Справа № 160/15181/24
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 червня 2024 рокуСправа № 160/15181/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Голобутовський Р.З., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі №160/15181/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису,

ВСТАНОВИВ:

11.06.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, у якій просить:

- визнати протиправним, незаконним та повністю необґрунтованим терміновий заборонний припис №364279 від 03.10.2023 та скасувати його, про що постановити необхідне судове рішення.

12.06.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення доказів, у якій просить:

- забезпечити докази шляхом допиту свідка ОСОБА_1 щодо встановлення фактичних обставин справи та протиправних дій поліцейського та скасування термінового заборонного припису № АА 364279 від 03.10.2023.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2024 заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі №160/15181/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису - залишено без руху.

Заявнику надано строк для усунення недоліків заяви протягом 5 (п`яти) днів, з моменту отримання копії ухвали, шляхом:

- надання до суду оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 726,72 грн, сплаченого на реквізити: отримувач коштів - ГУК у Дн-кiй обл/Чечел.р/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), , рахунок отримувача - UA4004632, МФО - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101;

- надання уточненої заяви у якій необхідно зазначити ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача та відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та відповідача.

17.06.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшли заява про продовження строку усунення недоліків та клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору позивач зазначає, що соціально-економічна ситуація в країні по різним причинам залишає бажати кращого та через відсутність через це в нього доходів за минулий звітній 2023 рік, вважає, що суд має звільнити його від сплати судового збору при розгляді справи.

Відсутність доходів за 2023 рік підтверджує відомості від 01.05.2024 з Державного реєстру фізичних осіб про суми нарахованого доходу за 2023 рік.

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:

1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі;

2) позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи;

3) позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів;

4) позивачі - у справах щодо спорів, пов`язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов`язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні";

5) особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, пов`язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги;

6) позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;

7) громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб;

8) особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи;

9) особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю;

10) позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи;

11) виборці - у справах про уточнення списку виборців;

12) військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків;

13) учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав;

14) позивачі - у справах у порядку, визначеному статтею 12 Закону України Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту;

15) фізичні особи (крім суб`єктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом;

15-1) органи місцевого самоврядування - за подання заяви про визнання спадщини відумерлою;

16) позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов`язаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

17) засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

21) заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно;

22) позивачі - у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно;

23) позивачі - за подання позовів щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років.

Позивач не відноситься до категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору.

За приписами ст. 8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Також і відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Тобто, заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору така особа повинна надати докази в підтвердження неможливості сплати судового збору чи в підтвердження того, що така сплата судового збору може позбавити цю особу фінансової можливості на отримання життєво необхідних потреб.

При цьому, обов`язок підтвердження наявності обставин тяжкого майнового стану особи, яка звертається до суду з позовом або апеляційною скаргою, та наявності в неї підстав для звільнення від сплати судового збору покладається виключно на таку особу.

На підтвердження доводів щодо наявності підстав звільнення позивача від сплати судового збору до заяви долучено відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 01.05.2024, у якій зазначено, що за період з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків відсутня.

Однак, суддя зазначає, що додані позивачем документи не можуть бути безумовними самостійними доказами підтвердження незадовільного майнового стану позивача, оскільки не свідчать про відсутність у нього інших джерел доходів.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні та допустимі докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Крім того, суддя звертає увагу, що підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору чи звільнення від його сплати, серед іншого, може бути: довідки форми ОК-5, ОК-7 (індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб); банківські документи про відсутність на рахунках коштів, тощо.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 12.01.2023 у справі №640/4805/22.

Оскільки позивачем не надано суду належних доказів в обґрунтування обставин, що унеможливлюють сплату судового збору, підстави для звільнення від сплати судового збору, наведені у клопотанні, не можуть бути визнані поважними, а тому клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Щодо заяви про продовження строку усунення недоліків суд зазначає наступне.

У заяві позивач посилається на те, що йому незрозуміла ухвала суду від 13.06.2024, а тому вона повинна бути роз`яснена судом в порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Також позивач посилається на ч. 4 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та зазначає, що подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення.

Тобто клопотання обґрунтоване незрозумілістю ухвали суду про залишення заяви без руху.

17.06.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про роз`яснення ухвали від 13.06.2024 про залишення без руху заяви про забезпечення доказів у справі №160/15181/24, у якій просить:

- роз`яснити позивачу ухвалу від 13.06.2024 у справі 160/15181/24 про залишення без руху заяви від 11.06.2024 про забезпечення доказів, а саме:

- яким чином на думку судді позивач має надати суду код ЄДРПОУ відповідача Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, якщо відповідач не зареєстрований в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України?;

- яким чином на думку судді позивач має сплатити судовий збір при відсутності в нього доходів за попередній 2023 рік, що підтверджується Відомостями від 01.05.2024 з Державного реєстру фізичних осіб про суми нарахованого доходу за 2023 рік;

- чи вважає суддя що позивач має порушити та не виконувати вищенаведені постанови Верховного суду та рішення ЄСПЛ?

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.06.2024 заяву ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали від 13.06.2024 про залишення без руху заяви про забезпечення доказів у справі №160/15181/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису - залишено без задоволення.

Частиною 1 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Пунктом 6 ч. 5 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно із ч. 1 ст. 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Так, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2024 року позивачу встановлено п`ятиденний строк на усунення недоліків.

Суд, ознайомившись із заявою зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

За правилами ст. 119 Кодексу адміністративного судочинства України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій.

Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

Згідно із ч. 2 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію (ч. 5 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України).

Посилання позивача на незрозумілість ухвали суду є безпідставними, оскільки ухвала суду труднощів для розуміння не викликає, суть ухвали зрозуміла та не двозначна, спосіб, у який викладено зміст ухвали, не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо її розуміння та виконання.

Враховуючи викладене, суддя не бачить наявності обґрунтованих підстав для продовження строку на усунення недоліків, а тому заява ОСОБА_1 про продовження строку усунення недоліків не підлягає задоволенню.

Отже, у встановлений судом строк та на теперішній час недоліки, встановлені ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2024 не усунуті позивачем.

Частиною 3 ст. 116 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються наслідки, встановлені статтею 169 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене, суддя робить висновок про те, що недоліки встановлені ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2024 не усунуті, тобто заява про забезпечення доказів підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 44, 45, 116, 118, 119, 121, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у справі №160/15181/24 - залишити без задоволення.

Заяву ОСОБА_1 про продовження строку усунення недоліків у справі №160/15181/24 - залишити без задоволення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі №160/15181/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський