Справа № 480/2422/24
Суддя: Гук Т. Р.
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 480/2422/24
Провадження №2-а/574/9/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Гука Т.Р.,

з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. Позов обґрунтовує тим, що 11.01.2024 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дмитренком М.О. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА №00016556, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Згідно оскаржуваної постанови 23.11.2023 о 20 год. 28 хв. за адресою Р-25, км 134+313, Сумська обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб Renault Premium 450/18 Т, ДНЗ НОМЕР_1 . Нібито він, як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 11,39 % (1,31 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Про існування вказаної постанови йому стало відомо лише 15.03.2024 року коли він намагався зняти кошти із банкомату, однак не виявилося не можливим, оскільки банківські рахунки були заблоковані. При зверненні до відділення банку в м. Буринь Сумської області з даного приводу йому повідомили, що відносно нього державним виконавцем відкрито виконавче провадження із примусового виконання оскаржуваної постанови та накладено арешт на кошти, які перебувають на розрахункових рахунках у банківських установах. Після цього він звернувся до Путивльського ВДВС та отримав оскаржувану постанову із постановами державного виконавця щодо примусового виконання оскаржуваної постанови. З метою здійснення правомірної підприємницької діяльності він змушений був здійснити оплату штрафу з примусового виконання оскаржуваної постанови.

Із вказаною постановою він не згоден, вважає таку постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, оскільки вона винесена з порушенням вимог Додатку 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року № 512, так як в оскаржуваній постанові не вказані марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу - причепу, напівпричепу та іншого причіпного пристрою, категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги, що надає підстави для обґрунтованого сумніву щодо врахування відповідачем вище перелічених критеріїв при встановленні вчинення факту перевищення визначених законодавством вагових норм та притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Так, 23.11.2023 на Renault Premium ДНЗ НОМЕР_1 із напівпричепом марки KASSBOHRER SF10-24L днз НОМЕР_2 , здійснювалося перевезення вантажу (насіння кукурудзи) з ТОВ «Агрозем» (смт. Есмань Шостинського району Сумської області, вул. Василенка, М.П.19) до елеватора ПРАТ «Лебединський насіннєвий завод» (м. Білопілля сумської області, вул. Ворожбянський Шлях, 58) був доставлений вантаж - сільськогосподарська культура кукурудза, насипом.

Зважування здійснювалося на елеваторі на вагах, що мають Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

Товарно-транспортна накладна є офіційним документом, складена відповідно до вимог законодавства, а отже є належним та допустимим доказом у справі.

Крім того, рух транспортного засобу від пункту навантаження, зважування та вигрузки відображена у виписках з трекеру руху транспортного засобу.

Посилається на те, що нормативними положення чітко визначено, що вагове обладнання повинно забезпечувати саме по осьове зважування у русі транспортного засобу, а не у спосіб, який здійснювався на його транспортному засобі посадовими особами відповідача.

Також зазначає, що на його автомобілі перевозилася кукурудза насипом, що є сипучим вантажем. У такому випадку, також повинно враховуватись і властивості вантажу, який перевозився, а саме кукурудза насипом, які є подільним (сипучим, рухомим) вантажем, що може переміщуватися по всім осям транспортного засобу під час руху. А тому проведення зважування у русі, шляхом по осьового заїзду тягача на платформу ваг, без дотримання часу, необхідного для врівноваження сипучого (подільного) вантажу, не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача при заїзді на платформу ваг, тоді як вантаж, в силу своїх сипучих властивостей легко деформується та вільно переміщається.

Виходячи із диспозиції ч.2 ст.132-1 КУпАП, для встановлення складу вказаного адміністративного правопорушення з`ясуванню та перевірці підлягає факт перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величини, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування.

Жодні належні та допустимі докази на підтвердження порушення ним п.22.5 ПДР відсутні.

На підставі викладеного просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання (перебування) на території України серії АА №00016556 від 11.01.2024 року, винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою па наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Дмитренком М.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області від 07.05.2024 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. Вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

20.05.2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона покликається на безпідставність позовних вимог з огляду на наступне.

Постанову серії АА №00016556 винесено 11.01.2024 та 11.01.2024 скеровано рекомендованим листом з повідомленням про врученні за №543 на поштову адресу позивача на адресу, що міститься в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, вказану самим позивачем при реєстрації транспортного засобу та підтверджену в позовній заяві. Постанова повернута із закінченням терміну зберігання позивачем 20.02.2024. Таким чином, відповідачем в повній мірі дотримано вимог встановленого порядку повідомлення позивача про винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Постанова серії АА №00016556 від 11.01.2024 року набрала законної сили 20.02.2024.

Звертає увагу, що механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174 (далі - Порядок №1174).

Відповідно до пунктів 16, 17 Порядку №1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 №163.

Оскаржувана постанова містить всі передбачені законодавством відомості щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, що підтверджується, зокрема: 1) фотографіями та відеозаписом транспортного засобу, здійсненими в момент проїзду через автоматичний пункт; 2) інформаційною карткою автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформованою автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем; 3) витягом з програми АРМ-аудиту щодо виявленого правопорушення.

Фотографії та відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт також містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за посиланнями, які є у кожній постанові, та можуть бути перевірені на предмет їх належності, об`єктивності та достовірності.

Інформаційна картка безпосередньо формується автоматичним пунктом та надсилається уповноваженій посадовій особі, яка здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, у вигляді метаданих та використовується нею при встановленні події та складу адміністративного правопорушення, відображає, як саме відбувається розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, зміст постанови АА №00016556 від 11.01.2024 відображає усі істотні ознаки складу правопорушення, усі відомості, які містяться в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам чинного законодавства.

Зокрема, постанова містить інформацію про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритним транспортним засобом автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді зазначення конкретних габаритних параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, - фактичної ширини транспортного засобу та ширини з урахуванням похибки.

При цьому, редакція додатку №1 до Інструкції №512, яка передбачала обов`язок зазначення вказаних відомостей в постанові та на яку посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, втратила чинність ще 10.06.2022, тобто більше ніж за рік до дати винесення оскаржуваної постанови.

Таким чином, як наразі, так і на момент виникнення спірних правовідносин, ні нормами КУпАП, ні нормами Інструкції №512 не передбачено обов`язкового зазначення в тексті постанови відомостей, про які зазначає позивач.

Доводи позивача про відсутність в постанові відомостей про фактичну кількість осей, про вимірювання загальної маси транспортного засобу не відповідають дійсності, адже відповідні відомості безпосередньо зазначені в оскаржу вальній постанові. Таким чином, зміст постанови АА №00016556 від 11.01.2024 відображає усі істотні ознаки складу правопорушення. Інструкцією №512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові в залежності від обставин вчинення правопорушення.

За особою, за якою зареєстровано транспортний засіб, вважається власник даного транспортного засобу та саме на таку особу відповідно до ст.14-3 КУпАп покладається адміністративна відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч.2 ст.132-1 цього Кодексу, за умови відсутності в ЄДРТЗ відомостей про належного користувача даного транспортного засобу.

Інформація, яка формує об`єктивну сторону порушення, міститься не лише в постанові, але й підтверджується інформаційними файлами та даними фото фіксації.

Так в інформаційній картці габаритно-вагового контролю відображено дані про кількість осей транспортного засобу, відстань між осями, навантаження на кожну вісь, висоту, довжину, ширину транспортного засобу, перевищення габаритів, перевищення ваги, температуру повітря, повну масу, шинність, клас транспортного засобу, загальну масу транспортного засобу тощо.

Таким чином, вірно встановлено перенавантаження в 1,31 тон, що становить 11,391%.

Фіксація адміністративних правопорушень була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункт WIM 72, WAGA-WIM40, CRUA-07-VVE, який відповідає вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою КМ України від 24.02.2016 №163.

Доводи позивача про недостовірність зазначених в постанові відомостей щодо зафіксованих вагових параметрів транспортного засобу з огляду на те, що технічні характеристики даного транспортного засобу не перевищують встановлені п.22.5 ПДР нормативів, звертають увагу, що вимірювання вагових параметрів належного позивачу транспортного засобу було здійснено з використанням технічно справного вимірювального обладнання автоматичного пункту фіксації, що відповідає вимогам технічного регламенту.

Також, в частині тверджень позивача про недостовірність даних вимірювального приладу, оскільки відповідно до товарно-транспортної накладної загальна маса транспортного засобу з вантажем становила 39840 кг, то відповідно до абз. 27 глави 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту.

Разом з тим, порушення, яке було зафіксоване приладом автоматичного зважування не стосується перевищення загальної маси транспортного засобу. Перевищення стосувалося саме перевищення ваги на 2 вісь транспортного засобу, а позивачем не надано доказів здійснення поосьового зважування транспортного засобу. Сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає рух вантажу при перевезенні, що впливає на поосьове навантаження транспортного засобу, а відтак остання не може сприйматися судом як належний та допустимий доказ.

З наведених підстав представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної Служби України з безпеки на транспорті в повному обсязі в зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

24.05.2024 року позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, в якому покликається на те, що твердження відповідача, щодо обов`язку органів Укртрансбезпеки надіслання постанові особі за адресою місця реєстрації, що відома на момент винесення постанови лише згідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів, суперечать вимогам п.2 Інструкції №512, згідно якого відповідальна особа встановлюється також за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Звертає увагу, що він зареєстрований у вказаному реєстрі, як фізична особа-підприємець та його місцезнаходження як підприємця за адресою: АДРЕСА_1 .

Надіслання копії оскаржуваної постанови за адресою: АДРЕСА_2 , свідчить про те, що посадовою особою відповідача проігноровано вказані вимоги Інструкції №512, а також позбавило його можливості вчасно оскаржити постанову та призвело до збільшення розміру штрафу вдвічі.

Крім того, відповідно до підпунктів 2, 3 пункту 2 Порядку № 879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Методика, про яку йдеться у п.2 Порядку №879 та згідно якої повинен проводитися процес визначення навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (Укрметртестандартом) не затверджена.

Таким чином, вважає, що при здійсненні зважування транспортного засобу з сипучим вантажем, який змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі, результати вимірювання, здійснені посадовими особами відповідача, не можна вважати достовірними, оскільки такі вимірювання здійснені без застосування Методики, яка б враховувала особливості вантажу, що свідчить про неможливість встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу.

На підставі викладеного позивач просив відхилити в повному обсязі відзив відповідача у дані й справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив відповідача.

Представник відповідача Ситниченко О.В., будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції до приміщення заявленого нею суду не з`явилась та про причини неявки не повідомила.

Заслухавши доводи позивача, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00016556 від 11.01.2024 року, винесеної головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті, ОСОБА_3 , встановлено, що 23.11.2023 о 20 год. 28 хв., за адресою Р-65, км 134+313, Сумська обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб Renault Premium 450.18Т ДНЗ НОМЕР_1 , відповідальна особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_3 АДРЕСА_2 допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 11,391% (1,31 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Вказаною постановою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Renault Premium 450.18Т, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Факт проїзду транспортного засобу Renault Premium 450.18Т, державний номерний знак НОМЕР_1 , 23.11.2023 о 20 год. 28 хв., за адресою Р-65, км 134+313, Сумська обл. позивачем також не заперечується.

15.03.2024 року начальником відділу Путивльського відділу ДВС у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зеновою О.В. винесено: постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №74425852 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 34000 грн. штрафу та постанову про арешт коштів боржника ВП №74425852.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" до великовагових та великогабаритних транспортних засобів відносяться транспортні засоби вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. №103 (далі по тексту - Положення №103).

Відповідно до п.1 Положення №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 4 Положення №103 передбачено, що основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Відповідно до пп.15 п.5 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» (далі Закон №3353 XII) встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 ПДР України. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 22.5 "б" Правил дорожнього руху, - рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси, зокрема, двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 т. (для автомобільних доріг державного значення) і 24 т. (для автомобільних доріг місцевого значення); двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 т. (для автомобільних доріг державного значення) і 24 т. (для автомобільних доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40 т. (для автомобільних доріг державного значення) і 24 т. (для автомобільних доріг місцевого значення); двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 42 т. (для автомобільних доріг державного значення) і 24 т. (для автомобільних доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 т. (для автомобільних доріг державного значення) і 24 т. (для автомобільних доріг місцевого значення).

Пунктом 22.5 "в" Правил дорожнього руху визначено допустиме навантаження на вісь, яке становить: на одинарну вісь - 11,5 т. (для автомобільних доріг державного значення) і 7 т. (для автомобільних доріг місцевого значення); на здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр - 11,5 т (для автомобільних доріг державного значення) і 7 т. (для автомобільних доріг місцевого значення); від 1 до 1,3 метра - 16 т. і 10 т. відповідно; від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах - 18 т. і 10,5 т. відповідно; від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни - 19 т. і 11,5 т. відповідно; від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни - 23 т. і 11,5 т. відповідно; від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів - 20 т. і 11,5 т. відповідно; на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше - 21 т. і 13 т. відповідно; понад 1,3 до 1,4 метра - 24 т. і 14 т. відповідно.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені п. 22.5 Правил, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою КМУ від 18.01.2001 р. № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

На ділянках автомобільних доріг загального користування місцевого значення, на яких створені дорожні умови, що дають можливість рухатися з більшими фактичною масою та навантаженням на вісь, за погодженим з уповноваженим підрозділом Національної поліції рішенням власників доріг або органів, яким передано право на утримання таких доріг, можуть встановлюватися дорожні знаки 3.15 та 3.16 із параметрами, визначеними для автомобільних доріг загального користування державного значення.

Таким чином, ПДР встановлено заборону перевезення вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують хоча б один нормативно-ваговий параметр фактичної маси та/або навантаження на вісь.

При цьому, згідно ч.2 ст.132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно ст.229 КУпАП органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом (стаття 119, частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частина п`ята статті 133, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).

Від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: 1) на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2); керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п`ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначає Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174 (далі Порядок № 1174), п. 2 якого передбачено, що автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичним пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п.7 Порядку №1174).

Пунктом 12 Порядку №1174 встановлено, що автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу; /фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформант інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно пунктів 14, 15 Порядку №1174 інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих. Метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі. фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знаку; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних (пункт 10 Порядку фіксації адміністративних правопорушень).

Відтак з системного аналізу положень наведеного Порядку фіксації адміністративних правопорушень вбачається, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт.

При цьому система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичний пунктів, відповідно до законодавства.

Тобто суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення.

Отже закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи.

Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 72, WAGA-WIM40, CRUA-07-VVE,

При цьому, представником відповідача надано суду чинні сертифікати відповідності UA.TR. 113-0748/11F-22 та перевірки типу UA.TR. 113-0747-21, UA.TR. 113-0748-21 законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та підсистема ідентифікації транспортних засобів, розташованих за адресою: автомобільна дорога Р-65 Контрольно пропускний пункт «Миколаївка» - Семенівка-Новгород-Сіверський-Глухів- контрольно-пропускний пункт «Катеринівка», Сумська область км. 134+313, 1 смуга у прямому напрямку та 1 смуга у зворотному напрямку.

Згідно вказаних сертифікатів відповідності прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі типу WAGA-WIM40 та підсистема ідентифікації транспортних засобів ANPR-WIM40 (у складі автоматичного пункту ваго-габаритного контролю " WAGA" за результатами проведених досліджень та випробувань відповідають затвердженому типу, описаному в сертифікатах перевірки типу та застосовним вимогам Технічного регламенту.

Отже інформація, отримана з вказаних приладів про зважуванням дорожніх транспортних засобів у русі, є належним доказом перевищення повної маси вантажного транспортного засобу.

Крім того, процедуру оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті відповідно до покладених на них повноважень матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, визначено Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року № 512 (далі Інструкція № 512).

Пунктом 1 Розділу ІІ Інструкції № 512 передбачено, що уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені, зокрема, ч.2 та 3 ст.132-1 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.

Згідно з п.2 Розділу ІІ Інструкції № 512, уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

Пунктом 3 Розділу ІІ Інструкції № 512 передбачено, що під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичому режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

В оскаржуваній постанові зазначено фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 5шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3885 мм, 2-3: 2862 мм, 3-4: 1304 мм, 4-5: 1310 мм; навантаження на вісь 1 - 7000 кг, 2 - 15250 кг, 3 - 5700 кг, 4 - 6350 кг, 5 - 5750 кг; загальна маса - 40050 кг, довжина 11,5 м. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу: навантаження на одиночну вісь - 12810 кг.

Формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами:

*% перевищення = ((Хфакт - Хнорм - похибка пристрою)/Хнорм)*100%

Хфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр);

Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

Похибка пристрою - регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Хфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр), та становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ -16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі.

За наведеного, розрахунок перевищення загальної маси за оскаржуваною постановою виглядає наступним чином: *% перевищення - ((15250 кг - 11500кг - 16%*15250кг)/11500кг)* 100%=11,391%.

Таким чином, відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови правильно встановлено перевищення допустимих вагових параметрів загальної маси транспортного засобу на 1,31 т, що становить 11,391%.

Перевищення, встановлених пунктом 22.5 ПДР України, допустимих вагових параметрів було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010.

За приписами п.п. 16, 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

За частинами другою та третьою статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Постанова, яка оскаржується позивачем у цій справі, за своїм змістом повністю відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою відповідача було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності згідно ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Суд не приймає до уваги доводи позивача, що всупереч вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки па транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512, в оскаржуваній постанові не зазначено категорії марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу - причепу, напівпричепу та іншого причіпного пристрою, категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, оскільки Додаток 1 до вказаної інструкції в редакції, яка була чинною на момент вчинення правопорушення, таких вимог до змісту постанови не містить.

Крім того, згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт`причіп - транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем; напівпричіп - причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.

Положеннями пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, визначено, що сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Таким чином, напівпричіп - це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, отже рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів власник якого є суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, в тому числі заст. 132-1 КУпАП.

Вимоги п.22.5 ПДР стосуються обмежень по загальній масі та/або по окремій масі кожної осі транспортного засобу та не ставляться у залежність від наявності чи відсутності причепу/напівпричепу, оскільки останній приводиться у рух за допомогою тягача.

Згідно із пунктом 2.13 ПДР транспортний засіб для перевезення вантажів складається з тягача відповідної категорії та причіпу.

Отже, спеціалізований вантажний спеціалізований сідловий тягач та напівпричіп, як транспортний засіб, приводиться у рух за допомогою сідельного тягача. Сідельний тягач із з`єднаним із ним напівпричепом є транспортним засобом спеціалізованого призначення. Сідельний тягач та з`єднаний із ним напівпричіп, що мають єдину систему гальмування, освітлення, експлуатуються як транспортний засіб з метою перевезення вантажів певних категорій. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.01.2021 по справі № 761/33776/19.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

З метою збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття законодавцем установлено заборону перевезення вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують установлені параметри фактичної маси та навантаження на вісь (осі).

У контексті п. 22.5 ПДР перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка не перевищуватиме, як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

За наведеного доводи позивача про не врахування під час винесення оскаржуваної постанови перевезення належним йому транспортним засобом сипучого вантажу не заслуговують на увагу.

Суд також відхиляє доводи позивача про те, що загальна маса транспортного засобу не перевищувала нормативні параметри, визначені п 22.5 ПДР України, що на його думку, підтверджується товарно-транспортною накладною №101022 від 23.11.2023 року, оскільки оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм навантаження на одну вісь транспортного засобу, а не загальної його ваги

Крім того, відповідно до абз. 27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Наведене формулювання свідчить, що ТТН в першу чергу є документом комерційно-господарського характеру, що складається суб`єктами підприємницької діяльності з метою обліку товарно-матеріальних цінностей.

Таким чином, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Тому, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, вказаною в постанові від 31 липня 2019 року справа №802/518/17-а.

З приводу посилання позивача, що існуюча методика зважування не розповсюджується на транспортні засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісь (осі) транспортного засобу у русі, суд зазначає про таке.

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 879, на який покликається позивач, в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови та яка діє на даний час, передбачено, що вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу.

Таким чином, вказаним нормативно-правовим актом на даний час не передбачено визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, саме згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Також з даного приводу слід зазначити, що відсутність затвердженої методики не може бути підставою для звільнення перевізників від відповідальності за перевищення вагових параметрів. Крім того, законодавством не визначено різниці між зважуванням транспортних засобів у разі перевезення подільних, неподільних, або наливних вантажів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 819/1381/16.

Решта доводів позивача також не спростовують вчинення ним адміністративного правопорушення та законність винесеної відносно нього постанови.

За викладених обставин, відповідачем винесено оскаржувану постанову з дотримання вимог закону, а тому в задоволенні даного позову слід відмовити в повному обсязі.

В зв`язку з відмовою в задоволенні позову, підстави для стягнення на користь позивача судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 9, 14, 72-77, 139, 205, 242-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 24.06.2024 року.

Суддя Т.Р. Гук