Справа № 400/15289/23
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 р. № 400/15289/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Устинова І.А. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ,

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі- позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення з 30.01.2020 по 27.11.2020, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, грошової компенсації за 42 невикористаних календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 2020 роки, одноразової грошової допомоги при звільнені за 4 календарних дні без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии? бюджет Украі?ни на 2020 рік від 14.11.2019 No 294-IX станом на 01.01.2020;

- зобов`язати відповідача здіи?снити перерахунок грошового забезпечення позивача з 30.01.2020 по 27.11.2020 грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, грошової компенсації за 42 невикористаних календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 2020 роки, одноразової грошової допомоги при звільнені за 4 календарних дні з урахуванням посадового окладу та окладу за віи?ськовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии? бюджет Украі?ни на 2020 рік станом на 01.01.2020, на відповіднии? тарифнии? коефіцієнт та провести і?х виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення з 25.02.2022 по 31.12.2022 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии? бюджет Украі?ни на 2022 рік станом на 01.01.2022;

- зобов`язати відповідача здіи?снити перерахунок грошового забезпечення з 25.02.2022 по 31.12.2022 з урахуванням посадового окладу та окладу за віи?ськовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии?? бюджет Украі?ни на 2022 рік станом на 01.01.2022, на відповіднии? тарифнии? коефіцієнт та провести і?х виплату з урахуванням раніше виплачених сум

- визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення з 01.01.2023 по 28.11.2023 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии? бюджет Украі?ни на 2023 рік станом на 01.01.2023;

- зобов`язати відповідача здіи?снити перерахунок грошового забезпечення з 01.01.2023 по 28.11.2023 з урахуванням посадового окладу та окладу за віи?ськовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии?? бюджет Украі?ни на 2023 рік станом на 01.01.2023, на відповіднии? тарифнии? коефіцієнт та провести і?х виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати грошового забезпечення за 2020, 2022 та 2023 роки, грошового забезпечення, із розрахунку розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 року, замість встановленого Законом України про Державний бюджет на відповідний рік.

Суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропонував відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що в оскаржуваний позивачем період часу нараховування та виплата грошового забезпечення (посадовий оклад та оклад за військовим званням), а також інших виплат, здійснювалося у відповідності до вимог чинного у цей час законодавства, а саме з використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, як то передбачено постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017 року (далі Постанова № 704). Також, відповідач зазначив, що п. 2 постанови Кабінету Міністрів Украі?ни від 12.05.2023 No 481 Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів Украі?ни, затверджених постановою Кабінету Міністрів Украі?ни від 21 лютого 2018 р. No 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів Украі?ни від 30 серпня 2017 р. No 704 були внесені зміни до п. 4 Постанови No 704, абзац 1 якого було викладено у такіи? редакціі?: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за віи?ськовими (спеціальними) званнями віи?ськовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповіднии? тарифнии? коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14». Постанова набрала законної сили 20.05.2023. Це є беззаперечними підставами у відмові у задоволенні и?ого позовних вимог після 21.05.2023 по 28.11.2023.

Також, відповідач подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду через несплату позивачем судового збору, суд відхиляє ці доводи відповідача, оскільки позивач на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір"звільнений від сплати судового збору.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач з 0.09.2016 по 27.11.2020 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу від 27.11.2020 № 259 йому при звільнені було виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2020 рік, грошову компенсацію за 42 невикористаних календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 2020 роки, одноразову грошову допомоги при звільнені за 4 календарних дні.

25.02.2022 позивача було призвано на військову службу по мобілізації і він у період з 25.02.2022 по 28.11.2023 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

У період з 30.01.2020 по 27.11.2020 та з 25.02.2022 по 28.11.2023 нарахування та виплата віи?ськовою частиною НОМЕР_1 грошового забезпечення, на думку позивача здіи?снювалося не в повному обсязі, оскільки проводилось без ураху посадового окладу та окладу за військовим званням, додаткових видів грошового забезпечення (грошовоі? допомоги для оздоровлення, матеріальноі? допомогу для вирішення соціально- побутових питань, та інших), визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України про Державний бюджет на відповідний рік.

Бажаючи здійснити перерахунок раніше отриманого грошового забезпечення, а також інших одноразових виплат за спірний період, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд вирішуючи спір між сторонами виходить з наступного.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

За приписами ч.ч. 2 та 3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (абз. 1 ч. 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб`затверджено, зокрема, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пунктом 4 Постанови № 704 (в первинній редакції) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема, посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

24.02.2018 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова № 103), якою п. 4 Постанови № 704 викладено в такій редакції:

«Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Отже, з 24 лютого 2018 року було змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, а саме замість «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)» передбачено використання «розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року».

Проте, зміст приміток до додатків 1 та 14 Постанови № 704 не був приведений у відповідність з нормою п. 4 цієї ж постанови.

На підставі пункту 4 Постановою № 704 в редакції Постанови № 103, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року по справі № 826/6453/18, визнано протиправним та скасовано п. 6 Постанови № 103, яким, зокрема, були внесені зміни до п. 4 Постанови № 704.

Отже, з 29.01.2020 року не підлягають застосуванню зміни до п. 4 Постанови № 704, внесені п. 6 Постанови № 103.

Таким чином, відповідно до п. 4 Постанови № 704 в редакції, яка діяла до внесення змін п. 6 Постанови № 103, та вимог п. 1 Приміток до додатку 1 та Примітки до додатку 14 до Постанови № 704 розміри посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями з 29.01.2020 року мають визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначає Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Статтею 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» передбачено, що базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти.

На підставі частини 3 статті 4 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

При цьому відповідно до пунктів 1, 3 частини 2 статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються, Державний бюджет України і бюджетна система України, порядок встановлення державних стандартів (п. 3).

Тобто, Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів (окладів за військове (спеціальне) звання) із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили закону.

В свою чергу, Закони України «Про Державний бюджет на 2021 рік», «;Про Державний бюджет на 2022 рік», «;Про Державний бюджет на 2023 рік» не містять застережень щодо застосування в 2021, 2022 та 2023 роках, як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року.

Таким чином, до 01 січня 2020 року положення п. 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військове (спеціальне) звання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, не входили в суперечність з Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».

Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Отже, враховуючи, що з 01.01.2020 року положення п. 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів та окладів за військове (спеціальне) звання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, до спірних правовідносин підлягає застосуванню п. 4 Постанови № 704 в частині, що не суперечить Законам України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», «;Про Державний бюджет України на 2021 рік», «;Про Державний бюджет України на 2022 рік», «;Про Державний бюджет України на 2023 рік».

Тобто, розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням, є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.

Натомість, як встановлено колегією суддів, виплата Позивачу посадового окладу та окладу за військовим званням у спірний період здійснювалась із розрахунку шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 Постанови № 704.

На підставі викладеного вище нормативно-правового регулювання, колегія суддів відхиляє доводи Відповідача, оскільки з прийняттям постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року по справі № 826/6453/18 змінився нормативно-правовий підхід щодо тлумачення норм Постанови № 704 та військовослужбовці знову отримали право на збільшення розмірів посадових окладів та окладів за військове звання, а отже і грошового забезпечення, у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що у постановах від 02.08.2022 року по справі № 440/6017/21, від 12.09.2022 року по справі № 500/1813/21, від 10.01.2023 року по справі №440/1185/21, від 15.03.2023 року по справі № 420/6572/22 Верховний Суд зробив такі висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах:

«(1) з 01.01.2020 року положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою №704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;

2) через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом № 1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 Постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

(3) встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.».

Відтак, у період з 30.01.2020 по 27.11.2020 грошове забезпечення позивача має обчислюватися із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 року згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», з 25.02.2022 по 31.12.2022 із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022 року відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік».

Таким чином, з огляду на наведені вище висновки, доводи відповідача щодо правомірності застосування ним при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням позивача у періоди 2020 та 2022 роки такого показника, як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом саме на 1 січня 2018 року, є необґрунтованими.

Щодо періоду з 01.01.2023 по 28.11.2023, суд зазначає наступне.

Пунктом 2 Постанови № 481 від 12.05.2023 року «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704» внесена зміна до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374), викладено абзац 1 в такій редакції:

«Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Отже, пункт 4 Постанови № 704 в первісній редакції, яка визначала застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, був застосовним до 19.05.2023 року.

В свою чергу, з 20.05.2023 року застосуванню підлягає розрахункова величина 1 762 грн., встановлена пунктом 4 Постанови № 704.

При цьому частиною 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, оскаржені дії відповідача щодо обчислення та виплати грошового забезпечення з 01.01.2023 по 28.11.2023 року без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року, підлягають частковому задоволенню, а саме за період з 01.01.2023 року по 19.05.2023 року, оскільки після 20.05.2023 року застосуванню підлягає розрахункова величина 1 762 грн., встановлена пунктом 4 Постанови № 704, замість розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року.

Щодо перерахунку грошової допомоги на грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня Законом України Про Державний бюджет України на відповідний рік, колегія суддів враховує наступне.

Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Також, Постановою № 704 встановлено для військовослужбовців виплату надбавок, доплат, винагород та премії, а також інших додаткових видів грошового забезпечення та разових виплат, розрахунковою величиною яких є посадовий оклад та оклад за військовим званням.

Зокрема, вказаною постановою встановлено виплату надбавки за особливості проходження служби військовослужбовцям в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, преміювання військовослужбовців відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення, надбавка за кваліфікацію у відсотках посадового окладу, а також разові виплати, допомога на оздоровлення та одноразова грошова допомога при звільненні, передбачені відповідно статтею 10-1 частиною 1 та статтею 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», розрахунковою величиною яких є розмір місячного грошового забезпечення.

Відповідно до статті 10-1 пункту 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Пунктами 1 та 6 розділу XXIII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 року передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Отже, розмір грошової допомоги для оздоровлення безпосередньо залежить від розміру посадового окладу та окладу за військовим званням.

Беручи до уваги невірне обчислення відповідачем грошового забезпечення позивача у період з 01.01.2020 року по 19.05.2023 року через невикористання прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на відповідний рік, що безпосередньо вплинуло на невірний розрахунок грошової допомоги на оздоровлення за 2020, яка виплачується у розмірі місячного грошового забезпечення.

Таким чином, вимога в цій частині підлягає задоволенню.

Також, з наказу від 27.11.2020 № 259 вбачається, що позивачу при звільненні виплачено грошову компенсацію за 42 невикористаних календарних дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 2020 роки та одноразову грошову допомогу при звільнені за 4 календарних дні, розрахунок яких також залежить від посадового окладу, тому вони підлягають перерахунку та виплаті з урахуванням посадового окладу та окладу за віи?ськовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии? бюджет Украі?ни на 2020 рік станом на 01.01.2020.

Відтак позовні вимоги належить задовольнити частково.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішувалось, так як позивач на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір"звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення інших судових витрат сторони суду не подали.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_2 ) до Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 НОМЕР_3 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) грошового забезпечення з 30.01.2020 по 27.11.2020, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, грошової компенсації за 42 невикористаних календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 2020 роки, одноразової грошової допомоги при звільнені за 4 календарних дні без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии? бюджет Украі?ни на 2020 рік від 14.11.2019 No 294-IX станом на 01.01.2020.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) здіи?снити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 30.01.2020 по 27.11.2020 грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, грошової компенсації за 42 невикористаних календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 2020 роки, одноразової грошової допомоги при звільнені за 4 календарних дні з урахуванням посадового окладу та окладу за віи?ськовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии? бюджет Украі?ни на 2020 рік станом на 01.01.2020, на відповіднии? тарифнии? коефіцієнт та провести і?х виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

4. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) грошового забезпечення з 25.02.2022 по 31.12.2022 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии? бюджет Украі?ни на 2022 рік станом на 01.01.2022;

5. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) здіи?снити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 25.02.2022 по 31.12.2022 з урахуванням посадового окладу та окладу за віи?ськовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии? бюджет Украі?ни на 2022 рік станом на 01.01.2022, на відповіднии? тарифнии?? коефіцієнт та провести і?х виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

6. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) грошового забезпечення з 01.01.2023 по 19.05.2023 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии? бюджет Украі?ни на 2023 рік станом на 01.01.2023.

7. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) здіи?снити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 01.01.2023 по 19.05.2023 з урахуванням посадового окладу та окладу за віи?ськовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии? бюджет Украі?ни на 2023 рік станом на 01.01.2023, на відповіднии? тарифнии? коефіцієнт та провести і?х виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

8. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя І. А. Устинов