Справа № 580/9866/23
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року справа № 580/9866/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:

- визнати протиправною, незаконною бездіяльність уповноважених осіб військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу належних відповідно до чинного законодавства додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях (заходах) для забезпечення оборони України, одноразової грошової допомоги за часткову втрату працездатності без установлення інвалідності у зв`язку із тяжким пораненням та додаткової винагороди у зв`язку із тяжким пораненням та подальшим лікуванням;

- зобов`язати уповноважених осіб військової частини НОМЕР_1 виплатити позивачу невиплачену додаткову винагороду за безпосередню участь у бойових діях (заходах) для забезпечення оборони України за період з 01.02.2023 по 04.05.2023 у розмірі 300000 грн;

- зобов`язати уповноважених осіб військової частини НОМЕР_1 виплатити позивачу невиплачену одноразову грошову допомогу за часткову втрату працездатності без установлення інвалідності у зв`язку із тяжким пораненням у розмірі 70 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2023 року, що становить 187880 грн;

- зобов`язати уповноважених осіб військової частини НОМЕР_1 виплатити позивачу невиплачену додаткову щомісячну винагороду у зв`язку із тяжким пораненням та подальшим лікуванням за період з 04.05.2023 по 04.10.2023 у розмірі 600000 грн.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників в судове засідання.

Ухвалою суду від 25.01.2024 зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 18.06.2024 поновлено провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що починаючи з моменту отримання поранення 04 травня 2023 року по день звернення із позовною заявою ОСОБА_1 проходить лікування для відновлення функцій лівої кисті. На дату звернення з позовом вказана травма (поранення) не вилікувана. Має місце порушення функцій лівої верхньої кінцівки, яке потребує подальшого лікування, тому вважає, що має право на отримання додаткової щомісячної винагороди у зв`язку із тяжким пораненням та подальшим лікуванням за період з 04.05.2023 по 04.10.2023 у розмірі 600000 грн.

Також позивач звернув увагу, що приймав безпосередню участь у бойових діях з 01.02.2023 по 04.05.2023 (момент отримання поранення), що в загальному складає 3 місяці, тому відповідно до Постанови № 168 розмір додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях позивача за період 3 місяці повинна становити 300 000,00 грн., однак станом на момент подачі позову не виплачена, жодних дій щодо її виплати відповідачем не здійснюється.

Позивач вважає, що має право у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі, що визначається у відсотках від 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.

У відзиві на адміністративний позов, відповідач зазначив, що згідно витягу із журналу бойових дій 1-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , а також рапортів на заведення та виведення особового складу у зону бойових дій для виконання бойових завдань, позивач перебував у зоні бойових дій у періоди 24.02.2023-01.03.2023, 10.03.2023-04.05.2023, тому твердження в позовні заяві представником позивача про його безперервне перебування в зоні бойових дій з 01.02.2023 по 04.05.2023, не є вірним.

Відповідач звернув увагу, що в додатках до позовної заяви додана виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №7504 (місто Харків), в якій дата надходження в стаціонар 05.05.2023, а дата виписки 08.05.2023, тобто період перебування в стаціонарі 3 (три) дні. Внизу під датою зроблено виправлення на 08.06.2023 без жодних доповнень «виправленню вірити». Тому даний документ є сумнівним. Разом з тим до позовної заяви додана виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №5622 (місто Суми), в якій дата надходження в стаціонар хірургічного відділення 08.05.2023, а дата виписки 19.05.2023.

Також, рапорт про виплату одноразової грошової допомоги та виплату додаткової винагороди до військової частини НОМЕР_1 не надходив.

Щодо виплати одноразової грошової винагороди відповідач вказав, що позивач не надав ні рапорту ні документального підтвердження ступеню втрати працездатності, а саме довідку медико-соціальної експертної комісії, тому не може розраховувати на вищезазначену виплату.

На підставі наведеного представник відповідача вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації, 30.06.2022 взятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З 01.07.2022 до 25.11.2022 проходив службу на посаді оператора з інженерної справи (ВОС 107930 Ф) відповідно до наказу № 93 від 01.07.2022 у військовій частині НОМЕР_1 (далі- ВЧ НОМЕР_1 ).

З 01.10.2022 позивачу ОСОБА_1 присвоєно звання старшого солдата відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 № 35-РС.

З 25.11.2022 по 29.01.2023 - стрілець-снайпер (ВОС 100672 А) у ВЧ НОМЕР_1 відповідно до наказу № 2 від 25.11.2022.

З 29.01.2023 займав посаду кулеметника (ВОС 101627А) у ВЧ НОМЕР_1 відповідно до наказу № 31 від 29.01.2023.

Згідно витягу з журналу бойових дій 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 інв. №93/13/97дск від 04.12.2022 позивач з 24.02.2023 по 01.03.2023, з 10.03.2023 по 30.03.2023, з 01.04.2023 по 30.04.2023, з 01.05.2023 по 04.05.2023 приймав безпосередню участь у бойових діях.

04.05.2023 в місті Бахмут Донецької області під час виконання бойового завдання внаслідок ворожого обстрілу ОСОБА_1 отримав поранення в результаті вибуху ворожої міни, а саме: вогнепальне осколкове наскрізне поранення та вогнепальне осколкове сліпе поранення лівої кисті.

Позивача було доставлено до медичного закладу та надано першу медичну допомогу 04.05.2023 в ПХГ Краматорськ 2. В подальшому евакуйований у ПВХ 7 м.Барвінкове Харківської області.

З 05.05.2023 по 08.05.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Військово- медичному клінічному центрі Північного регіону.

В період з 08.05.2023р. по 18.05.2023р. перебував у КНП «Клінічна лікарні № 5» Сумської міської ради.

18.05.2023 пройшов ВЛК у КНП «Клінічна лікарні № 5» Сумської міської ради, за результатами якої надано висновок про необхідність реабілітаційного лікування терміном 21 день (довідка ВЛК № 146 від 18.05.2023).

З 19.05.2023р. по 08.06.2023 лікувався в КНП «Клінічна лікарні № 5» Сумської міської ради у змішаному реабілітаційному відділенні «Слобожанщина».

08.06.2023 пройшов ВЛК в КНП «Клінічна лікарні № 5» Сумської міської ради за результатами якої надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів (довідка ВЛК №199 від 08.06.2023).

24.06.2023 консультований у відділенні хірургії кисті КНП «КМКЛ № 3». За результатами консультації рекомендовано оперативне лікування.

29.06.2023 госпіталізований у відділення хірургії кисті КНП «КМКЛ № 3» за направленням командира військової частини НОМЕР_1 (№ 1643/3838 від 25.06.2023), де 29.06.2023 проведено обстеження та 30.06.2023 проведена операція: ревізія, темоліз сухожилків розгиначів 2-го, 3-го, 4-го та 5-го пальців лівої кисті.

17.07.2023 військовою частиною НОМЕР_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 2484 від 04.06.2023 видана довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 1643/1208.2.

17.07.2023 пройшов ВЛК у КНП «КМКЛ № 3» за результатами якої надано відпустку на 30 календарних днів у зв`язку із вищевказаним пораненням, яке кваліфікується як тяжке згідно Наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України» № 402 від 14.08.2008.

05.09.2023 позивач направлений на ВЛК в в/ч НОМЕР_2 , направлення №1643/1732м/с з діагнозом: Стан після МВТ (04.05.2023р); ВОСП лівої кисті з вогнепальними переломами IV, V- п`ясних кісток зі зміщенням уламків, наявністю сторонніх тіл (металевих осколків), посттурнікетним синдромом у вигляді невропатії серединного, ліктьового, променевого нервів та комбінованою контрактурою II, III, IV, V пальців. Стан після ПХО вогнепальної рани лівої кисті з видаленням сторонніх тіл (04.05.2023р), повторної ХО вогнепальної рани лівої кисті (05.05.2023), ревізії, тенолізу сухожилків розгиначів II, III, IV, V пальців лівої кисті (30.06.2023) з тимчасовим порушенням функції лівої верхньої кінцівки.

12.09.2023 направлений на госпіталізацію в КНП «Консультативно-діагностичний центр Дніпровського району м. Києва», направлення №1643/1843м/с з діагнозом: Стан після МВТ (04.05.2023); ВОСП лівої кисті з вогнепальними переломами IV, V- п`ясних кісток зі зміщенням уламків, наявністю сторонніх тіл (металевих осколків), посттурнікетним синдромом у вигляді невропатії серединного, ліктьового, променевого нервів та комбінованою контрактурою II, III, IV, V пальців. Стан після ПХО вогнепальної рани лівої кисті з видаленням сторонніх тіл (04.05.2023р), повторної ХО вогнепальної рани лівої кисті (05.05.2023), ревізії, тенолізу сухожилків розгиначів II, III, IV, V пальців лівої кисті (30.06.2023) з тимчасовим порушенням функції лівої верхньої кінцівки.

30.09.2023 командиром військової частини НОМЕР_1 позивачу видане направлення на проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності до військової служби.

Позивач вважає, що відповідач безпідставно не виплатив додаткову винагороду за період лікування у зв`язку з пораненням та одноразову грошову допомогу за часткову втрату працездатності без установлення інвалідності у зв`язку із тяжким пораненням, тому звернувся до суду за захистом порушених прав.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX, та Указом від 26 липня 2023 року №451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Абзацом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Абзацом 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З наведеного слідує висновок, що для виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн., необхідна, зокрема, безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів; наявність пов`язаності поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

Окремою підставою для виплати додаткової винагороди є період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Суд вважає безпідставними позовні вимоги про виплату позивачу додаткової винагороди у період з 01.02.2023 по 23.02.2023, з 02.03.2023 по 09.03.2023, оскільки доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях за цей період журнал бойових дій та інші матеріали справи не містять.

Щодо виплати додаткової винагороди з 24.02.2023 по 04.05.2023, включно, суд зазначає, що згідно наданої відповідачем довідки №1643/23/38/424 від 14.02.2024 позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду за безпосередню участь у бойових діях:

з 24.02.2023 по 28.02.2023 (5 діб) в сумі 12500 грн.; з 01.03.2023 та з 10.03.2023 по 31.03.2023 (23 доби) в сумі 30000 грн. та 51935,48 грн., які разом з іншими видами грошового забезпечення фактично зараховано на рахунок 11.04.2023 20391,27 грн. та 26.04.2023 94661,02 грн.;

з 01.04.2023 по 30.04.2023 (за 30 діб) в сумі 30000 грн. та 70000 грн., які разом з іншими видами грошового забезпечення фактично зараховано на рахунок 24.05.2023 20391,27 грн., 26.05.2023 29550 грн., 27.05.2023 70760,53 грн.;

з 01.05.2023 по 04.05.2023 (за 4 доби) в сумі 30000 грн. та 9032 грн., які разом з іншими видами грошового забезпечення фактично зараховано на рахунок 14.06.2023 20391,27 грн., 21.06.2023 29550 грн., 27.06.2023 9130,39 грн.

З наведеного вбачається, що позивачу виплачена у повному обсязі додаткова винагорода за безпосередню участь у бойових діях в розмірі до 100 000 грн. пропорційно до днів безпосередньої участі в бойових діях з 24.02.2023 по 04.05.2023, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо виплати додаткової винагороди за період перебування на лікуванні після поранення, суд враховує, що поранення отримано позивачем 04.05.2023 та за цей день виплачено додаткову винагороду.

В подальшому нарахування додаткової винагороди у зв`язку з перебуванням на лікуванні після поранення здійснено позивачу у листопаді 2023 року за періоди:

з 05.05.2023 по 31.05.2023 (за 27 діб) в сумі 60967,74 грн.,

з 01.06.2023 по 30.06.2023 (за 30 діб) в сумі 100 000 грн.,

з 01.07.2023 по 31.07.2023 (за 30 діб) в сумі 100 000 грн.,

з 01.08.2023 по 16.08.2023 (за 16 діб) в сумі 60967,74 грн.,

які разом з іншими видами грошового забезпечення фактично зараховано на рахунок 15.11.2023 21475,31 грн., 23.11.2023 21475,32 грн., 30.11.2023 307891,93 грн.

Суд звертає увагу, що позивач перебував у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком ВЛК у період з 17.07.2023 по 16.08.2023 і за цей період позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі до 100 000 грн. пропорційно до днів перебування на лікуванні.

Доказів перебування позивача на лікуванні чи у відпустці у зв`язку з пораненням за період з 17.08.2023 по 12.09.2023 позивачем не зазначено, а відповідачем не надано, тому за цей період відсутні підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн.

Подальша госпіталізація позивача відбулась 13.09.2023 та згідно наданої відповідачем інформації в довідці №1643/23/38/424 від 14.02.2024 нарахування додаткової винагороди у зв`язку з перебуванням на лікуванні після поранення здійснено позивачу у грудні 2023 року за період:

з 13.09.2023 по 30.09.2023 (за 18 діб) в сумі 60 000 грн.,

з 01.10.2023 по 20.10.2023 (за 20 діб) в сумі 64516,13 грн.,

які разом з іншими видами грошового забезпечення фактично зараховано на рахунок 10.12.2023 21475,32 грн., 28.12.2023 122648,39 грн., 29.12.2023 6927,52 грн., 17.01.2023 4156,51 грн.

Отже, під час розгляду справи судом відповідач у повному обсязі здійснив нарахування та виплату додаткової винагороди за період перебування позивача на лікуванні та у відпустці у зв`язку з пораненням, тому на дату вирішення спору по суті відсутні підстави для задоволення позовних вимог у цій частині.

Щодо вимог про виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з частковою втратою працездатності, суд зазначає, що Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Стаття 41 Закону № 2232-XII визначає, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

За приписами п. 7 ч. 2 ст. 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначено у ст. 16-1 Закону № 2011-XII.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог Закону №2011-XII Кабінет Міністрів України прийняв постанову Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві від 25.12.2013 № 975, якою затверджено відповідний Порядок (далі - Порядок №975).

Згідно з п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Як передбачено п. 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

документа (відповідних сторінок за наявності), що посвідчує особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, та засвідчений в установленому законодавством порядку переклад українською мовою сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи і про реєстрацію місця проживання (за наявності), військового квитка рядового, сержантського і старшинського складу (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства);

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

У відповідності до п. 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

З наведених норм Порядку № 975 слідує висновок, що військовослужбовець, який частково втратив працездатність набуває право на отримання одноразової грошової допомоги з дати зазначеної в довідці МСЕК, за умови подання уповноваженому органу заяви та відповідних документів.

Як встановлено судом, за результатами огляду позивача 19.01.2024 спеціалізованою травматологічною МСЕК видано довідку серії 12 ААА №072156 від 19.01.2024 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати працездатності у відсотках, якою визначено ступінь страти працездатності позивача у розмірі 25% з 15.12.2023. Причина втрати працездатності: травма, Так, пов`язана з захистом Батьківщини згідно постанови КМУ №975 від 25.12.2023.

Отже, на дату звернення позивача з позовом 23.10.2023 йому не встановлено ступінь страти працездатності, позивач не звертався до відповідача, а відповідач не приймав жодних управлінських рішень з цього приводу, тому на дату звернення позивача до суду між сторонами відсутній спір в цій частині, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, як таких, що заявлені передчасно.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО