Справа № 340/3885/23
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2024 року м. Дніпросправа № 340/3885/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на окрему ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.12.2023 року (суддя Брегей Р.І., м. Кропивницький, повний текст ухвали виготовлено 20.12.2023 року) у адміністративній справі №340/3885/23 за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними і касування наказів, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд -

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі по тексту - відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати п.1 наказу від 17.04.2023 року №228, яким до нього застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції; визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції НП України від 27.05.2023 року №634о/с «По особовому складу», яким його звільнено зі служби в поліції з 27.05.2023 року; поновити його на службі на посаді інспектора взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області; стягнути з відповідача а його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.12.2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.06.2024 року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.12.2023 року залишено без змін.

Окремою ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.12.2023 року сповіщено Головне управління Національно поліції в Кіровоградській області про наявність підстав для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності свідка ОСОБА_1 за приписами ст.384 КК України. Упродовж місяця проінформувати суд про результати розгляду окремої ухвали.

З окремою ухвалою не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати окрему ухвалу. Свої вимоги обґрунтував тим, що окрема ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що він був допитаний у судовому засіданні щодо обставин звільнення зі служби в поліції ОСОБА_2 . Суд визнав його пояснення завідомо неправдивими, а саме: так, переглянувши відеозапис нагрудних камер поліцейських і реєстратора патрульного автомобіля та врахувавши показання свідка ОСОБА_3 суд встановив, що автомобілем «Тойота» керував ОСОБА_2 2-х секунд недостатньо, щоб, не відкриваючи дверей транспортного засобу, водій і пасажир з заднього рядку помінялися місцями (поза межами всякого сумніву). Цього часу недостатньо і при відчинених дверях. Факт керування позивачем транспортним засобом встановлено трьома судовими рішеннями (двічі Маловисківський районний суд Кіровоградської області в Кропивницький апеляційний суд). З вказаними твердженнями суду апелянт не погодився, оскільки твердження не відповідають дійсності. Зокрема, Кропивницький суд в постанові від 06.07.2023 року у справі №33/4809/263/23 вказує, що на відео працівників поліції зафіксовано лише факт того, що ОСОБА_2 після зупинки автомобіля виходить з місця водія. Отже, факту керування автомобілем «Тайота» саме ОСОБА_2 , а не свідком ОСОБА_1 . Кропивницький апеляційний суд не встановлював. ОСОБА_1 був допитаний в якості свідка в Кропивницькому апеляційному суді, надавши аналогічні пояснення. Апелянт зазначив, що після невдалої заправки на АЗС ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розрахувалися за пошкодження приладу, в саме ОСОБА_1 сів за кермо, де по дорозі додому їх зупинили патрульні поліцейські. Оскільки двері з пасажирського боку (де сидів ОСОБА_2 ) заклинило, то останній змушений був перелазити через свідка з метою владнання ситуації з поліцією. Суд зазначив, що «суд не побачив обличчя водія, а лише встановив його одяг. Зображення одягу відповідає опису ОСОБА_2 , який зроблено свідком ОСОБА_3 у судовому засіданні. Одяг водія відповідає одягу позивача з записів нагрудних камер поліцейських». Апелянт вважав, що окрема ухвала базується загалом на припущеннях головуючого судді щодо показів наданих свідком.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Третього апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024 року призначено у справі повторний автоматизований розподіл з підстави звільнення головуючого судді у відставку.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи, справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Лукманова О.М. (головуючий суддя), судді Круговий О.О., Шлай А.В.

Розгляд переданої апеляційної скарги у справі здійснює визначений склад суду.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість окремої ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи окрему ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що суд допитав свідка ОСОБА_1 , який надав такі показання. 11.03.2023 року транспортним засобом «Тойота» керував виключно він. ОСОБА_2 сидів поруч на пасажирському кріслі. Пасажирські двері були несправні, тому позивач вийшов до працівників поліції через двері водія (помінялись місцями). Зазначив, що з часом вийшов з автомобіля і визнав, що водієм є він, на що працівники поліції не реагували. Не зміг розповісти суду про маршрут руху з дому (м.Мала Виска Кіровоградської області) до м.Кропивницький. Суд допитав свідка ОСОБА_3 , який надав такі показання. Працює на автозаправній станції мережі «ОККО», яка розташована по АДРЕСА_1 ). 11.03.2023 року близько 20:00 години на станцію заїхав автомобіль «Тойота Ленд Крузер» (червоного кольору). У транспортному засобі перебували 3 особи: жінка і два чоловіка, один з яких кремезної статури. Автомобілем керував чоловік кремезної статури, якого ідентифікував у судовому засідання як позивача. Жінка вийшла з транспортного засобу і пішла до каси розрахуватись за паливо. Під час руху автомобіль обірвав заправний шланг і чоловік кремезної статури, облишивши кермо, звинуватив його у наслідках. Хтось з клієнтів викликав поліцію. До приїзду поліцейських ситуацію врегулювали, так як відшкодували збитки. 06.07.2023 року Кропивницький апеляційний суд скасував постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.05.2023 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за приписами ст.130 КУпАП і закрив провадження у справі. Кропивницький апеляційний суд допитав свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , дослідив відеозаписи нагрудних камер поліцейських і реєстратору транспортного засобу і зробив такий висновок. «Переглядом наявного у справі відеозапису, апеляційний суд з об`єктивністю констатує, що факт керування ОСОБА_2 автомобілем, працівниками поліції зафіксований в автоматичному режимі відеореєстратором». ОСОБА_2 оскаржив у судовому порядку постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за статтями 121-3, 126 КУпАП. Рішеннями Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 04 травня і 26 червня 2023 року, які залишені без змін постановами Третього апеляційного адміністративного суду від 14 і 30 листопада того року, відмовлено у задоволенні позову (справи №392/452/23 і №392/453/23). В обох справах суди встановили, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом. Суд переглянув записи нагрудних камер поліцейських, які були на місці зупинки транспортного засобу, і камери з автозаправної станції. Переглядаючи відеозапис камери автозаправної станції, суд не побачив обличчя водія, а лише встановив його одяг. Зображення одягу відповідає опису одягу ОСОБА_2 , який зроблено свідком ОСОБА_3 у судовому засіданні. Одяг водія відповідає одягу позивача зі записів нагрудних камер поліцейських. Переглядаючи запис нагрудної камери свідка ОСОБА_4 , суд встановив, що після зупинки транспортного засобу з дверей водія вийшов позивач. ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки і у медичному закладі, пояснюючи, що є пасажиром. Свідок ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 і повідомив, що позивач не хоче проходити огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_2 не пред`явив посвідчення водія, а лише показав службове посвідчення. Переглядаючи запис нагрудної камери свідка ОСОБА_5 і реєстратора патрульного автомобіля, суд встановив, що ОСОБА_2 вийшов з водійських дверей через 2 секунди часу після зупинення транспортного засобу. Переглядаючи запис нагрудної камери працівника Управління Колтунова С.А. , суд встановив розмову з ОСОБА_2 . Позивач підтвердив, що після обіду вживав пиво (не зміг вказати обсяг). Заперечував факт керування транспортним засобом і стверджував, що після зупинки автомобіля вийшов зі задніх дверей. Суд визнав показання свідка ОСОБА_1 завідомо неправдивими з таких підстав. Так, переглянувши відеозаписи нагрудних камер поліцейських і реєстратору патрульного автомобіля та враховувавши показання свідка ОСОБА_3 , суд встановив, що автомобілем «Тойота» керував ОСОБА_2 2 секунд часу недостатньо, щоб, не відчиняючи дверей транспортного засобу, водій і пасажир зі заднього ряду помінялись місцями (поза межами сумніву). Цього часу недостатньо і при відчинених дверях. Факт керування позивачем транспортним засобом встановлено трьома судовими рішеннями (двічі Маловисківський районний суд Кіровоградської області і Кропивницький апеляційний суд). Надання свідком завідомо неправдивих показань - кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачено приписами ст.384 КК України. Окрема ухвала судом винесена відповідно до ч. ст249 КАС України.

Матеріалами справи встановлено, що 10.10.2023 року у якості свідка був допитаний ОСОБА_1 , який відповідно з записом надав пояснення про обставини скоєння дисциплінарного проступку 11.03.2023 року ОСОБА_2 , а саме, що 11.03.2023 року транспортним засобом «Тойота» керував виключно він. ОСОБА_2 сидів поруч на пасажирському кріслі. Пасажирські двері були несправні, тому позивач вийшов до працівників поліції через двері водія (помінялись місцями). Зазначив, що з часом вийшов з автомобіля і визнав, що водієм є він, на що працівники поліції не реагували.

Свідок ОСОБА_1 був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання або відмову від давання показань відповідно до статей 384, 385 КК України та власним підписом підтвердив, що йому зрозумілі його обов`язки як свідка.

Встановлено, щ судом допитувалися у якості свідків: ОСОБА_3 , працівник автозаправній станції мережі «ОККО», яка розташована по АДРЕСА_1 ); працівники поліції ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 .

Встановлено, що суд переглянув записи нагрудних камер поліцейських, які були на місці зупинки транспортного засобу, і камери з автозаправної станції.

Крім того, суд послався на те, що факт керування позивачем транспортним засобом встановлено трьома судовими рішеннями (двічі Маловисківський районний суд Кіровоградської області і Кропивницький апеляційний суд).

Встановлено, що суд визнав показання свідка ОСОБА_1 завідомо неправдивими, переглянувши відеозаписи нагрудних камер поліцейських і реєстратору патрульного автомобіля та враховувавши показання свідка ОСОБА_3 , суд встановив, що автомобілем «Тойота» керував ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.384 КК України завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках, - караються виправними роботами на строк до двох років або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до ч.1 ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки суд встановив показання свідка ОСОБА_1 завідомо неправдивими, переглянувши відеозаписи нагрудних камер поліцейських і реєстратору патрульного автомобіля, враховував показання свідка ОСОБА_3 . Суд врахував що постановою Кропивницького апеляційного суду від 06.07.2023 року було встановлено за переглядом наявного у справі відеозапису факт керування ОСОБА_2 автомобілем, зафіксований працівниками поліції в автоматичному режимі відео реєстратором. Крім того, рішеннями Маловисківського районного суд Кіровоградської області від 04.05.2023 року у справі №392/453/23 та Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 26.06.2023 року у справі №392/452/23. Які були залишені постановами Третього апеляційного адміністративного суду від 14.11.2023 року та від 02.10.2023 року відповідно, було підтверджено, що ОСОБА_2 11.03.2023 року в м. Кропивницькому по вул. Вокзальній, 39 керував транспортним засобом Тоyota Lend Cruser Prado 120, іменний номерний знак НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), з державним номерним знаком, який не належить даному транспортному засобу, чим порушив вимоги п.29 в ПДР та 11.03.2023 року в м. Кропивницькому, вул. Вокзальна, 39 , керуючи транспортним засобом Тоyota Lend Cruser Prado 120, іменний номерний знак НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) був зупинений та при перевірці документів не мав при собі (не пред`явив для перевірки) посвідчення водія відповідної категорії «В», чим порушив пп.2.1а п.2.4а ПДР.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, окрему ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Окрему ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.12.2023 року у адміністративній справі №340/3885/23 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай