Справа № 376/1916/24
Суддя: Батовріна І. Г.
Дата ухвалення: 2024-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1916/24
Провадження № 2-а/376/18/2024
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"20" червня 2024 р. Суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І.Г. перевіривши матеріали за позовом ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 , до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київської області про оскарження рішення, дій, бездіяльності ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області,

встановив:

19.06.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом в якому: вимагає Сквирський районний суд Київської області зобов`язати відповідача щодо оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до постанови Верховної ради України від 2 вересня 1993 року та зразка 1994 року; вимагає Сквирський районний суд Київської області зобов`язати відповідача щодо оформлення паспорта громадянина України щоб на першій сторінці паспорта таким чином щоб прізвище, ім`я, по батькові відповідало правопису параграфу 49 тобто головна буква велика наступні букви маленькі; забороняє використовувати капслок при оформленні; вимагає надати письмову відповідь у зазначений законом термін.

Відповідно до ч. 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства ( КАС) України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 3 ч. 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій. Відмова від права на звернення до суду є недійсною.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За правилами адміністративного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.160 КАС України, а також вимогам ст.161 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI .

Згідно ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Розміри ставок судового збору встановлені ст.4 Закону України "Про судовий збір", станом на момент звернення до адміністративного суду. Зокрема, за подання до адміністративного суду позову не майнового характеру, який подано фізичною особою сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 29.03.2024 року становить 1211,20 гривень.

За статтею 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

У частині другій статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік об`єктів - заяв до суду, за подання яких судовий збір не справляється, а в статті 5 цього закону - вичерпний перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг та за видачу судами документів, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Зазначену норму слід враховувати в системному зв`язку зі статтею 53 КАС України, яка визначає участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 53 КАС України у випадках, встановлених законом, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах.

Натомість, в силу частини 1 статті 56 КАС України права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Тобто, в контексті КАС України особи, які можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб та законні представники не є тотожними, перша категорія не включає в себе другу.

Таким чином, звертаючись з позовом в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , його батьки діють як законні представники неповнолітнього в розумінні частини першої статті 56 КАС, а не як фізичні особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб відповідно до частини 1 статті 53 КАС України.

Законом України «Про судовий збір» не передбачено пільги щодо сплати судового збору щодо законного представника, який звертається в інтересах неповнолітнього, крім законних представників дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю (пункт 9 частини першої статті 5).

Таким чином, чинне законодавство України не звільняє позивача від сплати судового збору за подання даної позовної заяви в інтересах її дитини.

Вказані висновки узгоджуються з висновками, викладеними в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 16 квітня 2020 року по справі №640/109/19.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Зі змісту наведеної статті 3 вищевказаного закону вбачається, що законодавець розрізняє позовні заяви та інші заяви, які можуть бути об`єктом сплати судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно з пункту 14 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Однак, вказана норма не передбачає звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до адміністративного суду в інтересах зазначених осіб.

При цьому, пункт 14 вказаної норми звільняє від сплати судового збору осіб, які в інтересах малолітніх подають саме заяви, а не позовні заяви.

Також вказана норма передбачає звільнення від сплати судового збору за подачу заяви про захист прав дітей, а не звільнення від сплати судового збору за подачу позовної заяви в інтересах дітей.

Відтак, за подання даного позову позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за кожну вимогу та надати суду докази сплати судового збору.

Такий судовий збір необхідно сплатити на реквізити Сквирського районного суду Київської області.

Як зазначено у ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Враховуючи, що позивач заявляючи позовну вимогу не надає ані документа про сплату судового збору, ані зазначає підстав про звільнення від сплати такого збору у цій частині вимог, то суддя дійшов висновку, що його позовна заява не відповідає вимогам ч. 3 ст. 161 КАС України.

Відповідно до частини 5 статті 160 КАС України у позовній заяві, зокрема, зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Суд зауважує, що адміністративний позов завжди має індивідуальний характер і спрямований на захист конкретних прав, свобод чи інтересів особи в її особистих правовідносинах з певним суб`єктом владних повноважень.

Тому позовна заява має містити конкретизовані відомості про суб`єкта владних повноважень, який порушив права позивача, вказувати на суб`єктивне право, що підлягає захисту та яке порушив відповідач, обставини чи факти (події життя), з якими позивач пов`язує порушення свого суб`єктивного права та які утворюють привід для звернення до суду, а також містити конкретні вимоги до відповідача, які суд має застосувати з метою захисту порушеного права.

Згідно приписів ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково (ч. 1).

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 8-1) заборону політичної партії та передачу майна, коштів та інших активів політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу (ч. 2).

Проте, позовні вимоги ОСОБА_1 не відповідають наведеним приписам, адже заявлені у хаотичному порядку, у зв`язку із чим підлягають конкретизації в уточненій позовній заяві.

Крім того, у поданій позовній заяві відсутні посилання на норми чинного законодавства, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги, що не відповідає приписам ст. 160 КАС України.

Також, до позовної заяви не додано жодного документу, відсутня копія паспорта громадянина України, ідентифікаційного номеру, документів на підтвердження родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 а також відсутня копія позовної заяви для відповідача, не дотримано вимог КАСУ, щодо оформлення позовної заяви.

В позовній заяві відсутні відомості, щодо місця проживання та місця реєстрації особи, яка звертається до суду,

Крім того, згідно ч. 10 ст. 44 КАС України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншими учасниками справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасниками справи (його представника).

Відповідно до ч.5 ст. 94 КАС України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу, що позивачем не зроблено.

Згідно ст. 94 КАС України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

З урахуванням ст.44 та ст.94 КАС України, позивачу необхідно надати копії документів та засвідчити копії документів наданих до позовної заяви належним чином, якщо їх не засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством та усунути недоліки, про які зазначено в ухвалі.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст.160, 161 КАС України, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ,

постановив:

Позов ОСОБА_1 , в інстересах ОСОБА_2 , до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київської області про оскарження рішення, дій, бездіяльності ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачеві, у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Батовріна І.Г.