Справа № 490/12212/23
Суддя: Чулуп О. С.
Дата ухвалення: 2024-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/72/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

в складі:головуючого судді Чулуп О.С.,

при секретарі Ребрина Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання постанови протиправною та її скасування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Сазонова Д.К. від 23 листопада 2023 року про закінчення виконавчого провадження № 51522825.

В обгрунтування позову позивач вказує, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року визнано протиправним та скасовано пункт 3.5 рішення постійної комісії Миколаївської міської ради з питань архітектури, будівництва та регулювання земельних відносин від 13 жовтня 2013 року № 135 та зобов`язано постійну комісію Миколаївської міської ради розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 серпня 2014 року по розмежуванню земельних ділянок по АДРЕСА_1 . Постановою державного виконавця Сазонова Д.К. від 23.11.2023 року закінчено виконавче провадження № 51522825

На думку позивача оскаржувана постанова державним виконавцем винесена передчасно, оскільки рішення суду не виконано в повному обсязі. Позивач вказує, що всіх заходів по примусовому виконанню рішення суду передбачених Законом України «Про виконавче провадження» не вжито.

Позивач надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача надав відзив в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача зазначив, що 17.10.2023 року на адресу відповідача надійшов лист Миколаївської міської ради від 16.10.2023 року до якого додано копію витягу з протоколу № 50 від 25.09.2023 року, 28.09.2023 року засідання постійної комісії міської ради з питань екології, природокористування, просторового розвитку, містобудування, архітектури і будівництва, регулювання земельних відносин в частині п. 6.2.щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.08.2014 року по розмежуванню земельних ділянок по АДРЕСА_1 . А тому 23.11.2023 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 51522825 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, державний виконавець відділу при виконанні рішення суду діяв в межах наданий йому повноважень, не порушуючи прав та інтересів сторін виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено виконавчий лист виданий 19.04.2016 року Центральним районним судом м. Миколаєва на виконання рішення суду по справі № 490/3518/15-а про зобов`язання постійної комісії Миколаївської міської ради розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.08.2014 року по розмежуванню земельних ділянок по АДРЕСА_1 .

Судом досліджено постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 29.06.2016 року про відкриття виконавчого провадження №51522825 з примусового виконання виконавчого листа № 490/3518/15-а виданого 19.04.2016 року.

Судом досліджено постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 06.09.2016 року про закінчення виконавчого провадження № 51522825 на підстав п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконання рішення суду в повному обсязі.

Судом досліджено постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2016 року згідно якої визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про закінчення виконавчого провадження від 06.09.2016 року у виконавчому провадженні № 51522825.

Судом досліджено постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Одеса) Сазонова Д.К. згідно якої виконавче провадження № 51522825 закінчено на підставі п. 11 частини 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом досліджено рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.03.2023 року згідно якого визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сазонова Д.К. від 23 листопада 2020 року про закінчення виконавчого провадження № 51522825.

Судом досліджено постанову головного державного виконавця Сазонова Д.К. від 08.05.2023 року згідно якої відновлено виконавче провадження № 51522825 з примусового виконання виконавчого листа № 490/3518/15-а виданого 19.04.2016 року.

Судом досліджено постанову головного державного виконавця Сазонова Д.К. від 23.11.2023 року про закінчення виконавчого провадження № 51522825 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документу в повному обсязі. В постанові зазначено, що на адресу відділу надійшов лист виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 16.10.2023 року до якого додано копію витягу з протоколу № 50 від 25.09.2023 року, 28.09.2023 року засідання постійної комісії міської ради з питань екології, природокористування, просторового розвитку, містобудування, архітектури і будівництва, регулювання земельних відносин в частині п. 6.2. щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.08.2014 року по розмежуванню земельних ділянок по вул. Скороходова, 139 у м. Миколаєві.

Судом досліджено лист виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 16.10.2023 року в якому відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області повідомлено про направлення витягу з протоколу № 50 від 25.09.2023 року, 28.09.2023 року засідання постійної комісії міської ради з питань екології , природокористування, просторового розвитку, містобудування, архітектури і будівництва, регулювання земельних відносин в частині п. 6.2. щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.08.2014 року по розмежуванню земельних ділянок по вул. Скороходова, 139 у м. Миколаєві.

Судом досліджено витяг з протоколу № 50 від 25.09.2023 року, 28.09.2023 року засідання постійної комісії міської ради з питань екології, природокористування, просторового розвитку, містобудування, архітектури і будівництва, регулювання земельних відносин з приводу розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.08.2014 року по розмежуванню земельних ділянок по вул. Скороходова, 139 у м. Миколаєві. За результатами засідання вирішено рекомендувати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неухильно дотримуватись визначеного рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.05.2022 року у справі № 2-1/03 порядку користування земельною ділянкою по вул. Скороходова, 139 у м. Миколаєві за варіантом № 4 висновку експерта № 7420/21 від 09.01.2003 року.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 1 Закону № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 2 частини першої статті 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад обов`язковості виконання рішень.

Пункт 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII визначає, що виконавчий лист є виконавчим документом який підлягає примусовому виконанню в розумінні цього закону.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закону № 1404-VIII).

Частина перша статті 18 Закону № 1404-VIII вказує на те, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відподно до пункту 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Отже, судом встановлено, що Миколаївською міською радою виконано рішення суду від 26 листопада 2015 року щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 21 серпня 2014 року по розмежуванню земельних ділянок по АДРЕСА_1 , про що свідчить протокол засідання від 25.09.2023 року та 28.09.2023 року. За такого суд приходить до висновку, що державним виконавцем правомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 23.11.2023 року.

За такого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статями 77, 241-255, 287 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.11.2023 року протиправною та її скасування, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з моменту з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя