Справа № 343/1061/24
Суддя: Андрусів І. М.
Дата ухвалення: 2024-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/1061/24
Провадження №: 2-а/343/19/24
РІШЕННЯ

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано - Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi Андрусіва І.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Нікіфорової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області адміністративну справу № 343/1061/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Комарницького Е.Г.,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №873897 від 01.05.2024, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу;

- стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01.05.2024 відносно нього було винесено оскаржувану постанову. Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню через те, що така заповнена нерозбірливим почерком і немає жодних доказів на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Оскаржувана постанова окрім того, що не містить жодних доказів, не містить і жодних пояснень, свідчень чи інших відомостей необхідних для вирішення справи. Більше того, немає доказу керування ним транспортним засобом.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Комарницький Е.Г. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити із підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області у судове засідання повторно не з`явився, хоча про місце, дату і час проведення такого повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 16), відзиву на позов не подав.

Спір між сторонами не вирішений.

ІІ. Процесуальні дії у справі:

27 травня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду.

ІІІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

відповідно до постанови серії БАД №873897 від 01.05.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 , 01.05.2024 о 10.14 год., в м. Долина, по вул. Нафтовиків, керував транспортним засобом марки «Пежо», моделі «407», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права керувати транспортними засобами, оскільки Долинським районним судом Івано Франківської області 19.09.2023 був позбавлений права керувати транспортними засобами на строк один рік, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, за що на нього накладено штраф у розмірі 20 400 гривень (а.с. 4).

Окрім цього, судом встановлено, що 02.05.2024 на розгляд Долинського районного суду Івано Франківської області надійшли адміністративні матеріали (справа №343/963/24) відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, які за наслідком автоматизованого розподілу передані на розгляд судді Андрусіву І.М.

Так, оглянувши у судовому засіданні за участю представника позивача ОСОБА_1 адвоката Комарницького Е.Г. оптичні диски із відеозаписами, судом встановлено, що 01.05.2024 назустріч патрульному автомобілю поліції рухався транспортний засіб марки «Пежо», моделі «407», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_1 . Після зупинки вказаного транспортного засобу, поліцейський підійшов, належним чином представився, пояснив водію ОСОБА_1 причину зупинку. Розпочавши розгляд справи про адміністративне правопорушення, поліцейський роз`яснив позивачу ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та висловив вимогу пред`явити посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, на що позивач ОСОБА_1 відповів, що дуже хоче в туалет і тому не може пред`явити дані документи. На неодноразову вимогу пред`явити посвідчення водія позивач ОСОБА_1 ухилявся шляхом того, що неодноразово з`ясовав причину зупинки, проханням відпустити його в туалет, вимогами пред`явити йому докази його порушення. В ході розгляду адміністративної справи, поліцейським було встановлено, що позивач ОСОБА_1 постановою Долинського районного суду Івано Франківської області від 19.09.2023 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Під час розгляду справи позивач ОСОБА_1 ухилився, намагався залишити місце зупинки, пояснюючи свої дії тим, що він не керував транспортним засобом, а після того як випив у кафе йде до дому. Після розгляду справи, позивача ОСОБА_1 було ознайомлено із винесеною постановою та вручено йому її копію. У подальшому відбувався розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно позивача.

Також із автоматизованої системи документообігу суду «Д-3» та ЄДРСР судом встановлено, що постановою Долинського районного суду Івано Франківської області від 19.09.2023, яка набрала законної сили 09.10.2023, позивача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таким чином, між сторонами виник спір відносно правомірності винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача та наявності чи відсутності підстав для її скасування.

ІV. Оцінка суду:

вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить такого висновку.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Згідно із ст. 9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, передбачені ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність у діях позивача, адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Судом встановлено, що постановою Долинського районного суду Івано Франківської області від 19.09.2023, яка набрала законної сили 09.10.2023, позивача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адмінстягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд звертає увагу, шо постанова суду від 19.09.2023 набрала законної сили 09.10.2023, оскаржувана постанова винесена 01.05.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Факт керування транспортним засобом повністю підтверджений матеріалами справи, зокрема, відеозаписами долученими до матеріалів справи.

Отже, оскільки судове рішення про позбавлення права керування транспортними засобами набрало законної сили 09.10.2023, відтак, станом на 01.05.2024 позивач ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортним засобом, а тому в силу приписів ч. 4 ст. 126 КУпАП, позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за цією статтею.

Не заслуговують на увагу доводи сторони позивача про те, що оскаржувана постанова винесена без будь яких доказів вини, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачу було достовірно відомо про факт позбавлення його права керування транспортними засобами і станом на 01.05.2024 він був позбавленим права керування транспортними засобами. Більше того, не зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП належних висновків для себе не зробив, оскільки керував транспортним засобом не маючи на це права.

Таким чином, приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо - транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить переконання, що відповідач належними та допустимими доказами довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а тому оскаржувана постанов винесена правомірно та скасуванню не підлягає. За таких обставин у задоволенні пред`явленого позов належить відмовити у повному обсязі.

V. Розподіл судових витрат:

оскільки у задоволенні позову відмовлено, тому, зважаючи на вимоги ст. 139 КАС України, понесені позивачем витрати відповідачем не відшкодовуються.

На підставі викладеного, ст. 2, 9, 72-77, 90 КАС України, ст. 7, 33, 126, 222, 245, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст. 254, 258, 285, 293, 294 КУпАП, ст. 241, 246, 250-251, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано - Франківській області, місцезнаходження м. Івано - Франківськ, вул. Української Перемоги, 15, .

Рішення суду складено в повному обсязі 20 червня 2024 року.

Суддя Долинського районного суду І.М.Андрусів