Справа № 160/32343/23
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
11.12.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за вислугу років на підставі п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 31.08.2023 року, виходячи з вислуги років 37 років 06 місяців 25 днів.
В обгрунтування позовних вимог позивачем вказано, що відмова ГУ ПФУ в Дніпропетровській області в призначенні позивачу пенсії за вислугу років є протиправною, оскільки саме пільгова вислуга має враховуватися при призначенні пенсій згідно з п. а ч. 1 ст 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».
Ухвалою від 14.12.2023 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, належним чином посвідчені копії пенсійної справи ОСОБА_1 .
Правом на подання відзиву відповідач не скористався, витребувані судом документи не надав.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
З матеріалів справи судом встановлено, що згідно наказу Відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом від 16.08.2023 року №118/ос-23 ОСОБА_1 звільнено 30.08.2023 року з Державної кримінально-виконавчої служби України у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів відповідно до ч. 5 ст. 23 ЗУ «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та п. 4 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію».
Згідно означеного наказу вислуга років станом на день звільнення складає:
- у календарному обчисленні 19 років 06 місяців 17 днів;
- у пільговому обчисленні 37 років 06 місяців 25 днів.
Відділом з питань призначення та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянуто подання Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України від 12.10.2023 року №9980 про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб» звільнених з військової служби» та деяких інших осіб».
Згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б-д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року та на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
За даними подання Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних, покарань Міністерства юстиції України про призначення пенсії за вислугу років 12.10.2023 року №9980 ОСОБА_1 звільнений зі служби 30 серпня 2023 року у час служби в календарному обчисленні ОСОБА_2 складає 19 років 06 місяців 17 днів, але відповідно до норм Закону дня призначення пенсії необхідна календарна вислуга років не менш між 25 календарних років і більше.
Листом №0400-010311-5/195958 від 06.12.2023 року пенсійним органом повідомлено позивача та Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії за вислугу років, зважаючи на відсутність необхідної календарної вислуги років, а саме 25 років, у позивача 19 років 06 місяців 17 днів.
Вважаючи протиправною відмову пенсійного органу у призначенні позивачу пенсії за вислугу років, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Згідно з абз.1 ст.11 Закону України №2662-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Згідно з ч.1 ст.2 Закону України №2662-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Положеннями ст.10 Закону України №2662-ХІІ визначено, що призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 12 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.
За правилами п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України №2662-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
Згідно з п. «а» ч.1 ст.17 Закону України №2662-ХІІ особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються військова служба.
Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України №2662-ХІІ до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
Положеннями ст. 171 Закону України №2662-ХІІ визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згаданий порядок затверджений постановою КМУ від 17.07.1992 року №393 (далі Постанова №393).
Так, п.1 Постанови №393 передбачено обчислення показника вислуги, досягнення якого призводить до набуття права на призначення пенсії, виключно за правилами суто календарної вислуги років.
Пунктом 2 Постанови №393 передбачено обчислення показника вислуги, досягнення якого призводить до набуття права на призначення пенсії, за рахунок період навчання.
Згідно з п.21 Постанови №393 у редакції постанови КМУ від 16.02.2022 року №119 для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.
Пункт п.3 Постанови №393 у редакції постанови КМУ від 16.02.2022 року №119 передбачає зарахування до вислуги років на пільгових умовах стажу роботи (служби) виключно для визначення розміру пенсії, а не для визначення календарного моменту набуття права на пенсію.
Суд відзначає, що за правовою позицією постанов Верховного Суду від 24.11.2021 року по справі №360/3128/19, від 14.04.2021 року по справі №480/4241/18, від 03.03.2021 року по справі №805/3923/18-а редакція пункту 3 Постанови №383 (чинна на момент розгляду вказаних справ) на відміну від ст. 12 Закону України №2262-XII передбачала можливість зарахування пільгової вислуги років до стажу для призначення пенсії за вислугу років, оскільки абзац 1 пункту 3 Постанови №393 до внесення змін Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №119 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року 393 встановлював, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах […] час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів […], тож суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не було враховано приписи підзаконного нормативно-правового акта.
Утім, після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №119 Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393, і стаття 12 Закону України №2262-XII, і Постанова №393 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин у частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування.
Відтак, виходячи з положень статті 12 Закону України №2262-XII та пунктів 1 та 21 Постанови №393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Постанови №393 визначає, що певні періоди, зокрема час проходження служби у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств, підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.
Тобто, постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №119 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 було усунуто розбіжності між Законом України №2262-XII та постановою КМУ №393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України №2262-XII.
Таким чином, висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 24.11.2021 року по справі №360/3128/19, від 14.04.2021 року по справі №480/4241/18, від 03.03.2021 року по справі №805/3923/18-а, ґрунтуються на іншому правовому регулюванні.
Отже, згідно законодавством, чинним на час виникнення спірних відносин у цій справі, необхідною умовою для призначення спірної пенсії є наявність необхідної календарної вислуги років.
Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За матеріалами справи вислуга років заявника на день звільнення складає: у календарному обчисленні 19 років 06 місяців 17 днів; у пільговому обчисленні 37 років 06 місяців 25 днів.
Оскільки календарна вислуга років позивача становить менше 25 років, а пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії, то заявник не набув права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту а ч.1 ст. 12 Закону України №2262-XII.
Зважаючи на вищевикладене, зокрема те, що Порядок №393 встановлює пільгове обчислення вислуги років виключно для визначення розміру пенсії, суд доходить висновку про відсутність підстав для визначення позивачу вислуги років у пільговому обчисленні, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.
Розподіл судових витрат у вигляді судового збору не здійснюється.
Керуючись ст. 2, 77, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко