Справа № 480/8480/22
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2024-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2024 року Суми Справа № 480/8480/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області,
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Позиція сторін. Заяви сторін. Процесуальні дії, які вчинялись судом.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до п. ''а'' ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ з 25.05.2022;
- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до п. ''а'' ст. 12 Закону № 2262-ХІІ з 17.09.2019;
- визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу заборгованості з виплати пенсії за вислугу років відповідно до п. ''а'' ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, за період з 17.09.2019 по 25.05.2022;
- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу заборгованість з виплати пенсії за вислугу років відповідно до п. ''а'' ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, за період з 17.09.2019 по 25.05.2022.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що у зв`язку зі звільненням позивача зі служби 13.09.2019, позивач через Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України 21.09.2019 звернувся із заявою та пакетом документів до відповідача про призначення пенсії за вислугу років на підставі п. ''а'' ст. 12 Закону № 2262-ХІІ. За наслідками розгляду документів відповідачем було прийнято рішення від 22.04.2020 про відмову у призначенні пенсії. Постановою Верховного Суду від 25.05.2022 спірне рішення відповідача скасовано, зобов`язано відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років на підставі п. ''а'' ст. 12 Закону № 2262-ХІІ без зазначення дати призначення пенсії. На виконання вказаного судового рішення відповідачем призначено позивачу пенсію з 25.05.2022 (дати набрання законної сили рішенням суду), а не з 17.09.2019 (дати наступної за днем звільнення зі служби). Враховуючи те, що позивач звернувся із заявою про призначення пенсії протягом року з моменту звільнення зі служби, позивач вважає, що відповідач протипранво не призначив йому пенсію з 17.09.2019, тому він звернувся до суду.
26.12.2022 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомленням сторін.
16.05.2023 до суду надійшло клопотання позивача про залучення доказів до матеріалів справи.
24.05.2023 судом було постановлено ухвалу про витребування доказів.
На виконання вимог вказаної ухвали відповідачем 10.08.2023 та 30.11.2024 було надано клопотання про долучення доказів.
22.12.2023 судом було витребувано у відповідача докази та письмові пояснення.
29.12.2023 до суду надійшло клопотання відповідача про долучення доказів.
Відповідач про відкриття провадження у справі повідомлений належним чином, правом подання відзиву не скористався. Тому суд, на підставі норми ч. 6 ст. 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.
Встановлені судом фактичні обставини.
Наказом Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України № 179/ОС-19 від 13.09.2019 позивача 16.09.2019 було звільнено зі служби (а.с.9).
Позивач звернувся через Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України із заявою та пакетом документів до відповідача про призначення пенсії за вислугу років на підставі п. ''а'' ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, за результатами розгляду яких відповідачем прийнято рішення № 2 від 22.04.2020 про відмову позивачу в призначенні пенсії, що не заперечується сторонами.
Постановою Верховного Суду у справі № 480/4643/20 від 25.05.2022 рішення відповідача № 2 від 22.04.2020 скасовано, зобов`язано відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до п. ''а'' ст. 12 Закону № 2262-ХІІ. В цій постанові встановлено факт того, що вислуга років позивача у пільговому обчисленні становить 24 роки 3 місяці 2 дні (з.б.а.с.37).
02.06.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виконання постанови Верховного Суду (з.б.а.с. 14), за результатами розгляду якої відповідач листом від 01.07.2022 повідомив позивача, що дане судове рішення виконано, пенсію призначено з 25.05.2022 (з.б.а.с.15).
02.09.2022 та 23.09.2022 позивач звернувся до відповідача із заявами щодо надання інформації, коли до відповідача було подано первісну письмові заяву про призначення позивачу пенсії та чому пенсія призначена не з моменту подання до органу ПФУ відповідної заяви (з.б.а.с.17, а.с.20).
12.10.2022 відповідач на вказані заяви позивача повідомив листом, що оскільки в постанові Верховного Суду не визначено дати призначення пенсії, відповідач правомірно призначив пенсію з 25.05.2022 - дати набрання законної сили постановою суду. Зазнчачив, що документи для призначення пенсії позивачу надішли до відповідача 17.04.2020 (а.с.21).
Суд звертає увагу, що з метою єфективного захисту прав позивача, суд витребовував у відповідача копію рішення про призначення позивачу пенсії на виконання постанови Верховного Суду від 25.05.2022 у справі № 480/4643/20, всіх сторінок пенсійної справи позивача та письмові пояснення із зазначенням конкретної дати, з якої позивачу призначено пенсію.
Зазначення у витязі з протоколу дати призначення пенсії - 16.09.2019 суд розцінює як технічну помилку, допущену відповідачем при оформленні документів, оскільки з протоколу вбачається, що пенсію призначено позивачу саме з 25.02.2022. Факт призначення пенсії позивачу з 25.02.2022, не оспорюється як позивачем у позові, так і відповідачем у листах від 01.07.2022, 12.10.2022 (з.б.а.с.15,20), а також в рамках даної справи.
На переконання позивача, відповідач протиправно призначив йому пенсію з 25.05.2022, а не з 17.09.2019, тому він звернувся з даним позовом для захисту свого права.
Висновки суду та їх мотиви.
Постановою Верховного Суду у справі № 480/4643/20 від 25.05.2022 встановлено, що позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі норми п. ''а'' ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, оскільки його загальна вислуга на день звільнення становить 24 роки 3 місяці 2 дні, а тому дана обставина, в силу норми ч. 4 ст. 78 КАС України, не доказується у даній справі.
Відповідно до ст. 50 Закону № 2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам відповідно до пунктів "а", "в" ст. 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення. Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.
Згідно інформації відповідача, зазначеної у листі від 12.10.2022, документи для призначення пенсії позивачу надішли до відповідача 17.04.2020 (а.с. 21), а тому дана обставина, в силу ч. 1 ст. 78 КАС України, не потребує доказуванню, оскільки визнається сторонами.
Враховуючи той факт, що позивач був звільнений зі служби 16.09.2019, а документи для призначення пенсії надійшли до відповідача 17.04.2020 - в межах річного строку, то суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії з наступного дня після звільнення зі служби, тобто з 17.09.2019.
Відповідно до п. ''а'' ст. 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається: особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.
Нормою ст. 17-1 Закону № 2262-XII передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зазначений Порядок затверджено постановою Уряду № 393 від 17.07.1992.
Таким чином, Закон № 2262-XII як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.
Визначення у Законі № 2262-XII вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.
Отже, передбачена Законом № 2262-XII календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).
В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону № 2262-XII пільгові умови призначення пенсій, відповідно до Порядку № 393, полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.
При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.
Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-XII.
Суд звертає увагу, що жодною нормою чинного законодавства не передбачено обмежень щодо зарахування вислуги років вказаної категорії осіб у пільговому обчисленні до стажу, який надає право на призначення пенсії за вислугу років.
Судом встановлено, що вислуга років позивача станом на 16.09.2019, у пільговому обчисленні, становить 24 роки 3 місяці 2 дні. Тому позивач набув право на призначення пенсії за п. ''а'' ст. 12 Закону України ''Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб'', оскільки його вислуга років, з урахуванням пільгової, складає більше 24 років.
Таким чином, відповідач повинен був призначити позивачу пенсію саме з 17.06.2019, а не з дати набрання законної сили постановою Верховного Суду у справі № 480/4643/20.
Тому, з урахуванням норми ч.2 ст. 9 КАС України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з виходом за їх межі, у спосіб, який визначений у резолютивній частині рішення, який є більш ефективним для захисту прав позивача, ніж зазначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, а саме шляхом скасування рішення, в частині дати призначення пенсії, зобов`язання призначити пенсію з 17.09.2019, а також здійснити її перерахунок та виплату з вказаної дати, з урахуванням виплачених сум.
Судові витрати.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені, то з відповідача у відповідності до норми ч.1 ст.139 КАС України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1587,84 грн, сплачений позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
5. Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридяти днів з дня складення рішення.
6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду складено та підписано суддею 20.06.2024.

Суддя А.І. Сидорук