Справа № 160/7587/24
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2024 рокуСправа №160/7587/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Логістік Групп» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,-
22 березня 2024 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Логістік Групп» звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпровської митниці, в якій просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці (код ЄДРПОУ ВП 43971371) про коригування митної вартості товарів №UА110140/2023/000135/1 від 30.08.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА110140/2023/000278.
В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що 21 червня 2018 року між іноземною компанією ONFILTRE OTOMOTIV YEDEK PARCA SAN. VЕTIC. LTD. STI (Туреччина, продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Імпорт Логістік Групп» (покупець) укладено зовнішньоекономічний контракт №ONFILILG/18.
У серпні 2023 року за умовами Контракту на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Логістік Групп», на умовах поставки FCA TR Стамбул надійшли товари, на суму 21 062,52 Євро, назва, кількість, ціна та інші умови яких обумовлені сторонами у рахунку-фактурі Commercial Invoicе №РС120623-4 від 12.06.2023 року.
Однак, посадові особи Дніпровської митниці за результатом дослідження поданої митної декларації, на думку позивача, витребувавши у підприємства додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, прийняли рішення про коригування митної вартості товарів (за резервним методом) №UА110140/2023/000135/1 від 30.08.2023 року, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА110140/2023/000278, за результатами чого скориговано митну вартість товарів в сторону збільшення на суму ПДВ в розмірі 48 261,94 грн.
На думку представника товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Логістік Групп», витребовування платіжних документів, складових митної вартості товару, обов`язковості застосування висновків Дніпропетровської Торгово-промислової палати України, розрахунку митної вартості товару за рівнем вищим ціни зазначеним у внутрішній базі митниці, застосуванням резервного методу для визначення митної вартості товарів, включенням до ціни товару на умовах поставки FCA TR витрат, пов`язаних з транспортування та страхуванням товару є помилковим, оскільки надані документи в своїй сукупності подані у відповідності до положень частини 2 статті 53 Митного кодексу України та загалом підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпорт Логістік Групп» вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UА110140/2023/000135/1 від 30.08.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА110140/2023/000278, у зв`язку з чим представник позивача звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 березня 2024 року для розгляду адміністративної справи №160/7587/24 визначено суддю Олійника В.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 березня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Позивач 29.08.2023 року звернувся до Дніпровської митниці з метою здійснення митного оформлення:
- товару № 1: Обладнання для фільтрування палива чи мастил у двигунах внутрішнього згоряння екскаваторної техніки.
- товару № 2: Обладнання для фільтрування або очищення повітря для екскаваторної техніки.
Поставка товару здійснена на умовах FСА, Стамбул, Туреччина.
Митна вартість товару заявлена Позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень статті 337 Митного кодексу України, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості (пункту 3 статті 53 Митного кодексу України), а саме:
1. Поставка партії товару №2 «Обладнання для фільтрування або очищення повітря для екскаваторної техніки» здійснюється на підставі зовнішньоекономічного контракту від 21.06.2018 №ONFILILG/18.
Відповідно до пункту 4.1 Контракту товар повинен бути відвантажений протягом 50 днів після оплати за товар.
Проте надані до митного оформлення банківські платіжні документи неможливо прив`язати за датами оплати до дати відвантаження товарів.
Надані до митного оформлення банківські платіжні документи (Swift) містять посилання лише на контракт, що не дає змогу прив`язати їх до оцінюваної партії товарів.
Загальна сума платежу, здійснена згідно банківських платіжних документів (Swift) щодо оплати за товари від 23.08.2023 та від 14.04.2023 - 27 863,19 євро, що перевищує загальну задекларовану вартість товарів - 21 062,52 євро.
Таким чином, надані декларантом до митного контролю документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
2. Надані декларантом до митного контролю банківські платіжні документи swift щодо оплати за товар від 14.04.2023 та від 23.08.2023 не завірені уповноваженою особою банку, відсутнє підтвердження здійснення платежів.
Відповідно до Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28 липня 2008 року № 216 «Про затвердження Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України», платник заповнює реквізити платіжного документу, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті або банківських металів.
Пунктом 2.1 даного Положення визначено, які реквізити воно має містити, в тому числі «підписи відповідальних осіб платника згідно з наданим до банку платника переліком осіб, які відповідно до законодавства України мають право розпоряджатися рахунком. У разі подання електронного розрахункового документа відповідальні особи платника, які вповноважені розпоряджатися рахунком, накладають відповідний електронний (і) підпис (и) згідно з вимогами, установленими нормативно-правовим актом Національного банку з питань застосування електронного підпису в банківській системі України».
Електронний розрахунковий документ обов`язково має містити реквізити, в тому числі електронний (і) підпис (и) / електронний (і) цифровий (і) підпис (и) відповідно до вимог, установлених нормативно-правовим актом Національного банку з питань застосування електронного підпису в банківській системі України.
Таким чином, надані до митного контролю платіжні документи swift від 14.04.2023 року та від 17.04.2023 року не є документами, що підтверджують факт остаточної оплати товару, та не можуть бути прийняті митницею, як підтвердження здійснення оплати за оцінювану партію товару.
Вищезазначене унеможливлює перевірку числового значення складових митної вартості товарів.
3. Декларантом надано до митного оформлення рахунок проформу від 21.12.2022 №РС 211222-4 на суму 27 863,19 Євро.
У наданому до митного оформлення рахунку-фактурі від 12.06.2023 №РС 120623-4 (загальна сума до сплати - 21 062,52 євро), є посилання на рахунок-проформу від 21.12.2022 №РС 211222-4, за якою здійснюється передплата за товар.
Також, у листі продавця від 25.08.2023 зазначено, що решта товару на суму 6800,67 Євро буде відправлена через 2 тижні.
Загальна сума рахунок-проформи від 21.12.2022 №РС 211222-4 є меншою, ніж загальна сума, що зазначена у рахунках-фактурах (які мають посиланням на проформу №РС 211222-4 від 21.12.2022) та сумою залишку за передбачену поставку, що зазначена у листі продавця від 25.08.2023.
Будь-яких інших документів на підтвердження оплати за товар позивачем до митного оформлення не надано.
4 . Згідно графи 44 ЕМД, до митного оформлення надано тільки договір (контракт) про перевезення від 12.08.2020 № 1213-20, між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Імпорт Логістік Групп».
До митного оформлення декларантом надано рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 23.08.2023 року №76.
У розділі 2 договору (контракт) про перевезення від 12.08.2020 року №1213-20, зазначено, що конкретні умови по кожному замовленню обумовлюються у заявці (маршрут, вартість транспортно-експедиційних послуг та інше), яка є невід`ємною частиною Договору.
Зазначений документ до митного контролю декларантом не надано.
5. У копії митної декларації країни відправлення від 23.08.2023 року №23341300ЕХ00667367 відсутнє посилання на задекларований декларантом Контракт, додаток (специфікацію) до Контракту, інвойс.
Вищезазначене ставить під сумнів об`єктивність інформації, зазначеної в копії митної декларації країни відправлення від 23.08.2023 року №23341300ЕХ00667367.
6. Відповідно до вимог пункту 8 статті 264 Митного кодексу України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
У графі 44 ЕМД декларантом заявлено характер угоди-контракт з виробником (4104).
У наданому рахунку-фактурі від 12.06.2023 року №РС 120623-4 відсутні відомості щодо виробника товару.
Таким чином, заявлені декларантом відомості щодо виробника товару та характер зовнішньоекономічної угоди не підтверджено документально, що впливає на вартість оцінюваного товару.
7. Оцінювана партія товару слідує відповідно до контракту від 21.06.2018 №ONFILILG/18.
Відповідно до цінової бази даних митних органів наявні митні оформлення подібних товарів за ціною за одиницю вище, ніж заявлена.
Наявність у митного органу інформації про вищий рівень митної вартості товарів є достатньою підставою для виникнення сумнівів у достовірності задекларованої митної вартості та витребування додаткових документів для підтвердження заявленої декларантом митної вартості товарів.
За результатом аналізу документів, наданих декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, посадовими особами митних органів, згідно частини 3 статті 53 МКУ, виявлено розбіжності, встановлено, що надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (щодо витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України), та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, які не були спростовані (пояснені) шляхом надання додаткових документів.
Заявлена вартість товару №2 «Обладнання для фільтрування або очищення повітря для екскаваторної техніки: повітряний фільтр» - 5,381 євро/кг.
Митна вартість оцінюваних товарів скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2 ґ) за резервним методом, статті 64 Митного кодексу України.
У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного прийнято рішення про коригування митної вартості №UА110140/2023/000135/1 від 30.08.2023 року.
Таким чином, посадова особа митниці при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявлених позивачем товарів діяла в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
На підтвердження правомірності здійсненого коригування митної вартості товарів позивача надано витяг з митної декларації, за якою здійснено контроль співставлення за виключенням інформації граф, які у відповідності до статей 11, 257 Митного кодексу України містять службову інформацію.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року клопотання представника Дніпровської митниці про залишення позовної заяви без розгляду - задоволено частково та ухвалено:
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Логістік Групп» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без руху після відкриття провадження в справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Логістік Групп» задоволено, поновлено товариству з обмеженою відповідальністю «Імпорт Логістік Групп» строк звернення до суду, розгляд адміністративної справи №160/7587/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Логістік Групп» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення продовжено.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що 21 червня 2018 року між іноземною компанією ONFILTRE OTOMOTIV YEDEK PARCA SAN. VЕTIC. LTD. STI (Туреччина, продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Імпорт Логістік Групп» (покупець) укладено зовнішньоекономічний контракт №ONFILILG/18.
За умовами даного Контракту №ONFILILG/18, з урахуванням додаткових угод:
пункт 1.1. - продавець продає, а покупець купує замовлені товари (надалі іменований Товар), згідно з умовами, викладеними в цьому Контракті.
пункт 2.1. - валютою контракту є Євро.
Ціна на Товари вказуються в Інвойсах до цього Контракту на кожну партію, що відвантажується.
пункт 2.2. - Загальна вартість Контракту складає загальну суму Інвойсів.
пункт 3. - Продавець постачає та оплачує Покупцю Товар на умовах, зазначених в інвойсі (згідно з Інкотермс, редакцією 2010 року).
пункт 4.1. - Товар має бути відвантажений протягом 50 днів після оплати.
Якщо відвантаження товару затримується, продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 0,05% від загальної вартості Інвойсу за кожен день затримки. Якщо продавець не відвантажує товар протягом 50 днів після отримання передоплати, то він зобов`язаний повернути передоплату та сплатити штраф у розмірі 1% від вартості Інвойсу.
пункт 5. - Контракт дійсний до 31.12.2023.
пункт 6.1. - Якщо в Інвойсі немає особливих вказівок, товар відвантажується у своїй стандартній упаковці. Маркування товару має відповідати експортним вимогам.
пункт 6.2. - Вартість тари та упаковки включені у вартість товару. Тара та упаковка вторинному використанню та поверненню не підлягають.
пункт 9.1. - Товар супроводжується наступними документами: пакувальним листом - 3 оригінала; рахунком-фактурою (інвойсом) - 3 оригінала; контрактом - 1 оригінал, копією експортної накладної. Копії вищезгаданих документів повинні бути відправлені продавцем на перевірку покупцеві засобами електронної пошти, перед відправкою за допомогою кур`єрської пошти.
пункт 9.2. - поправки та доповнення до цього Контракту є дійсними лише у випадку, якщо вони складені у письмовій формі та підписані уповноваженими представниками обох Сторін.
Таким чином, укладаючи даний Контракт, сторони передбачили можливість визначення умов поставки за згодою сторін в рахунках-фактурах (інвойсах) на кожну партію товару відповідно.
