні (вчинені) військовослужбовцями, працівниками (під час виконання службових обов`язків (посадових інструкцій) у робочий час), що сталися у військових частинах, а також за повноту, об`єктивність проведення розслідувань за фактом подій і кримінальних правопорушень та вжиті попереджувальні заходи.

Командири (начальники) військових частин про кожний виявлений факт ненадання інформації про подію, кримінальне правопорушення, військове адміністративне правопорушення та адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначають службове розслідування, після завершення якого надають письмові доповіді за підпорядкованістю та до відповідного органу управління Військової служби правопорядку, зазначаючи вжиті заходи до службових осіб, які не надали доповідь.

Доповіді та донесення про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, командири (начальники) військових частин надають своїм прямим начальникам за підпорядкованістю (керівники державних підприємств - керівнику структурного підрозділу Міністерства оборони України, на який покладено функціональне управління цим підприємством), повідомляють начальника органу управління Військової служби правопорядку та керівника відповідної спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, у зоні діяльності яких військова частина виконує завдання за призначенням.

Доповіді та донесення надаються:

негайно (протягом 15 хвилин) після отримання інформації про подію, кримінальне правопорушення, адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією,- усно (у доповіді мають зазначатися умовне найменування, пункт дислокації та підпорядкованість військової частини, дата і час скоєння правопорушення, стислий зміст, обставини та місце скоєння (вчинення), ким виявлено правопорушення, заподіяні матеріальні збитки, загибель, поранення людей, демографічні дані учасників, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові командира військової частини, номери телефонів для уточнення інформації);

про обставини вчинення події, кримінального правопорушення - за формою, наведеною в додатку 1 до цієї Інструкції; адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією,- за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції,- письмово протягом доби з моменту надання усної доповіді про подію, кримінальне правопорушення, адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. У разі вчинення військового адміністративного правопорушення завірена копія протоколу про військове адміністративне правопорушення протягом 5 діб надсилається до органу управління Військової служби правопорядку та до спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, у зоні діяльності яких військова частина виконує завдання за призначенням.

У разі скоєння підлеглим військовослужбовцем кримінального правопорушення командир (начальник) військової частини протягом робочого дня письмово повідомляє про це керівника відповідного органу досудового розслідування (з урахуванням підслідності, визначеної статтею 216 Кримінального процесуального кодексу України), начальника органу управління Військової служби правопорядку та керівника відповідної спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, у зоні діяльності яких військова частина виконує завдання за призначенням.

Згідно з п.6, 8, 9, 10 Розділу II Інструкції, оперативний черговий (черговий військової частини) у разі отримання інформації про надзвичайну ситуацію або подію протягом 15 хвилин уточнює її місце, обставини та зміст, час і дату виникнення, наслідки та інформацію про людей, що загинули (за наявності), попередньо з`ясовує причини події, завдані збитки та орієнтовні заходи, яких необхідно вжити для ліквідації наслідків події, та ті, які необхідно провести для недопущення повторних випадків, доповідає головному оперативному черговому Головного командного центру Збройних Сил України, оперативному черговому органу військового управління (пункту управління) вищого рівня та командиру військової частини за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції.

До подій належать зокрема, пожежі на території військових частин, які спричинили істотну шкоду або інші тяжкі наслідки.

Письмові доповіді про наслідки надзвичайної ситуації або події надаються по лінії оперативно-чергової служби оперативному черговому органу управління (пункту управління) вищого рівня та головному оперативному черговому Головного командного центру Збройних Сил України через 1, 4 та 8 годин з моменту надання усної доповіді.

За своєчасність та об`єктивність надання доповідей про надзвичайні ситуації та події головному оперативному черговому Головного командного центру Збройних Сил України відповідають посадові особи оперативно-чергової (чергової) служби.

Про вжиті командирами (начальниками) військових частин заходи, прийняті рішення щодо реагування на події, кримінальні правопорушення, адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, із зазначенням номерів та дат виданих наказів, посадові особи оперативно-чергової (чергової) служби протягом доби або наступного робочого дня у разі скоєння правопорушення у вихідні, святкові та неробочі дні, доповідають по лінії оперативно-чергової служби за підпорядкованістю і надають інформацію до органу управління Військової служби правопорядку, у зоні діяльності якого військова частина виконує завдання за призначенням.

За матеріалами службового розслідування вбачається, що доповідь про пожежу із завдання шкоди державі №10137, що сталася 16 травня 2023 року у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) була надіслана командиром військової частини НОМЕР_1 тимчасово виконуючому обов`язки начальнику відділу безпеки військової служби військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) протягом доби, а саме, 16 травня 2023 року.

Зазначене свідчить, що повідомлено командування по лінії про обставини події. Матеріали службового розслідування не містять належну оцінку вказаним обставинам.

Акт не містить детальної інформації щодо письмової доповіді яка не була здійснена посадовими особами (доповідь про вжитті заходи, письмова доповідь чергового, доповідь про виявлений факт ненадання інформації (доповіді) про подію). В Акті не зазначено, які саме дії позивача свідчать про порушення законодавства та дисципліни, та які стали підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, не зазначено які саме дії або бездіяльність часе позивача зумовила не подання письмової доповіді.

Зазначене у сукупності свідчить, що службове розслідування проведено поверхнево без дослідження усіх обставин, характеру та обставин вчиненого правопорушення, його наслідкам, ступеню вини, попередній поведінці порушника.

Також, відповідно до вимог пункту 2 розділу VІ Порядку №608, дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник).

У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

Згідно з вимогами пункту 3 - 4 розділу VІ Порядку №608, примірники акта службового розслідування надсилаються службовим особам, яких стосуються наведені у висновку пропозиції, та до відповідних структурних підрозділів органів військового управління.

За зверненням військовослужбовця, стосовно якого проводилось службове розслідування, йому надається завірена копія акта службового розслідування або витяг з акта, в частині, що його стосується, за умови, що вони не містять інформації з обмеженим доступом.

Якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

Відповідно до ст.97 Дисциплінарного статуту про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено.

Статтею 98 Дисциплінарного статуту, встановлено, що під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

Як зазначалась, наказом командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» №11247 від 21.05.2023 року передбачено за неналежне виконання службових обов`язків та за порушення вимог абзаців 2, 5 статті 11; статті 16; абзаца 2 статті 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 2; абзаців 1, 2, 5 статті 3; абзацу 1 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, майора ОСОБА_1 , заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи військової частини НОМЕР_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти Дисциплінарне стягнення «ПОПЕРЕДЖЕННЯ ПРО НЕ ПОВНУ СЛУЖБОВУ ВІДПОВІДНІСТЬ».

Проте, матеріали справи не містять доказів доведення до військовослужбовця наказ про притягнення його до відповідальності визначені пунктом 2 розділу VІ Порядку №608, а саме підпис із зазначенням дати доведення, акт про відмову.

Крім того, позивачем було наголошено, що наказ №11247 від 21.05.2023 до нього не доводився належним чином, а про притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення дисциплінарного стягнення «ПОПЕРЕДЖЕННЯ ПРО НЕ ПОВНУ СЛУЖБОВУ ВІДПОВІДНІСТЬ» позивач дізнався у 01 серпня 2023 року з картки особового рахунку від 01.08.2023 року за №5718/ФЕС.

Таким чином, відповідач порушив приписи Дисциплінарного статуту ЗСУ та Порядку №608 у частині доведення до військовослужбовця, стосовно якого проводилось службове розслідування, наказу про притягнення до відповідальності.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваного наказу №11247 від 21.05.2023 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог абзаців 2, 5 статті 11; статті 16; абзаца 2 статті 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 2; абзаців 1, 2, 5 статті 3; абзацу 1 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, та накладення Дисциплінарного стягнення «ПОПЕРЕДЖЕННЯ ПРО НЕ ПОВНУ СЛУЖБОВУ ВІДПОВІДНІСТЬ».

Щодо рішення суду в частині скасування наказу №11247 від 21.05.2023 у іншій частині, колегія суддів зазначає таке.

У пунктах 2, 3 оскаржуваного наказу також зазначено не виплачувати позивачу премію за травень 2023 року у повному обсязі на підставі пункту 5 розділу XVI «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260.

Таке обмеження щомісячної премії та додаткової винагороди є прямим наслідком притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України). Права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина визначаються виключно законами (пункт 1 частини першої статті 92 Конституції України).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, визначає Порядок №260.

Відповідно до пункту 1 розділу XVI командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Пунктом 5 розділу XVI Порядку № 260 визначено, що військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження у військовому званні на один ступінь, позбавлення військового звання - за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром.

Згідно зі ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;

Отже, з аналізу вказаних правових норм вбачається, що щомісячні премії не виплачуватися тим військовослужбовцям, яких притягнуто до дисциплінарної відповідальності та на яких накладено певне дисциплінарне стягнення.

Однак у справі, що розглядається, позбавлення позивача премії є наслідком притягнення його до дисциплінарної відповідальності згідно з наказом №11247 від 21.05.2023.

Таким чином, з огляду на висновки суду в цій справи щодо протиправності вищезазначеного наказу та його скасування, враховуючи відсутність з боку відповідача заперечень щодо наявності у позивача права на отримання вказаних виплат поміж визнаних судом необґрунтованими, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача підлягають задоволенню і в цій частині.

Щодо наказу командира ВЧ НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» №14669 від 09.07.2023, колегія суддів зазначає таке.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 «Про призначення службового розслідування» №13022 від 15.06.2023, за фактом пожежі, що сталася на території військової частини НОМЕР_1 16.05.2023, наказано провести службове розслідування та встановити наявність чи відсутність події, з приводу якої було призначено розслідування, її обставини (час, місце) і наслідки; осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх сприяння; конкретні неправомірні дії військовослужбовця, яким вчинено правопорушення.

Відповідно до відібраних у рамках службового розслідування, призначеного наказом №13022 від 15.06.2023 пояснень у ОСОБА_1 , останнім, зокрема, зазначено, що для здійснення охорони Військової частини НОМЕР_1 в пункті постійної дислокації щоденно планувався та призначався добовий наряд відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 , а також проводився інструктаж посадових осіб добового наряду та розвід у визначеному місці. Так, з 15 на 16 травня 2023 року призначений добовий наряд прибув на інструктаж, який проводив заступник начальника штабу підполковник ОСОБА_9 , де були присутні всі посадові особи добового наряду. На розводі добового наряду був присутній підполковник ОСОБА_3 , так як понеділок командирський день, а він залишився старшим у військовій частині НОМЕР_1 . Про пожежу взнав з ранку о 8:00 16 травня 2023 року від старшого в пункті постійної дислокації підполковника ОСОБА_3 на шикуванні.

З акту розслідування вбачається, зазначено, що неправомірні дії військовослужбовця, а саме, заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи майора ОСОБА_13 , та причинний зв`язок між діями військовослужбовця та подією, що трапилась: «Неналежне виконання своїх службових обов`язків, в умовах військового стану, визначених посадовими обов`язками відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України а саме: не організував та не вимагав від підлеглих виконання вимог статутів Збройних Сил України; не здійснив належну організацію і контроль служби військ в ППД частини, внутрішньої служби під час несення служби добовим нарядом, що призвело до виникнення пожежі 16.05.2023 на суміжному складі продовольчої та речової служб логістики частини із збитками державі в особливо великих розмірах. Своїми діями заступник начальника штабу з мобілізаційної роботи військової частини НОМЕР_1 , призначений наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2023 № 1655 «Про організацію службової діяльності військової частини в пункті постійної дислокації» відповідальним за організацію, підтримання заходів служби військ, за стан вартової та внутрішньої служби в підрозділах, які залучені до охорони та оборони військової частини в пункті постійної дислокації смт Черкаське майор ОСОБА_1 порушив вимоги наступних нормативно-правових актів: статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в частині обов`язку додержуватися законів України, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів; статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в частині свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в частині зобов`язання виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями; абзацу 2 етапі 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно- правових актів), статті 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в частині обов`язку додержуватися військової дисципліни, статті 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в частині усвідомлення військовослужбовцями військової дисципліни, абзацу 1 статті 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в частині свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, абзацу 2 статті 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в частині виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України, абзацу 5 статті 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в частині зразкового виконання командирами військового обов`язку, абзацу 1 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в частині обов`язку додержуватися законів України, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів. Причинами та умовами, що сприяли даному порушенню є: безвідповідальне відношення до виконання службових обов`язків.

За наслідками проведеного службового розслідування виданий наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» №14669 від 09.07.2023 в якому зазначено, зокрема, що умовами виникнення пожежі на території військової частини НОМЕР_1 є безвідповідальність відповідних посадових осіб, низька виконавча дисципліна, незнання функціональних обов`язків, відчуття безкарності в умовах ведення війни у державі, що призводить до тяжких наслідків із збитками для держави в особливо великих розмірах на загальну суму 11 511 565 грн 70 коп., а саме по речовій службі на суму 10 306 431 грн 44 коп., по продовольчій службі на суму 1 202 003 грн 24 коп., по службі КЕС на суму 3431 грн 02 коп.

Матеріали справи свідчать, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 «Про організацію службової діяльності військової частини в пункті постійної дислокації» від 05.02.2023 №1655 встановлено, що для організації службової діяльності в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , підтриманні бойової та мобілізаційної готовності підрозділів військової частини, успішне виконання ними завдань за призначенням, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за внутрішній порядок, за стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів військової частини, за організацію і стан пожежної безпеки призначити відповідальним (старшим) начальника логістики підполковника ОСОБА_3 . Відповідальним за організацію, підтримання заходів служби військ, за стан вартової та внутрішньої служби в підрозділах, які залучені до охорони та оборони військової частини в пункті постійної дислокації АДРЕСА_1 призначити заступника начальника штабу військової частини з мобілізаційної роботи майора ОСОБА_1 . В службовій діяльності керуватися статтями №101,102 Статуту внутрішньої служби. Підполковнику ОСОБА_3 та майору ОСОБА_1 приступити до виконання обов`язків в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 - негайно.

Вказаний наказ не скасований та є чинним, не є предметом судового оскарження в межах цієї справи.

За приписами статті 5 - 8 Статуту визначено, що внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Внутрішньою службою у військових частинах та підрозділах керують їх командири. У разі розташування в одному приміщенні кількох підрозділів, командири яких не мають спільного безпосереднього начальника, керівництво внутрішньою службою наказом командира військової частини покладається на командира одного з цих підрозділів. Безпосереднім організатором внутрішньої служби у військовій частині є начальник штабу, а в роті - головний сержант роти.

Відповідальність за стан внутрішньої служби у військових частинах покладається на всіх прямих начальників, які повинні подавати допомогу підпорядкованим військовим частинам і підрозділам в організації та забезпеченні виконання вимог внутрішньої служби і систематично перевіряти її стан.

Зі змісту службового розслідування вбачається, що позивача фактично притягнуто до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з невиконанням позивачем обов`язків визначених у наказі від 05.02.2023 №1655, як відповідальним за організацію, підтримання заходів служби військ, за стан вартової та внутрішньої служби в підрозділах, які залучені до охорони та оборони військової частини в пункті постійної дислокації.

З висновків службового розслідування вбачається, що вина позивача виражається у непрямому умислі, особистій недисциплінованості та ігноруванні вимог законів України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та наказів Міністерства оборони України під час виконання обов`язків військової служби, слабкого контролю командирів (начальників) над підлеглими.

З акту вбачається, що виникнення пожежі 16.05.2023 призвело саме дії позивача які виражаються у не організуванні та не вимаганні від підлеглих виконання вимог статутів Збройних Сил України, не здійсненні належної організації і контролю служби військ в ППД частини, внутрішньої служби під час несення служби добовим нарядом.

Отже, за висновками розслідування, невиконання позивачем, як начальником, своїх обов`язків щодо контролю над підлеглими, призвело до виникнення пожежі.

Колегія суддів зазначає, що у позовній заяві та скарзі позивач фактично підтверджує висновки відповідача щодо не здійснення ним обов`язків визначених у наказі від 05.02.2023 №1655. Позивач, як заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи військової частини НОМЕР_1 , не надав доказів в підтвердження виконання своїх обов`язків щодо організації та контролю виконання підлеглими вимог статутів Збройних Сил України, служби військ в ППД частини, внутрішньої служби під час несення служби добовим нарядом.

Щодо посилання позивача в апеляційній скарзі на не ознайомлення його зі змістом наказу від 05.02.2023 №1655, протиправність та скасування цього наказу, Акту про пожежу, та незаконне, безпідставне позбавлення позивача премії в січні 2024 року за грудень 2023 року в розмірі 2220,38 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29 травня 2018 року у справі № 800/341/17 (9991/944/12) і від 12 листопада 2019 року у справі № 9901/21/19 зазначила, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин, про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

До початку розгляду судом справи по суті позивач має право у спосіб подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову (постанова Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 264/4263/16-ц).

Відповідно, право особи звернутися до суду з самостійно визначеними позовними вимогами узгоджується з обов`язком суду здійснити розгляд справи в межах таких вимог. Вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли повний та ефективний захист прав, свобод та інтересів неможливий у заявлений позивачем спосіб. Такий вихід за межі позовних вимог має бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява (постанова Верховного Суду від 24 вересня 2019 року у справі № 819/1420/15).

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За частиною 5 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Оскільки, у межах цієї справи позивач не оскаржував та суд першої інстанції не надавав оцінку наказу від 05.02.2023 №1655, Акту про пожеж, та діям відповідача щодо позбавлення премії позивача в січні 2024 року за грудень 2023 року, зазначене позбавляє суд апеляційної інстанції надати оцінку вказаним обставинам.

Щодо посилання позивача на порушення відповідачем при проведенні службового розслідування Положення про пожежну безпеку в системі Міністерства оборони України затвердженого наказом Міністерства оборони України від 29.09.2014 №685, колегія суддів зазначає, що позивач не оскаржує наказ про призначення службового розслідування, також, як вбачається зі змісту позовної заяви позивач оскаржує спірний наказ в частині що стосується позивача, а саме неналежне виконання ним свої посадових обов`язків, висновки що стосуються пожежі, збитків позивач не оскаржує.

Отже, доводи позивача щодо порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування не знайшли свого підтвердження.

З урахуванням вищевикладеного, наказ від 09.07.2023 №14669 є правомірним та скасуванню не підлягає.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції фактично не оскаржувалось в частині відмови у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати майору ОСОБА_1 , премії за червень 2023 року у розмірі 22542,00 грн, зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити майору ОСОБА_1 , премію за червень 2023 року у розмірі 22542,00 грн, то в цій частині таке судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 №7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для їх задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дати проголошення.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров