Справа № 158/1512/24
Суддя: Поліщук С. В.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/1512/24
Провадження № 2-а/0158/36/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2024 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Поліщук С.В.,
з участю секретаря Квач Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Куденьчук Олексій Андрійович до ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області, Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Куденьчук О.А. звернулась до Ківерцівського районного суду Волинської області з адміністративним позовом до ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області, Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27 квітня 2024р. працівником СРПП ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області, при оформленні матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, було вручено постанову серії ЕНА №2016027 про накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до вищевказаної постанови, 27 квітня 2024р. о 18:36:09 в с. Тростянець, по вул. Волі, 8а, Луцького району Волинської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, проїхала перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушила вимоги п. 8.7.3 «г» ПДР порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
Вважає, що працівниками поліції не було здобуто належних та допустимих доказів, які в своїй сукупності та взаємозв`язку могли б доводити винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 марки «Mercedes Benz» д.н.з. « НОМЕР_1 », проїжджаючи регульоване перехрестя вулиць Київська та Волі, що в с. Тростянець, Луцького району Волинської області, в`їхав на перехрестя на «жовтий» сигнал світлофора, а саме після перетину дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія) або ж в момент її перетину коли відбулось перемикання кольорів світлофора з «зеленого» на «жовтий».
Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасування. Враховуючи вищезазначене просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНЛ №2016027 від 27.04.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.05.2024 року відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву.
18 червня 2024р. відповідачем по справі ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області до суду подано заяву про поновлення процесуального строку на подання письмових заперечень у даній адміністративній справі пропущеного з поважних причин. До суду подано заперечення на даний адміністративний позов у якому зазначає, що позовні вимоги не визнають, просять в задоволенні позову відмовити, оскільки в діях працівників поліції під час винесення оскаржуваної постанови дотримані вимоги чинного законодавства. На підтвердження законності винесення оскаржуваної постанови надано суду диск з відеозаписом порушення позивачем ОСОБА_1 вимог п. 8.7.3 «г» ПДР та копію оскаржуваної постанови.
Враховуючи поважність пропущення відповідачем процесуального строку, суд вважає за можливе поновити відповідачу процесуальний строк на подання письмових заперечень у даній справі та відповідних доказів.
Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 3 статті 3 КАС України встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
За змістом п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Відповідно до ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Згідно зі ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, зокрема, за частиною першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122 КУпАП.
Статтею 1 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.
Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНЛ №2016027 від 27.04.2024 року вбачається, що 27 квітня 2024р. о 18:36:09 в с. Тростянець, по вул. Волі, 8а, Луцького району Волинської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «г» ПДР порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Положеннями ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Відповідно до п. 8.1 ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Згідно з п. 16.1 ПДР України, перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим.
Відповідно до п. 8.7 ПДР України світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні.
Крім цього, згідно п. 8.7.3.г ПДР України жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
Із змісту норми ст.283 КУпАП також слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується. Тобто, повідомлені позивачем обставини справи щодо рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.
Так з наданого відповідачем відеозапису з місця вчинення правопорушення вбачається, що водій транспортного засобу марки «Mercedes Benz» д.н.з. « НОМЕР_1 » - ОСОБА_1 , наближаючись до регульованого перехрестя вулиць Київська та Волі, що в с. Тростянець, Луцького району Волинської області мала реальну можливість бачити мигаючий (тричі) зелений сигнал світлофора, який дозволяє рух, але при цьому він застосовується в кінці зеленої фази і попереджає про те, що через 3 секунди зелений сигнал буде переключений на жовтий, при цьому не припинила швидкості руху, здійснила перетин регульованого перехрестя на ввімкнутий жовтий сигнал світлофора, який забороняє рух, не зупинивши транспортний засіб у місці, передбаченому п. 8.10 ПДР України забезпечуючи безпеку дорожнього руху, внаслідок чого (однією із підстав) відбулось зіткнення транспортних засобів.
Посилання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Куденьчука О.А. на ті обставини, що перед прийняттям рішення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача по справі, працівником поліції не було враховано в комплексі вимоги п. 8.7.3. «г», 8.10 та 8.11 ПДР, суд не бере до уваги, оскільки повністю спростовуються вищевказаним дослідженим судом наданими відповідачем доказами та підтверджує правомірність винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Щодо дотримання особою, яка винесла оскаржувану постанову вимог ст. 283 КУпАП, а саме щодо відсутності в тексті постанови найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову, суд зазначає наступне, що даний факт спростовується наданою відповідачем суду копією оскаржуваної постанови (повний текст).
Суд також вважає за необхідне звернути увагу на рішення Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" згідно з висновком якого будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати значної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.
Разом з тим, ч.4 ст.161 КАС України передбачає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів.
Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, що викладені в оскаржуваній постанові, тому доводи позивача щодо відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є необґрунтованими.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Оцінюючи надані докази по справі, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНЛ №2016027 від 27.04.2024 року винесена поліцейським ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ст. сержантом поліції Видрою П.М. відносно ОСОБА_1 є правомірною, законною та скасуванню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 77, 79, 132, 134, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -
у х в а л и в :
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Куденьчук Олексій Андрійович до ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області, Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України, суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

представник позивача: адвокат Куденьчук Олексій Андрійович, діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АС №1092689;

відповідач: Головне управління Національної поліції у Волинській області, юридична адреса: м. Луцьк, вул. Винниченка, 11 Волинської області, ;

відповідач: відділення поліції №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області, юридична адреса: м. Ківерці, вул. Залізнична, 52, Луцького району Волинської області.

Суддя Ківерцівського районного суду С.В. Поліщук