Справа № 400/3213/24
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2024-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 р. № 400/3213/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. у порядку письмового провадження розглянувши адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськоої частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Миколаївського окружного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі-відповідач), в якій просить:

-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування у період за 18 днів квітня 2023 року, за 30 днів травня 2023 року, за 25 днів червня 2023 року, за 13 днів липень 2023 року, за 11 днів серпня 2023 року, за 21 день вересня 2023 року включно та невиплати в подальшому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належної додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу його перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 , нараховувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належної додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу його перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у загальному розмірі 393 333,32 грн. за період за 18 днів квітня 2023 року, за 30 днів травня 2023 року, за 25 днів червня 2023 року, за 13 днів липень 2023 року, за 11 днів серпня 2023 року, за 21 день вересня 2023 року включно.

На обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за період: за 18 днів квітня 2023 року, за 30 днів травня 2023 року, за 25 днів червня 2023 року, за 13 днів липень 2023 року, за 11 днів серпня 2023 року, за 21 день вересня 2023 року включно, коли позивач перебував на лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, йому не виплачувалася додаткова винагорода, збільшена до 100 000 грн.

Ухвалою від 10.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання.

Відповідач відзив на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у жовтні 2022 року мобілізований та відправлений для проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

За період проходження військової служби ОСОБА_1 за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань, отримував поранення.

Зокрема, 12.04.202, відповідно до Довідки №642/1694 від 10.05.2023, отримав «вогнепальні уламкові сліпі поранення верхньої лівої кінцівки. Множинні поранення лівої сідниці, сліпі поранення лівого стегна. Рвана рана підборіддя» за безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини, поблизу АДРЕСА_3 ».

Після отриманого поранення ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 12.04.2023, 13.04.2023 по 16.04.2023, 17.04.2023 по 26.04.2023, з 19.07.2023 по 02.08.2023, з 06.09.2023 по 21.09.2023 у закладах охорони здоров`я.

Відповідно до довідки ВЛК №255 від 25.04.2023, ОСОБА_1 потребував відпустки для лікування після ТЯЖКОГО поранення на 30 календарних днів.

Відповідно до довідки ВЛК №1360 від 25.05.2023, ОСОБА_1 потребував відпустки для лікування після ТЯЖКОГО поранення на 30 календарних днів, поранення «Так, пов`язане з захистом Батьківщини».

Відповідно до довідки ВЛК №1898 від 21.08.2023, ОСОБА_1 потребував відпустки для лікування після ТЯЖКОГО поранення на 30 календарних днів, поранення «Так, пов`язане з захистом Батьківщини».

З метою отримання додаткової винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманого поранення та перебування у відпустці для лікування, адвокатом 09.12.2023 року на поштову адресу ВЧ НОМЕР_1 було направлено Заява (вих. 07-12/23 від 07.12.2023) про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, за період перебування на лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

У вказаній заяві були порушені питання щодо виплати позивачу вказаної вище додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць, додані всі необхідні документи.

У зв`язку із неотриманням відповіді на цю заяву, адвокат 03.04.2024 року направив на

поштову адресу відповідача адвокатський запит, в якому просив надати відповіді по суті наваленої раніше заяви.

Відповідей на заяву та запит отримано не було.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991№ 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з п. 1 ст. 9 Закону України №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2 - 4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята Постанова "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168" (далі - Постанова № 168).

Пунктом 1 постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.

01 квітня 2022 року до постанови № 168 постановою Кабінету Міністрів України №400 внесено зміни, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Отже до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого від 16.04.2023 №6626 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 13.04.2023 по 16.04.2023; з медичної картки стаціонарного хворого від 26.04.2023 перебував на стаціонарному лікуванні з 17.04.2023 по 26.04.2023; з медичної картки стаціонарного хворого від 02.08.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 19.07.2023 по 02.08.2023; з медичної картки стаціонарного хворого від 21.09.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 06.09.2023 по 21.09.2023.

Довідками від 25 квітня 2023 року №255, підтверджено період перебування у відпустці за станом здоров`я 30 днів; від 25 травня 2023 №1360 підтверджено період перебування у відпустці за станом здоров`я 30 днів; від 21 серпня 2023 №1898 підтверджено період перебування у відпустці за станом здоров`я 30 днів.

Відтак, позивач має право на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі із розрахунку 100000 грн. на місяць за період з 12.04.2023 по 21.09.2023 року перебування на стаціонарному лікуванні та за період перебування у відпустці у період, а тому бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, слід визнати протиправною.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу 393333,32 грн. винагороди, суд не вбачає підстав для задоволення, оскільки нарахування та виплата відповідних сум є дискреційним повноваженням відповідача.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладені обставини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання судових витрат.

У зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування у період за 18 днів квітня 2023 року, за 30 днів травня 2023 року, за 25 днів червня 2023 року, за 13 днів липень 2023 року, за 11 днів серпня 2023 року, за 21 день вересня 2023 року включно та невиплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належної додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу його перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у період за 18 днів квітня 2023 року, за 30 днів травня 2023 року, за 25 днів червня 2023 року, за 13 днів липень 2023 року, за 11 днів серпня 2023 року, за 21 день вересня 2023 року належної додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу його перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. С. Брагар