Справа № 200/2102/24
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2024-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

24 червня 2024 року Справа №200/2102/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Ушенка С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; юридична адреса: 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3) про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості з пенсійних виплат, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії щодо невиплати пенсії за період з 01.04.2019 по 01.04.2024;

- стягнути на його користь заборгованість з пенсійних виплат за період з 01.04.2019 по 01.04.2024 у сумі 345626,33 грн.

Позов обґрунтований тим, що станом на 01 квітня 2024 року заборгованість з пенсійних виплат з 01.04.2019 складає: на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.09.2022 у справі № 200/2206/22 - 315 558,35 гривень і на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.05.2023 у справі №200/1183/23 30 067,98 гривень.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, з огляду на таке.

Позивач є отримувачем пенсії за вислугу років, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 , і у позовній заяві зазначає, що передумовою звернення до суду з даним позовом стало неналежне, як на його думку, виконання відповідачем рішень Донецького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року у справі №200/2206/22 та від 02 травня 2023 року у справі №200/1183/23.

Як встановлено судом, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року у справі № 200/2206/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зобов`язано здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.06.2021 №ФС-97514/09/01/779, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб, з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 травня 2023 року у справі №200/1183/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зобов`язано здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, проіндексованої на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з урахуванням індексації, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням сплачених сум.

З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.03.2024 №7262-5123/3-02/8-0500/24 вбачається, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.09.2022 у справі №200/2206/22, яке набрало законної сили 29.11.2022, у грудні 2022 року проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 09.06.2021 №ФС-97514/09/01/779 без обмеження пенсії максимальним розміром. Доплата до пенсії за період з 01.04.2019 по 31.12.2022 становить у загальній сумі 315558,35 грн. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.05.2023 у справі №200/1183/23, яке набрало законної сили 02.08.2023, у серпні 2023 року проведено з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії, проіндексованої на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» з урахуванням індексації та без обмеження максимальним розміром. Доплата до пенсії за період з 01.03.2023 по 31.08.2023 становить у загальній сумі 30067,98 грн.

Отже, спірним питанням у цій справі є правомірність невиплати позивачеві пенсії за період з 01.04.2019 по 01.04.2024 у сумі 345626,33 грн., нарахованої на виконання вищезазначених рішень Донецького окружного адміністративного суду, що набрали законної сили.

Спір між сторонами щодо розміру заборгованості з пенсійних виплат за спірний період відсутній.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частинами другою та четвертою статті 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а на підставі аналізу положень Закону №1404-VIII дійшла висновку, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом №1404-VIII.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Ці норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення у справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №820/4261/18 та від 09.07.2019 у справі №826/17587/18.

Суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судових рішень в інших справах, а тому позивач має встановлене процесуальним законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання таких рішень суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, яким він скористався, подавши відповідну заяву у справі №200/2206/22 та у справі №200/1183/23.

З урахуванням того, що питання виплати позивачу недоплаченої пенсії за період з 01.04.2019 по 01.04.2024 охоплюється рішеннями суду у справі №200/2206/22 та у справі №200/1183/23 та належить до предмета їх виконання, заявлений у цій справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішень суду в інших справах, що набрали законної сили, та у випадку встановлення неналежності їхнього виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити тотожні дії.

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту у вигляді визнання протиправними дій щодо невиплати заборгованості з пенсії за період з 01.04.2019 по 01.04.2024 та стягнення нарахованої суми пенсії за період за вказаний період у сумі 345626,33 грн. - є одним із способів виконання рішень суду у справі №200/2206/22 та у справі №200/1183/23.

Отже, в цьому випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст. 382,383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 лютого 2024 року у справі № 120/13369/23.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відтак, суд вбачає наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір у цій справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду судів у інших провадженнях, проте, на стадії виконання таких судових рішень.

Вищезазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15, від 03 квітня 2019 року у справі №820/4261/18, від 21 грудня 2020 року у справі №440/1810/19.

Керуючись статтями 140, 238, 239, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в адміністративній справі № 200/2102/24 за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; юридична адреса: 84122, Донецька область, місто Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3) про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості з пенсійних виплат.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Повний текст ухвали складено і підписано 24 червня 2024 року.

Суддя С.В. Ушенко