Справа № 380/30337/23
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2024-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/30337/23 пров. № А/857/10934/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Єршової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у справі № 380/30337/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Мартинюком В.Я. у м. Львові у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи)), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Львівської митниці (далі також відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Львівської митниці від 27.11.2023 № 1371-о «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити на посаді державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Краковець» Львівської митниці;

- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу по день ухвалення судового рішення та судові витрати.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, оскільки вважає оскаржуване рішення безпідставним та необґрунтованим, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що його звільнення є безпідставним та таким, що суперечить спеціальним діючим на час воєнного стану нормам, всупереч не завершення процедури проходження і оформлення контракту, визначення істотної умови контракту щодо його строку у встановленому порядку на час воєнного стану.

У відповідь на подану апеляційну скаргу відповідач подав відзив, у якому заперечує проти вимог скарги, вважає її безпідставною та необґрунтованою, просить відмовити у задоволенні вимог апелянта, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час ті місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Згідно частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За правилами частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 19.05.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перевести його на посаду державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Краковець» Львівської митниці з укладанням контракту про проходження державної служби.

Відповідно до витягу з наказу Львівської митниці Державної митної служби України від 31.05.2023 № 447-0 позивача з 01.06.2023 переведено на посаду державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Краковець» Львівської митниці шляхом укладання контракту про проходження державної служби.

Пунктом 26 контракту про проходження державної служби від 31.05.2023 № 132/2023 передбачено строк його дії з 01.06.2023 по 30.11.2023.

Листом від 22.12.2023 № 7.4-1/7.4-12-01/8.19/33232 у відповідь на адвокатський запит представника позивача відповідач повідомив, що на момент призначення його у Львівську митницю, 01.07.2021, чисельність посад державної служби у Львівській митниці, на які було здійснено строкове призначення, становила 602 посади; на момент призначення позивача у Львівську митницю, 01.07.2021, загальна чисельність посад державної служби у Львівській митниці становила 988 посад.

Наказом Львівської митниці Державної митної служби України від 27.11.2023 № 1371-о «Про звільнення ОСОБА_1 » відповідно до пункту 1 та 4 частини 12 статті 31-1, пункту 2 частини 1 статті 83, статті 85 Закону України » від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу (далі також - Закон № 889-VIII, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), пункту 25 Порядку укладення контрактів про проходження державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 494 (далі також Порядок № 494), припинено державну службу та звільнено 30.11.2023 позивача із займаної посади відповідно до абзацу другого частини першої статті 85 Закону № 889-VIII у зв`язку із закінченням строку, на який укладено контракт про проходження державної служби від 31.05.2023 року № 132/2023, та строку призначення на посаду державної служби (підстава абзац другий та п`ятий пункту 21, 25 контракту про проходження державної служби від 31.05.2023 № 132/2023).

Не погодившись із таким наказом позивач звернувся з позовом до адміністративного суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відсутні правові підстави вважати, що строк дії контракту № 132/2023 не закінчився, оскільки сторонами такий було погоджено, волевиявлення з приводу зміни такого не було, а чинним законодавством не визначено його нижньої межі.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон № 889-VIII.

Частиною першою статті 1 Закону № 889-VІІІ визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (частина друга статті 1 Закону №889-VІІІ).

Відповідно до частини першої статті 569 Митного кодексу України (далі також - МК України) працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Частиною третьою статті 569 МК України встановлено, що правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Згідно з частиною п`ятою статті 570 МК України з особами, які призначаються на службу до митних органів на посади державної служби, можуть укладатися контракти про проходження державної служби відповідно до законодавства про державну службу з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Рішення про віднесення посади державної служби до посад, призначення на які здійснюється з укладанням контракту про проходження державної служби, приймається до проведення конкурсу керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або керівником митниці у разі делегування йому відповідних повноважень.

Контракт про проходження державної служби укладається з особами у разі необхідності забезпечення організації та виконання завдань, що мають як тимчасовий, так і постійний характер.

Чисельність посад державної служби в митному органі, на які здійснюється призначення з укладанням контракту про проходження державної служби, не обмежується.

Контракт про проходження державної служби укладається на строк до трьох років.

Дія контракту про проходження державної служби за умови належного його виконання державним службовцем може бути продовжена за угодою сторін на той самий або більший строк, але не більше ніж на три роки шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту.

Відповідно до частини першої статті 31-1 Закону № 889-VIII з особою, яка призначається на посаду державної служби, може бути укладено контракт про проходження державної служби відповідно до пункту 3 частини другої статті 34 цього Закону в порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Частиною п`ятою цієї статті визначено, що до істотних умов контракту належать: 1) місце роботи і посада державної служби; 2) спеціальні вимоги до осіб, які претендують на посаду державної служби; 3) дата набрання чинності та строк дії контракту; 4) права та обов`язки сторін; 5) завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості їх виконання, строки їх виконання; 6) режим праці та відпочинку; 7) умови оплати праці; 8) відповідальність сторін та вирішення спорів; 9) підстави зміни умов, припинення дії та розірвання контракту.

Згідно із частиною дванадцятою статті 31-1 Закону № 889-VIII дія контракту про проходження державної служби припиняється: 1) у разі закінчення строку, на який укладено контракт; 2) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін; 3) за ініціативою суб`єкта призначення або керівника державної служби - у разі невиконання або неналежного виконання державним службовцем умов контракту; 4) у разі припинення державної служби з підстав, визначених частиною першою статті 83 цього Закону.

Частиною першою статті 88-1 Закону № 889-VIII визначено, що контрактом про проходження державної служби можуть бути встановлені додаткові, крім передбачених цим Законом, підстави припинення державної служби.

Порядком № 494 визначено зміст, процедуру укладення, зміни та розірвання контракту про проходження державної служби (далі - контракт) як строкового трудового договору, укладеного між державним органом та особою, яка призначається (переводиться) на посаду державної служби категорії «Б» або «В» (далі - особа).

Згідно із пунктом 15 Порядку № 494 істотними умовами контракту є:

місце роботи і посада державної служби;

спеціальні вимоги до осіб, які претендують на посаду державної служби, за якою укладається контракт;

дата набрання чинності та строк дії контракту;

права та обов`язки сторін;

завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості їх виконання, строки їх виконання;

режим праці та відпочинку;

умови оплати праці;

відповідальність сторін та вирішення спорів;

підстави зміни умов, припинення дії та розірвання контракту.

Пунктом 18 Порядку № 494 строк дії контракту не може становити більше трьох років.

Згідно з пунктом 25 Порядку № 494 дія контракту припиняється з підстав, передбачених законом.

Суб`єкт призначення або керівник державної служби до прийняття наказу (розпорядження) про оголошення конкурсу на зайняття відповідної посади або до її заміщення шляхом переведення може визначити додаткові, крім встановлених законодавством, підстави розірвання контракту, а також строки та порядок повідомлення про це сторонам.

Відповідно до пункту 26 Порядку № 494 припинення дії або розірвання контракту передбачає припинення особою державної служби на відповідній посаді.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо функціонування державної служби та місцевого самоврядування у період дії воєнного стану» від 12 травня 2022 року № 2259-IX (далі також Закон № 2259-IX), статтю 10 «Неприпустимість припинення повноважень органів державної влади, інших державних органів в умовах воєнного стану» Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII (далі також Закон № 389-VIII), викладено у новій редакції.

Абзацом другим частини сьомої цієї статті передбачено, що після припинення чи скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців з дня його припинення чи скасування, на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, посади керівників комунальних підприємств, установ, організацій, на які особи призначені відповідно до абзацу першого частини п`ятої цієї статті, оголошується конкурс. Граничний строк перебування особи на посаді, на яку її призначено відповідно до абзацу першого частини п`ятої цієї статті, становить 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану.

Як передбачено абзацом першим частини п`ятої статті 10 Закону № 389-VIII у період дії воєнного стану особи призначаються на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, комунальних підприємств, установ, організацій керівником державної служби або суб`єктом призначення, сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради, начальником відповідної військової адміністрації без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом, на підставі поданої заяви, заповненої особової картки встановленого зразка та документів, що підтверджують наявність у таких осіб громадянства України, освіти та досвіду роботи згідно з вимогами законодавства, встановленими щодо відповідних посад.

Судом апеляційної інстанції досліджено, що наказом Львівської митниці від 29.06.2021 № 21-о «Про переведення посадових осіб» державного інспектора ВМО № 2 митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби ОСОБА_1 на підставі його заяви від 24.06.2021 та Попередження про можливе наступне звільнення у зв`язку з реорганізацією Галицької митниці Держмитслужби від 22.06.2021 року переведено з 01.07.2021 року на посаду державного інспектора ВМО № 2 митного поста «Яворів» Львівської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України з укладенням із ним контракту про проходження державної служби № 102/2023 від 29.06.2021.

В подальшому, в зв`язку з скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури, штатного розпису Львівської митниці, позивача ОСОБА_1 попереджено про можливе наступне звільнення у зв`язку із скороченням посади державної служби, внаслідок зміни структури, штатного розпису Львівської митниці та запропоновано посаду державного інспектора ВМО № 2 митного поста «Краковець» Львівської митниці з укладенням із ним контракту про проходження державної служби.

19.05.2023 із запропонованою у Попередженні про можливе наступне звільнення посадою, позивач погодився, що підтверджується власноручним підписом останнього. В зв`язку з наведеним, того ж дня, 19.05.2023 року позивачем на ім`я керівника Львівської митниці подано заяву про переведення його на посаду державного інспектора ВМО № 2 митного поста «Краковець» Львівської митниці з укладенням із ним контракту про проходження державної служби.

Наказом Львівської митниці від 31.05.2023 № 447-о «Про переведення працівників», з 01.06.2023 переведено ОСОБА_1 , державного інспектора ВМО № 2 митного поста «Яворів» Львівської митниці на посаду державного інспектора ВМО № 2 митного поста «Краковець» Львівської митниці, шляхом укладення контракту про проходження державної служби, з посадовим окладом згідно з штатним розписом митниці в розмірі 9150 грн. Цим же ж наказом (пункт 2.16) розірвано контракт про проходження державної служби № 102/2023 від 29.06.2021 року за посадою, яка скорочена.

Дана обставина була досліджена судом першої інстанції, з огляду на що, судом не було взято до уваги аргументи представника позивача про необхідність застосування до даних правовідносин положення статті 10 Закону № 389-VIII.

В той же час, твердження скаржника про те, що контракт про проходження державної служби від 31.05.2023 № 132/2023 не є звичайним строковим контрактом, укладеним на загальних підставах, в зв`язку з відсутністю проходження спеціальної перевірки, яка передбачена Законом України «Про запобігання корупції» та конкурсу, не ґрунтується на положеннях законодавства, з огляду на те, що відповідно до пункту 1-1 Порядку організації проведення спеціальної перевірки відомостей щодо осіб, які претендують на зайняття посад, пов`язаних із виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Указом Президента України від 25 січня 2012 року № 33, визначено, що не вважається призначенням (крім призначень, які здійснюються Президентом України або Кабінетом Міністрів України) призначення в порядку переведення особи на іншу посаду в межах одного і того ж органу державної влади (державного органу) чи органу місцевого самоврядування, призначення в порядку переведення на посаду з одного органу державної влади (державного органу) чи органу місцевого самоврядування до іншого, а також призначення в порядку переведення особи, яка перебуває на посаді в органі державної влади (державному органі), що припиняється, на посаду до іншого органу державної влади (державного органу), до якого переходять повноваження та функції органу державної влади (державного органу), що припиняється.

Таким чином, спеціальна перевірка не проводиться щодо кандидата, до якого застосовується процедура переведення. Слід зазначити, що згідно із заявою позивача від 19.05.2023 про його переведення на посаду державного інспектора ВМО № 2 митного поста «Краковець» Львівської митниці та наказу Львівської митниці від 31.05.2023 № 447-о «Про переведення працівників» застосовано процедуру переведення, що передбачено статтею 41 Закону № 889-VIII без проведення конкурсу.

Подання позивачем заяви про його переведення є його згодою на застосування процедури переведення на запропоновану посаду. При цьому, заява позивача написана ним власноручно, що вказує на його волевиявлення щодо даної процедури переведення.

Окрім того, укладаючи контракт про проходження державної служби від 31.05.2023 року № 132/2023, позивач добровільно погодився з умовами контракту, в тому числі і зі строком дії контракту.

При цьому, як правильно зауважено судом першої інстанції, жодних документів, які б указували на те, що сторони змінили строк його дії чи вживали заходів для зміни цього строку, як то подання заяви про зміну цього строку, про укладення нового контракту тощо у матеріалах справи відсутні.

Відтак, покликання представника позивача на окремі положення Закону № 2259-ІХ, зокрема в частині спрощення процедури вступу на державну службу без проведення конкурсів не поширюється на дані правовідносини та не підлягають застосуванню.

З огляду на встановлені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні правові підстави уважати протиправним наказ Львівської митниці від 27.11.2023 № 1371-о «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Водночас, як убачається з апеляційної скарги, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків суду у цій справі фактично зводяться до необхідності нової правової оцінки обставин у справі та дослідження наявних у матеріалах справи доказів. Водночас зазначеним доводам судом першої інстанції вже була надана належна правова оцінка.

Інших доводів на підтвердження правомірності своїх дій скаржник не навів, що не дає підстав вважати висновки суду першої інстанцій помилковими, а застосування ним норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши статтю 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанцій правильно встановив обставини справи, не допустив неправильного застосуванням норм матеріального права чи порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у справі № 380/30337/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 20.06.24