Справа № 360/518/24
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2024-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про витребування доказів

21 червня 2024 року м. ДніпроСправа № 360/518/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження питання про витребування доказів по справі за адміністративним позовом адвоката Смоленка Олександра Івановича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за адміністративним позов адвоката Смоленка Олександра Івановича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить суд:

-визнати незаконним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 №08/22771/24-Вн від 02.05.2024 щодо відмови у звільненні з військової служби в запас сержанта ОСОБА_1 на підставі підпункту «г» п.3 ч.5 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову служби";

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з військової служби в запас сержанта ОСОБА_1 на підставі підпункту «г» п.3 ч.5 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову служби", за сімейними обставинами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 вересня 2020 року між позивачем ОСОБА_1 та Державною прикордонною службою України в особі начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , був укладений контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського та старшинського складу строком на 3 роки.

Ще до початку збройного вторгнення на територію України військ російської федерації ОСОБА_1 здійснював догляд за одинокою особою похилого віку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інвалідом ІІ групи та який за висновками лікарсько-консультативної комісії КНП «Знам`янська міська лікарня імені А.В. Лисенка» потребує постійного догляду, проте раніше догляд за ОСОБА_3 не був належним чином оформлений, так як не було такої необхідності.

Так на даний час ОСОБА_3 проживає разом з позивачем у будинку, що належить позивачу, за адресою: АДРЕСА_1 . Проте ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, вимушений нести військову службу далеко від свого місця проживання та у зв`язку з цим не має можливості надавати необхідну допомогу ОСОБА_3 , який за станом здоров`я не може обслуговувати себе самостійно.

Також позивач є єдиною особою, яка має можливість здійснювати постійний догляд ОСОБА_3 , так як будь-яких інших близьких родичів він не має, у зв`язку із їх смертю.

З огляду на вищевикладене, представник позивача вважає, що у сержанта ОСОБА_1 , наявні підстави для звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову служби" за сімейними обставинами (у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю ІІ групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд).

22.04.2024 позивачем подано рапорт до командування ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення його з військової служби за вищезазначеними обставинами із додаванням всіх необхідних підтверджуючих документів.

Проте, керівництвом ІНФОРМАЦІЯ_4 02.05.2024 було відмовлено у звільненні ОСОБА_1 з військової служби в запас.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, а тому звернувся за захистом своїх прав до суду.

Відповідач позов не визнав, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому серед іншого вказав на те, що фізичні особи можуть надавати соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на непрофесійній основі членам своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки, та є, зокрема, громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями. Разом з тим, ці послуги надаються у разі прийняття відповідним органом з питань соціального захисту населення рішення за зверненням особи або її законного представника про надання соціальних послуг.

Судом на розгляд постановлено питання щодо витребування доказів, яких на думку суду не вистачає для всебічного розгляду справи по суті.

Розглянувши вказане питання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини четвертої статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Частиною третьою статті 77 КАС України визначено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Приписами частин третьої, шостою статті 80 КАС України унормовано, що про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

При цьому суд також враховує наступне.

Порядок вирішення питання можливості оформлення постійного догляду за особами, що потребують постійного стороннього догляду, визначено Законом України «Про соціальні послуги», Порядком підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року № 430, Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06 жовтня 2021 року № 1040, Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859, Порядком організації надання соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року № 587.

Вказані нормативно-правові акти визначають порядок та підстави отримання статусу фізичної особи, яка надає соціальні послуги з догляду, внесення відомостей про таких осіб до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, порядок отримання витягу з такого Реєстру.

Догляд вдома, денний догляд є базовою соціальною послугою (пункт 1 частини шостої статті 16 Закону України «Про соціальні послуги» ).

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 13 Закону України «Про соціальні послуги» соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.

Отримувачі соціальних послуг - особи/сім`ї, які належать до вразливих груп населення та/або перебувають у складних життєвих обставинах, яким надаються соціальні послуги (пункт 10 частини першої статті 1 Закону України «Про соціальні послуги»).

За змістом пунктів 6, 14 частини першої статті 1 Закону України «Про соціальні послуги» надавачами соціальних послуг, зокрема, є фізичні особи, які включені до розділу «Надавачі соціальних послуг» Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг (автоматизованої інформаційно-телекомунікаційна системи, призначеної для збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, використання, знеособлення і знищення визначених цим Законом даних про надавачів та отримувачів соціальних послуг).

Згідно з пунктами 1, 3 частини шостої статті 13 Закону України «Про соціальні послуги» фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є особами з інвалідністю I групи; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями.

Фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд (частина сьома статті 13 Закону України «Про соціальні послуги»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 06 жовтня 2021 року № 1040 затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про соціальні послуги» до уповноважених органів системи надання соціальних послуг належать:

1) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення;

2) Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації;

3) виконавчі органи міських рад міст обласного значення, рад об`єднаних територіальних громад.

Відповідно до положень частини четвертої статті 11 Закону України «Про соціальні послуги» до повноважень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських рад міст обласного значення, рад об`єднаних територіальних громад належать, серед іншого, визначення потреб населення адміністративно-територіальної одиниці/територіальної громади у соціальних послугах, у тому числі із залученням надавачів соціальних послуг недержавного сектору, оприлюднення відповідних результатів; інформування населення про перелік соціальних послуг, їх зміст і порядок надання у формі, доступній для сприйняття особами з будь-яким видом порушення здоров`я; здійснення заходів для виявлення вразливих груп населення та осіб/сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах;) забезпечення за результатами оцінювання потреб особи/сім`ї надання базових соціальних послуг особам/сім`ям відповідно до їхніх потреб, вжиття заходів з надання інших соціальних послуг таким особам/сім`ям шляхом створення мережі надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору та/або залучення надавачів соціальних послуг недержавного сектору (шляхом соціального замовлення, державно-приватного партнерства, конкурсу соціальних проектів, соціальних програм тощо), та/або на умовах договору з уповноваженими органами, передбаченими пунктами 2 і 3 частини першої цієї статті; забезпечення ведення Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг на місцевому рівні.

Згідно із частиною шостою статті 15 Закону України «Про соціальні послуги» формування Реєстру здійснюється шляхом внесення до нього відповідної інформації уповноваженими органами системи надання соціальних послуг.

Порядок формування, ведення та доступу до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2021 року № 99, згідно з положеннями якого за заявою надавача соціальних послуг у розділі «Надавачі соціальних послуг - фізичні особи» мають бути внесені відомості про надавачів соціальних послуг, які мають право на отримання витягу з цього Реєстру (пункти 32, 35, 36, 41).

Наведене законодавство свідчить, що для отримання підтвердження факту здійснення догляду за особою з інвалідністю надавач соціальної послуги з догляду вдома має бути включений до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг.

Таким чином, для засвідчення відповідного статусу, надавач та отримувач соціальних послуг можливо отримати витяг з Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, який призначений для збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, використання, знеособлення і знищення даних про надавачів та отримувачів соціальних послуг, визначених законодавством.

З метою встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, суд вважає за необхідне витребувати від Міністерства соціальної політики України (м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10, 01601 ) та Державного підприємства «Інформаційно обчислювальний центр Міністерство соціальної політики України» (03065, м. Київ, просп. Гузара, 7 ) інформацію з Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг чи включений в Реєстр та з якої дати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) як надавач соціальної послуги з догляду вдома за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Також, суд роз`яснює, що відповідно до частини сьомої статті 80, частини другої статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Керуючись статтями 9, 12, 77, 80, 256, 257, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Витребувати від Міністерства соціальної політики України (м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10, 01601 ) та Державного підприємства «Інформаційно обчислювальний центр Міністерство соціальної політики України» (03065, м. Київ, просп. Гузара, 7 ) інформацію з Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг чи включений в Реєстр та з якої дати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) як надавач соціальної послуги з догляду вдома за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Витребувані докази надати суду до 05 липня 2024 року через підсистему "Електронний суд".

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.М. Басова