У серпні 2023 року за умовами Контракту на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Логістік Групп», на умовах поставки FCA TR Стамбул надійшли товари на суму 21 062,52 Євро, назва, кількість, ціна та інші умови яких обумовлені сторонами у рахунку-фактурі Commercial Invoicе №РС120623-4 від 12.06.2023 року.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Імпорт Логістік Групп» подано митному органу документи, що перелічені у графі 44 ЕМД, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, у тому числі:
- пакувальний лист - зокрема, PACKING LIST б/н від 21.08.2023 (код документу 0271);
- рахунок-проформу - зокрема, PROFORMA-INVOICE №РС211222-4 від 21.12.2022 (код документу 0325);
- рахунок-фактуру - COMMERCIAL INVOICE №РС 120623-4 від 12.06.2023 (код документу 0380);
- сертифікат про походження товару - зокрема, CERTIFICATE OF ORIGIN (Z №0530212 від 23.08.2023 (код документу 0861);
- заявку №21/08-1 А3 від 21.08.2023 на надання транспортно-експедиторських послуг (код документу 3000);
- банківський платіжний документ, що стосується товару - зокрема, SWIFT від 14.04.2023 (код документу 3001);
- банківський платіжний документ, що стосується товару - зокрема, SWIFT від 23.08.2023 (код документу 3001);
- рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги - зокрема, рахунок-фактуру №76 від 23.08.2023 (код документу 3004);
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - зокрема, додаткову угоду №1 від 17.03.2021 (код документу 4103);
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - зокрема, додаткову угоду №1 від 11.10.2021 (код документу 4103);
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - зокрема, додаткову угоду №3 від 05.03.2023 (код документу 4103);
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів - зокрема, контракт №ONFILILG від 21.06.2018 (код документуT4104);
- договір (контракт) про перевезення - зокрема, договір про надання транспортно-експедиторських послуг №1213-20 від 12.08.2020 (код документу Т4301);
- договір (контракт) про перевезення - зокрема, договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом №01-01-2-2023АП від 01.02.2023 (код документу 4301);
- лист від 25.08.2023 про неможливість виготовлення замовлення в повному обсязі (код документу 9000);
- сертифікат реєстрації 180 9001:2015 від 22.10.2022 (код документу 9000);
- копію митної декларації країни відправлення - зокрема, митну декларацію Турецької Республіки від 23.08.2023 (код документу 9610).
Поставка товару здійснена на умовах FСА, Стамбул, Туреччина.
Митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень статті 337 Митного кодексу України, митницею встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості (пункту 3 статті 53 Митного кодексу України), а саме:
1. Надані декларантом до митного контролю документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари;
2. Надані декларантом до митного контролю банківські платіжні документи swift щодо оплати за товар від 14.04.2023 та від 23.08.2023 не завірені уповноваженою особою банку, відсутнє підтвердження здійснення платежів.
3. Загальна сума рахунок-проформи від 21.12.2022 №РС 211222-4 є меншою, ніж загальна сума, що зазначена у рахунках-фактурах (які мають посиланням на проформу №РС 211222-4 від 21.12.2022) та сумою залишку за передбачену поставку, що зазначена у листі продавця від 25.08.2023. Будь-яких інших документів на підтвердження оплати за товар позивачем до митного оформлення не надано.
5. У копії митної декларації країни відправлення від 23.08.2023 року №23341300ЕХ00667367 відсутнє посилання на задекларований декларантом Контракт, додаток (специфікацію) до Контракту, інвойс.
6. Заявлені декларантом відомості щодо виробника товару та характер зовнішньоекономічної угоди не підтверджено документально, що впливає на вартість оцінюваного товару.
7. Оцінювана партія товару слідує відповідно до контракту від 21.06.2018 №ONFILILG/18, однак відповідно до цінової бази даних митних органів наявні митні оформлення подібних товарів за ціною за одиницю вище, ніж заявлена.
За результатом аналізу документів, наданих декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, посадовими особами митних органів, згідно частини 3 статті 53 МКУ, виявлено розбіжності, встановлено, що надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (щодо витрат на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України), та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, які не були спростовані (пояснені) шляхом надання додаткових документів.
Заявлена вартість товару №2 «Обладнання для фільтрування або очищення повітря для екскаваторної техніки: повітряний фільтр» - 5,381 євро/кг.
Митна вартість оцінюваних товарів скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2 ґ) за резервним методом, згідно до статті 64 Митного кодексу України.
У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, посадові особи Дніпровської митниці за результатом дослідження поданої митної декларації, витребувавши у товариства додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, прийняли рішення про коригування митної вартості товарів (за резервним методом) №UА110140/2023/000135/1 від 30.08.2023 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА110140/2023/000278, за результатами чого скориговано митну вартість товарів в сторону збільшення на суму ПДВ в розмірі 48 261,94 грн.
Задля випуску придбаного товару у вільний обіг, відповідно до частини 7 статті 55 Митного кодексу України, декларант звернувся до Дніпровської митниці з заявою, та надав митному органу відповідну гарантію у вигляді грошової застави згідно розділу X Митного кодексу України з строком дії до 28.11.2023 року, який не перевищує 90 календарних днів з дня випуску товарів.
На думку представника товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Логістік Групп» витребовування платіжних документів, складових митної вартості товару, обов`язковості застосування висновків Дніпропетровської Торгово-промислової палати України, розрахунку митної вартості товару за рівнем вищим ціни зазначеним у внутрішній базі митниці, застосуванням резервного методу для визначення митної вартості товарів, включенням до ціни товару на умовах поставки FCA TR витрат, пов`язаних з транспортування та страхуванням товару є помилковим, оскільки надані документи в своїй сукупності подані у відповідності до положень частини 2 статті 53 Митного кодексу України та загалом підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпорт Логістік Групп» вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UА110140/2023/000135/1 від 30.08.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА110140/2023/000278, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно з частиною 2 статті 52 Митного кодексу України у випадках, визначених цим Кодексом, для зазначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
За приписами частини 8 статті 52 Митного кодексу України у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до частин 4, 5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та (або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та (або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним.
На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи.
При цьому, застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.
У ході перевірки правильності визначення митної вартості товарів, відповідач дійшов висновку про неможливість застосування методу за ціною договору, оскільки в ході перевірки правильності визначення митної вартості товару виявлені невідповідності та розбіжності в документах та відомостях, наданих до митного контролю, відсутність підтвердження числових значень складових митної вартості товару, ціни, що фактично сплачена.
Проте, суд вважає необґрунтованими висновки митного органу з огляду на наступне.
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Суд враховує, що орган доходів і зборів має повноваження на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Водночас, цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією. І на підставі тих, що надані додатково з ініціативи декларанта чи на вимогу митного органу.
Відтак, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.09.2019 року у справі №815/2501/18, від 22.08.2019 року у справі №810/2784/18, який підлягає врахуванню судом в спірних правовідносинах.
Щодо включення до ціни товару на умовах поставки FCА витрат, пов`язаних з транспортуванням та страхуванням товару, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою з урахуванням документів, наданих декларантом до митного оформлення, умов поставки товарів згідно з положеннями міжнародних правил «ІНКОТЕРМС» та інших складових митної вартості товарів, визначених статтею 58 МК України.
Принципи ІНКОТЕРМС 2010 чітко регламентують момент передачі прав на товар і всі пов`язані з цим ризики, та визначають, зокрема:
- хто і за чий рахунок забезпечується транспортування товарів територіями країн продавця, покупця, транзитних країн, морськими та повітряними шляхами;
- обов`язки сторін щодо страхування вантажів і оформлення комерційних документів;
- місце і час переходу від продавця до покупця ризиків втрати чи пошкодження товарів.
Отже, роль Інкотермс у ціноутворенні полягає саме в тому, що ця система встановлює варіанти розподілу фінансових обов`язків продавця та покупця щодо покриття різних видів витрат на постачання товарів, а відтак формує різні види міжнародних цін, які називають інвойсними.
Інвойсні ціни вказуються в рахунках-фактурах.
На сьогодні діють Офіційні правила Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів, видання МТП №560, в редакції з 01.01.2011 року Інкотермс-2010, за змістом яких посилання на Інкотермс-2010 в Контракті чітко визначає відповідні обов`язки сторін та зменшує ризик юридичних ускладнень.
Метою Інкотермс є забезпечення єдиного набору міжнародних правил для тлумачення найбільш уживаних торговельних термінів у зовнішній торгівлі. Інкотермс містить міжнародні терміни, які згруповані в чотири категорії за принципом послідовного збільшення обов`язків продавця від мінімального до максимального обсягу і відповідного збільшення його витрат на переміщення товару, що враховується в контрактній ціні товару. І що менший обсяг витрат бере на себе продавець, то менш структурно повною вважається ціна, та навпаки.
