Справа № 340/10370/23
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2024 року м. Дніпросправа № 340/10370/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Чепурнова Д.В., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Кропивницької міської ради на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року (суддя Хилько Л.І) в справі № 340/10370/23 за позовом ОСОБА_1 до Кропивницької міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Кропивницької міської ради про визнання протиправною бездіяльності щодо неприйняття рішення з питання розгляду по суті клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 (біля земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:0043) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); зобов`язання розглянути по суті клопотання (заяву) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 (біля земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:0043) для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та прийняти відповідне рішення.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Кропивницької міської ради щодо неприйняття рішення за клопотанням (заявою) ОСОБА_1 від 30 серпня 2023 року.

Зобов`язано Кропивницьку міську раду розглянути клопотання (заяву) ОСОБА_1 від 30 серпня 2023 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (біля земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:0043), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт вважає, що ним не допущена протиправна бездіяльність у питанні розгляду заяви позивача, адже позивачем не додано до заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою документів, що на земельній ділянці розташований об`єкт нерухомого майна, а також що земельна ділянка передавалась йому у користування до набрання чинності Земельним кодексом України, враховуючи підпункт 5 пункту 27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, яким заборонено на період дії в країні воєнного стану надавати дозволи на розроблення проектів землеустрою з метою безоплатної передачі земельних ділянок у власність, а підстав для відмови у наданні дозволу не встановлено, відповідач не мав права приймати рішення.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся до відповідача із клопотанням (заявою) від 30 серпня 2023 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безплатно у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

До клопотання (заяви) позивачем долучено: копію паспорту та РНОКПП; графічні матеріали щодо бажаного місця розташування земельної ділянки; копію посвідчення учасника бойових дій.

Письмових доказів розгляду такого клопотання (заяви) суду не надано.

Суд першої інстанції вважав, що отримавши клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, відповідач згідно з ч.7 ст.118 ЗК України повинен був у місячний строк прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або прийняти рішення про відмову у наданні такого дозволу з наведенням відповідних мотивів. При цьому, розгляд цього питання повинен був відбуватись в порядку, визначеному Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», а саме на пленарному засіданні ради з прийняттям відповідного рішення ради, оскільки саме такий спосіб прийняття рішення з питань відведення земельних ділянок і надання документів дозвільного характеру передбачений чинним законодавством.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач допустив протиправну бездіяльність при розгляді клопотання (заяви) від 30 серпня 2023 року.

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що з огляду на визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення за клопотанням (заявою) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, порушене право позивача на отримання обґрунтованого рішення за його клопотанням (заявою) має бути відновлено шляхом зобов`язання відповідача розглянути клопотання (заяву) і прийняти відповідне рішення згідно до вимог чинного земельного законодавства.

Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 30 серпня 2023 року звернувся до Кропивницької міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безплатно у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

До клопотання (заяви) позивачем долучено: копію паспорту та РНОКПП; графічні матеріали щодо бажаного місця розташування земельної ділянки; копію посвідчення учасника бойових дій.

Листом від 04 вересня 2023 року № К-7070/ел відповідачем повідомлено позивача про те, що за результатами розгляду заяви буде підготовлений відповідний проект рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або про відмову у його наданні. Пославшись на підпункт 5 пункту 27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, вказано, що винесення порушеного питання на розгляд засідання профільної комісії Кропивницької міської ради з питань екології, земельних відносин та комунальної власності буде можливий лише після припинення або скасування дії воєнного стану (а.с. 14зв).

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

За приписами частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з частиною першою статті 122 Земельного кодексу сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам встановлені статтею 121 Земельного кодексу України, згідно з пунктом «г частини першої якої громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено статтею 118 Земельного кодексу України, відповідно до частини шостої якої громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За приписами частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, законодавець обмежив підстави відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою лише невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України, статтями 26, 33, 59 Закону № 280/97-ВР.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 59 Закону № 280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Відповідачем заява позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою не розглянута у спосіб, передбачений законодавством, рішення за заявою позивача органом місцевого самоврядування не прийнято.

Позиція відповідача ґрунтується на законодавчій забороні на період дії в країні воєнного стану надавати дозволи на розроблення проектів землеустрою з метою безоплатної передачі земельних ділянок у власність, а підстав для відмови у наданні дозволу не встановлено, тому відповідач не мав права приймати рішення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24 березня 2022 року № 2145-IX розділ Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктом 27, яким, зокрема, передбачено, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, а саме безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється (підпункт 5).

В подальшому в пункт 27 розділу Х Земельного кодексу вносились зміни.

На час апеляційного перегляду підпункт 5 пункту 27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України має редакцію, відповідно до якої під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: « 5) безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом».

Тобто, законодавцем, дійсно, встановлена заборона саме безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації на час дії воєнного стану.

Проте така заборона жодним чином не позбавляє орган місцевого самоврядування обов`язку розглянути у належний спосіб заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки, як вказано вище, способом реалізації компетенції щодо земельних відносин Законом № 280/97-ВР визначено саме прийняття органом місцевого самоврядування відповідного рішення.

Враховуючи, що відповідачем жодного рішення за заявою позивача не прийнято, суд погоджує висновок суду першої інстанції про допущення відповідачем протиправної бездіяльності у питанні розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Оскільки відповідачем допущено протиправну бездіяльність у питанні розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, не прийнято будь-якого рішення за заявою позивача, а також приймаючи до уваги приписи підпункту 5 пункту 27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України щодо особливостей регулювання земельних відносин у період дії воєнного стану, суд визнає обґрунтованим обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушеного права позивача зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача.

При цьому внесення змін до Земельного кодексу України Законами №№ 2247-ІХ та 2145-ІХ, якими заборонено, в тому числі, безоплатну передачу землі на період дії воєнного стану, жодним чином не заважає відповідачу повторно розглянути заяву позивача та прийняти рішення у межах чинного на час повторного розгляду заяви законодавства.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кропивницької міської ради на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року в справі № 340/10370/23 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року в справі № 340/10370/23 за позовом ОСОБА_1 до Кропивницької міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття 19 червня 2024 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 19 червня 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.Є. Чередниченко