Згідно з Інкотермс-2010 за умовами поставки FCА "Frее Саrrіеr" (Франко-Перевізник (назва місця), що визначені і погоджені Сторонами в Інвойсі, визначено, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці.
Тобто, базис поставки FCА Інкотермс 2010 покладає на продавця обов`язок по виконанню експортних митних процедур для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення.
Після передачі товару, всі супутні та непередбачені витрати оплачує покупець.
Згідно пунктів 5-7 частини 10 статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (зокрема):
- витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
- витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
- витрати на страхування цих товарів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що складовими митної вартості товару є інвойсна вартість та вартість перевезення.
Щодо відсутнього звірення уповноваженою особою банку платіжного документу Swift за товар від 14.04.2023 року та від 23.08.2023 року, суд зазначає наступне.
За змістом пункту 4 частини 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є в тому числі і банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, у випадку, якщо рахунок сплачено.
Рахунком-проформою №РС 211222-4 від 21.12.2022 року була узгоджена відповідна партія товару, на загальну суму 27 863,19 Євро.
Поставка товару здійснюється за умови 100% передплати.
Однак, у зв`язку з тим, що Україна перебуває в стані збройного конфлікту внаслідок військової агресії з боку російської федерації, і постановами НБУ граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів в Україні зменшені, товариство частково здійснило передплату за товар, узгодженого рахунком-проформою №РС 211222-4 від 21.12.2022 року, і тільки після отримання рахунку-фактури №РС 120623-4 від 12.06.2023 року, та повідомлення про можливі строки відвантаження товару, здійснило повну оплату узгодженої поставки.
Відповідно до частини 8 статті 55 Митного кодексу України, протягом 80 днів ТОВ «Імпорт Логістік Групп» надало митному органу банківські платіжні документи Swift від 14.04.2023 року та Swift від 23.08.2023 року завірені уповноваженою особою банку.
Також, виходячи з правової позиції Вищого адміністративного суду України, слід зазначити, що «платіжне доручення є доказом щодо виконання (неналежного виконання) покупцем умов зовнішньоекономічного договору, а не доказом розбіжностей у документах чи неповноти документів, доданих до митної декларації».
При цьому несвоєчасність оплати партії товару не вказує на розбіжність даних, які містяться у наданих для митного оформлення документах, а лише вказує на порушення умов господарського договору.
Таким чином, з викладених підстав вбачається, що саме по собі платіжне доручення не є тим достовірним доказом, який може поставити під сумнів достовірність інших доказів, які прямо свідчать про митну вартість товару, а відтак - не є підставою для сумнівів у правильності визначенні митної вартості і твердження про розбіжність у поданих документах.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що надані митному органу банківські платіжні документи SWIFT від 14.04.2023 року та SWIFT від 23.08.2023 року на загальну суму у розмірі 27 863,19 Євро, стосуються поставки товару.
Щодо відомостей про виробника товару, суд зазначає наступне.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Імпорт Логістік Групп» разом з ЕДМ був наданий митному органу сертифікат про походження товару - зокрема, CERTIFICATE OF ORIGIN №20772204 від 22.08.2023 (код документу 0861) саме для того щоб підтвердити, що вантажовідправником є безпосередньо виробник товару, з яким укладено контракт №ONFILILG/18 від 21.06.2018.
Додатково митному органу були надані: сертифікат відповідності №038132-ТSЕ-01/02 від 30.03.1998, сертифікат відповідності №038132-ТSE-02/02 від 18.05.2001, сертифікат відповідності №038132-ТSЕ-03/02 від 18.05.2001, гарантійні умови на фільтри, сертифікат реєстрації №018407397.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що сертифікат не є документом, який відповідно до частини 2 статті 53 МК України підтверджує заявлену митну вартість, у зв`язку з чим, не є достатньою підставою для відмови в оформленні товару за основним методом визначення митної вартості.
Щодо показників транзитно-супровідного документу, який не визначає вартісних показників, суд зазначає наступне.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що декларантом зазначено показники ідентичні коду товару визначеному Дніпровською митницею.
Щодо витребування додаткових документів, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю «Імпорт Логістік Групп» подано митному органу документи, що перелічені у графі 44 ЕМД, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, у тому числі:
- пакувальний лист - зокрема, PACKING LIST б/н від 21.08.2023 (код документу 0271);
- рахунок-проформу - зокрема, PROFORMA-INVOICE №РС211222-4 від 21.12.2022 (код документу 0325);
- рахунок-фактуру - COMMERCIAL INVOICE №РС 120623-4 від 12.06.2023 (код документу 0380);
- сертифікат про походження товару - зокрема, CERTIFICATE OF ORIGIN (Z №0530212 від 23.08.2023 (код документу 0861);
- заявку №21/08-1 А3 від 21.08.2023 на надання транспортно-експедиторських послуг (код документу 3000);
- банківський платіжний документ, що стосується товару - зокрема, SWIFT від 14.04.2023 (код документу 3001);
- банківський платіжний документ, що стосується товару - зокрема, SWIFT від 23.08.2023 (код документу 3001);
- рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги - зокрема, рахунок-фактуру №76 від 23.08.2023 (код документу 3004);
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - зокрема, додаткову угоду №1 від 17.03.2021 (код документу 4103);
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - зокрема, додаткову угоду №1 від 11.10.2021 (код документу 4103);
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - зокрема, додаткову угоду №3 від 05.03.2023 (код документу 4103);
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів - зокрема, контракт №ONFILILG від 21.06.2018 (код документуT4104);
- договір (контракт) про перевезення - зокрема, договір про надання транспортно-експедиторських послуг №1213-20 від 12.08.2020 (код документу Т4301);
- договір (контракт) про перевезення - зокрема, договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом №01-01-2-2023АП від 01.02.2023 (код документу 4301);
- лист від 25.08.2023 про неможливість виготовлення замовлення в повному обсязі (код документу 9000);
- сертифікат реєстрації 180 9001:2015 від 22.10.2022 (код документу 9000);
- копію митної декларації країни відправлення - зокрема, митну декларацію Турецької Республіки від 23.08.2023 (код документу 9610).
Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року по справі №810/4258/18, зазначено, що: «Аналіз вищевикладених норм права та фактичних обставин свідчить про те, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про визначення митної вартості товару, оскільки всупереч законодавчо встановлених вимог, не було підтверджено факт обґрунтованості сумнівів у достовірності поданих позивачем відомостей про митну вартість товару та не було дотримано послідовності застосування кожного наступного методу при обґрунтованості неможливості застосування кожного з попередніх методів визначення митної вартості задекларованого позивачем товару.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумніву достовірності наданої інформації.
Натомість контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу.
Наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена».
У даному випадку відповідач не зазначає, яким саме чином подання будь-яких інших документів з цього питання може вплинути на митну вартість товару за ціною договору.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що зазначені висновки відповідача є помилковими та не можуть бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення та оформлення карти відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Враховуючи встановлені обставини справи, а також правове регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що товариством з обмеженою відповідальністю «Імпорт Логістік Групп» надано всі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, які необхідні для визначення митної вартості, які містять повну інформацію про митну вартість та її складові.
Натомість всупереч частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.
Відповідно до частини 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Умовами частини 2 статті 57 Митного кодексу України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Відповідно до частини 3 статті 57 Митного кодексу України визначено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 2 статті 57 Митного кодексу України).
Частиною 4 статті 57 Митного кодексу України передбачено, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Частиною 8 статті 57 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Суд зазначає, що досліджені судом первинні документи, які також були подані позивачем до митного органу, повністю підтверджують митну вартість товару, задекларовану за основним методом.
Крім того, митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.
Відтак, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
Суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення митного органу є необґрунтованим, а висновки відповідача базуються на припущеннях, без об`єктивної та перевіреної інформації.
З урахуванням наведеного вище рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці №UА110140/2023/000135/1 від 30.08.2023 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів, транспортних засобів комерційного призначення №UА110140/2023/000278, є протиправними та підлягають скасуванню.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Логістік Групп».
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 3028,00 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ "Приватбанк" №250 від 21 березня 2024 року.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Імпорт Логістік Групп» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UА110140/2023/000135/1 від 30.08.2023 року.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови Дніпровської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА110140/2023/000278.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник