Справа № 380/3112/24
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року справа №380/3112/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Стецишин П.Д.,

з участю представників: позивача Галамаги Н.М., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2 ), в інтересах якого діє адвокат Галамага Наталія Михайлівна, звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі відповідач, ГУ НП у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП у Львівській області №4429 від 12.12.2023 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Золочівського РВП ГУНП» в частині застосування до заступника начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП у Львівській області №581 о/с від 22.12.2023 «Про особовий склад» про звільнення відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв?язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) капітана поліції ОСОБА_2 , заступника начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області;

- поновити капітана поліції ОСОБА_2 на посаді заступника начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області з 22 грудня 2023 року;

- стягнути з ГУ НП у Львівській області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 22.12.2023 по день ухвалення судом рішення у справі, без урахування податків та зборів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказом ГУНП №4429 від 12.12.2023 до ОСОБА_2 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. На підставі цього наказу відповідачем винесено наказ №581 о/с від 22.12.2023 про звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Стверджує, що відповідач провів службове розслідування без дотримання визначеної статтею 18 Дисциплінарного статуту процедури забезпечення поліцейському права на захист. Окрім того, відповідач не ознайомив позивача із висновком комісії від 08.12.2023. Посилаючись на позицію, викладену у постанові Верховного суду від 26.11.2020 у справі №580/1415/19 зазначає, що такі підстави для звільнення зі служби в поліції, як притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного із корупцією або кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягнення до дисциплінарної відповідальності. Зазначає, що станом на час проведення службового розслідування та видання наказів про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби щодо позивача не було обвинувального вироку про притягнення його до кримінальної відповідальності, який набрав законної сили та який би міг підтвердити факт вчинення позивачем кримінального правопорушення. Вказує, що при визначенні міри дисциплінарного стягнення та при прийнятті спірних наказів відповідачем не вказано мотивів надання переваги обраного виду дисциплінарного стягнення (звільнення зі служби в поліції) і не можливості застосування більш м`якого виду дисциплінарної відповідальності враховуючи обставини справи. Вважає, що оскаржувані накази видані з порушенням вимог чинного законодавства, тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві, суть яких полягає у правомірності винесення оскаржуваних наказів та законності звільнення позивача зі служби в поліції. Підставою для видання оскаржуваних наказів слугував висновок службового розслідування від 08.12.2023, який проводився з метою повної та всебічної перевірки причин та обставин порушення службової дисципліни за фактом отримання позивачем неправомірної вигоди. Зазначає, що Висновком службового розслідування встановлено, що 01.12.2023 працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Львові спільно з працівниками ЛУ ДВБ НП України, в рамках кримінального провадження № 0000551, розпочатого 29.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, був затриманий заступник начальника СРПП ВнП № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_2 за отримання неправомірної вигоди у сумі 10 000 гривень від громадянина К. за не притягнення останнього до передбаченої законом відповідальності за здійснення господарської діяльності без державної реєстрації за результатами розгляду анонімного звернення. Водночас, капітан поліції ОСОБА_2 на момент отримання неправомірної вигоди перебував поза службою, у цивільному одязі, без вогнепальної зброї. Капітана поліції ОСОБА_2 затримано в порядку ст. 208 КПК України та в подальшому поміщено до ІТТ № 5 ГУНП у Львівській області. Таким чином, зазначена подія, що проявилася у вимаганні та отриманні позивачем неправомірної вигоди стала наслідком його низьких ділових та моральних якостей, недотримання ним вимог Дисциплінарного статуту, ігнорування вимог Закону України «Про Національну поліцію» та Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179.

Зазначає, що відсутність вироку суду про визнання позивача винним у інкримінованому кримінальному правопорушенні не є підставою для скасування спірних наказів, оскільки позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни. Зокрема в наказі про звільнення вказано пункт 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», а не пункт 10 цієї норми. Звертає увагу, що реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набрання чинності вироком суду. А наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни. За таких обставин дії позивача як працівника поліції, встановлені службовим розслідуванням, безумовно призвели до підриву авторитету і довіри до поліції як органу державної влади, формування негативної думки у населення про поліцію та дискредитації звання працівника поліції. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 14.02.2024 позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

Вимоги ухвали позивачем виконано.

Ухвалою від 26.02.2024 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі. Підготовче засідання призначено на 12.03.2024.

Відповідачем 12.03.2024 (вх. №18884) подано відзив на позовну заяву

Представником позивача 12.03.2024 (вх. №5371ел) подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим підготовче засідання, призначене на 12.03.2024, відкладено на 26.03.2024.

Представником позивача 14.03.2024 (вх. №19915) подано клопотання про надання доступу до справи за допомогою Електронного кабінету користувача ЄСІТС.

Представником позивача 19.03.2024 (вх. №20898) подано відповідь на відзив.

Відповідачем 26.03.2024 (вх. №23428) подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим підготовче засідання, призначене на 26.03.2024, відкладено на 02.04.2024.

Ухвалою суду від 02.04.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 14.05.2024.

Суд у судовому засіданні 14.05.2024 заслухав вступні промови представників сторін та оголосив перерву до 27.05.2024.

Відповідачем 24.05.2024 (вх. №40014) подано додаткові пояснення по справі.

Суд у судовому засіданні 27.05.2024 перейшов до стадії дослідження доказів та оголосив перерву до 06.06.2024.

Відповідачем 04.06.2024 (вх. №42107) подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Судове засідання, що призначено на 06.06.2024 відкладено до 10.06.2024.

Суд, заслухавши сторін та з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 проходив службу на посаді заступника начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області.

До ГУ НП у Львівській області 01.12.2023 надійшов рапорт працівника УГІ ГУНП з приводу можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Золочівського РВП ГУНП у Львівській області (№ РП-206 від 01.12.2023).

Відповідно до вказаного рапорту 01.12.2023 працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Львові спільно з працівниками ЛУ ДВБ НП України, в рамках кримінального провадження № 0000551, розпочатого 29.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, був затриманий заступник начальника СРПП ВнП № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_2 за отримання неправомірної вигоди у сумі 10 000 гривень від громадянина К. за не притягнення останнього до передбаченої законом відповідальності за здійснення господарської діяльності без державної реєстрації за результатами розгляду анонімного звернення. Капітан поліції ОСОБА_2 на момент отримання неправомірної вигоди перебував поза службою, у цивільному одязі, без вогнепальної зброї.

Капітана поліції ОСОБА_2 затримано в порядку ст. 208 КПК України та в подальшому поміщено до ІТТ № 5 ГУНП у Львівській області.

Працівниками ТУ ДБР, розташованого у місті Львові, 02.12.2023 у рамках кримінального провадження, розпочатого 29.11.2023 за № 0000551 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, капітану поліції ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 03.12.2023 до підозрюваного капітана поліції ОСОБА_2 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Наказом ГУНП у Львівській області від 04.12.2023 №4300 призначено службове розслідування, створено дисциплінарну комісію та відсторонено від виконання службових обов`язків капітана поліції ОСОБА_2 .

Дисциплінарною комісією у ході проведення службового розслідування надіслано запит старшому слідчому першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові (вих. № 1260/67-2023 від 04.12.2023), у відповідь на який 07.12.2023 за вх. № 988 до УГІ ГУНП у Львівській області надійшов лист з копією повідомлення про підозру та ухвали про обрання запобіжного заходу заступнику начальника СРПП відділення поліції № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області капітану поліції ОСОБА_2 .

Із змісту вказаного листа від 03.08.2023 вбачається, що старшим слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000551 від 29.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що заступник начальника СРПП відділення поліції № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_2 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленою досудовим слідством особою з числа працівників відділення поліції № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області, будучи працівником правоохоронного органу, 27.11.2023 близько 13:00, перебуваючи у с. Паликорови Золочівського району Львівського області висловив протиправну вимогу ОСОБА_3 , який займається будівництвом будинкових камінів, про надання неправомірної вигоди за непритягнення ОСОБА_3 до юридичної відповідальності за результатами розгляду анонімного звернення. ОСОБА_3 , будучи поставленим в умисно створені ОСОБА_2 та іншою невстановленою досудовим слідством особою з числа працівників відділення поліції № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області умови та з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів, а саме протиправному притягненні до відповідальності за здійснення робіт, що не забороняються чинним законодавством України, погодився на таку протиправну вимогу та 27.11.2023 близько о 13:00 передав ОСОБА_2 та невстановленій досудовим розслідування особі з числа працівників Золочівського РВП ГУНП у Львівській області частину неправомірної вигоди у сумі 550 доларів США, що згідно до офіційного курсу НБУ станом на 27.11.2023 становить 19826,4 гривень. В свою чергу, ОСОБА_2 та невстановлена досудовим розслідуванням особа з числа працівників Золочівського РВП ГУНП у Львівській області, отримавши від ОСОБА_3 частину неправомірної вигоди у розмірі 550 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 27.11.2023 становить 19826,4 гривень., висловили вимогу про передачу їм 01.12.2023 другої частини неправомірної вигоди у сумі 10000 гривень. Після цього ОСОБА_2 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_3 , 01.12.2023, близько 17:00, залучивши до своєї злочинної діяльності ОСОБА_4 , перебуваючи на в`їзді до с. Черниця Золочівського району Львівської області, під час зустрічі з ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, одержав для себе через ОСОБА_4 , на якого вказав як на особу, якій ОСОБА_3 повинен безпосередньо передати грошові кошти другу частину неправомірної вигоди в сумі 10000 гривень за не притягнення ОСОБА_3 до юридичної відповідальності, встановленої законодавством України за результатами розгляду матеріалів звернення анонімного повідомлення про вчинення правопорушення, після чого правоохоронними органами була припинена протиправна діяльність ОСОБА_2 , а предмет неправомірної вимоги вилучено.

Опитати у ході службового розслідування позивача не надалось можливим, оскільки останній від надання будь-яких пояснень відмовився, посилаючись на статтю 63 Конституції України.

За результатами службового розслідування дисциплінарною комісією 08.12.2023 складено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Золочівського РВП ГУНП у Львівській області.

Відповідно до вказаного висновку, за грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 та частини 1 статті 61 Закону України «Про Національну поліцію», статей 22, 38 Закону України «Про запобігання корупції», підпунктів 1, 6, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VII, абзаців 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 пункту 1 розділу ІІ, пункту 3 розділу IV, абзацу 2 частини 3, абзацу 3 частини 4 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пункту 5 розділу ІІ та пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, пункту 7 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27.04.2020 №357, пункту 6 розділу IV Положення про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України від 03.08.2017 №676, пункту 5 розділу ІІ Інструкції з формування та ведення інформаційної підсистеми «дорожньо-транспортна пригода» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.07.2020 №533 та підпунктів 1.1 та 1.2 пункту І наказу ГУНІ у Львівській області від 27.04.2023 №1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», за скоєння вчинку, що підриває та дискримінує авторитет поліції, на підставі пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, рекомендовано застосувати до заступника начальника СРПП відділення поліції № 1 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_2 , (0061971) дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

На підставі висновку службового розслідування від 12.12.2023 видано наказ «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Золочівського РВП ГУНП» №4429, яким до заступника начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_2 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом «По особовому складу» від 22.12.2023 №581 о/с до капітана поліції ОСОБА_2 , заступника начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції.

Не погоджуючись з наказами від 12.12.2023 №4429 та від 22.12.2023 №581 о/с, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.11.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до статті 8 Закону № 580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до частини першої статті 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Частинами першою та другою статті 19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

Частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини десятої статті 14 Дисциплінарного статуту процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначено Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (далі - Порядок №893).

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про, зокрема перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктами 2-4 Розділу V Порядку №893 передбачено, що службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Службове розслідування має встановити:

наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

вид і розмір заподіяної шкоди;

причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктом 7 Розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідно до пункту 8 Розділу V Порядку №893 за рішенням уповноваженого керівника розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією на відкритому засіданні, яке полягає в гласному та відкритому дослідженні обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування, за участю поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших заінтересованих осіб.

Згідно з пунктом 14 Розділу V Порядку №893 під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.

Пояснення поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб може фіксуватися на бланку пояснення, зразок якого наведена в додатку до цього Порядку.

Письмове пояснення підписують особа, яка отримувала пояснення, та особа, яка надала пояснення, із зазначенням дати його надання .

Статтею 17 Дисциплінарного статуту передбачено відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади), яке згідно до частини першої є тимчасовим заходом на час проведення службового розслідування та може бути застосовано до поліцейського у разі, якщо обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків ним або іншим поліцейським, а також якщо виконання поліцейським посадових (функціональних) обов`язків перешкоджає встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку.

Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) оформляється письмовим наказом керівника, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та не може перевищувати строку, передбаченого для проведення службового розслідування або зазначеного в рішенні суду (частина 1 статті 17).

Частиною 4 статті 17 Дисциплінарного статуту передбачено, що відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) без видання письмового наказу керівника допускається у разі появи на роботі у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та відмови поліцейського від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або на вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На період відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) у поліцейського вилучається службове посвідчення, спеціальний нагрудний знак, табельна вогнепальна зброя та спеціальні засоби (частина 7 статті 17).

Під час відсторонення від виконання службових обов`язків (посади) поліцейський зобов`язаний перебувати на робочому місці, визначеному керівником, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та сприяти проведенню службового розслідування (частина 8 статті 17).

Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У відповідності до статті 29 Дисциплінарного статуту, дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

Частинами першою та другою статті 22 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейського (далі Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Відповідну до пунктів 4 та 5 розділу І вказаних Правил під час прийняття на службу до поліції особу ознайомлюють з вимогами цих Правил.

Поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.

Згідно з абзацом 7 пункту 2 розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

Спір у цій справі виник у зв`язку із притягненням поліцейського до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни і правил поведінки поліцейського, які полягають в отриманні позивачем неправомірної вигоди від громадянина К. за не притягнення останнього до передбаченої законом відповідальності за здійснення господарської діяльності без державної реєстрації за результатами розгляду анонімного звернення.

Оскаржуючи спірні накази відповідача, позивач стверджує про притягнення його до відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції за вчинення кримінального правопорушення, вина у вчиненні якого судом не встановлена.

Суд критично оцінює такі доводи позивача, оскільки склад вчиненого ним дисциплінарного проступку та його вина встановлені дисциплінарною комісією та детально описані у Висновку службового розслідування і полягають у «невиконанні обов`язку поліцейського за будь-яких обставин, як у робочий, так і в неробочий час, дотримуватись основоположних принципів, які закріплені у вищевказаних законодавчих актах України, зокрема: верховенства права, законності, відкритості та прозорості, справедливості та рівності; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно - правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських».

Встановлені в ході службового розслідування обставини, які зумовили висновок про порушення ОСОБА_2 службової дисципліни та вчинення дисциплінарного проступку, який дискредитує та підриває авторитет поліції, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 804/4096/17 зазначав, що притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»), є окремими підставами для звільнення зі служби в поліції та припинення служби в поліції, не пов`язаними із притягненням особи до дисциплінарної відповідальності (пункт 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»).

Акцентуючи увагу на тому, що Закон України «Про Національну поліцію» виокремлює зазначені підстави для звільнення зі служби в поліції, Верховний Суд у справі №804/4096/17 мав на меті звернути увагу, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 22.11.2023 у справі № 480/2696/22, відповідно до якої підставою для застосування визначених у статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, є вчинення дисциплінарних проступків (дій, що порушують службову дисципліну), а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі.

Суд не бере до уваги доводи позивача та його представника про те, що оскільки вина позивача у вчиненні кримінального правопорушення є недоведеною в суді, наказ про звільнення його з роботи є передчасним та протиправним, виходячи з такого.

З огляду на правове визначення таких понять як «дисциплінарний проступок» та «злочин», рішення по кримінальному провадженню не має значення для надання оцінки правомірності звільнення позивача зі служби в поліції, оскільки рішення по кримінальному провадженню не може свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, так як у вказаному випадку надається правова кваліфікація діям (бездіяльності) особи на підставі положень Кримінального кодексу України.

З урахуванням положень частини 2 статті 5 Дисциплінарного статуту, притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності є самостійним юридичним наслідком, який настає у разі скоєння ним дисциплінарного проступку. Обставини, що передували притягненню особи до даного виду відповідальності, можуть потягнути за собою настання інших наслідків у вигляді адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, але це не може слугувати підставою для звільнення працівника поліції саме від дисциплінарної відповідальності.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 804/6242/17.

Суд зазначає, що у межах розгляду цієї справи не досліджується питання наявності або відсутності вини в діях позивача при вчиненні ним кримінального правопорушення, а надається правова оцінка наявності або відсутності вчинення ним саме дисциплінарного проступку та, відповідно, оцінка обґрунтованості та законності висновків відповідача про порушення позивачем службової дисципліни, що має наслідком застосування дисциплінарного стягнення.

При цьому наявність факту притягнення до кримінальної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.

У спірних правовідносинах дисциплінарне стягнення до позивача застосовано за поведінку, що є несумісною з проходженням служби в поліції та не відповідає званню працівника поліції, а не за вчинення кримінального правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 10.07.2019 у справі № 802/1150/17-а звернув увагу на те, що підставою для застосування дисциплінарних стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, які передбачені у статті 12 Дисциплінарного статуту. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Прийнята позивачем при вступі на службу в поліції присяга відповідно до статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає взяття на себе обов`язків поваги та охорони прав і свобод людини, честі держави, несення високого звання поліцейського з гідністю та сумлінного виконання своїх службових обов`язків.

В основу поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги поліцейського. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Верховний Суд неодноразово у своїх постановах висловлював правову позицію, яка полягає у тому, що відсутність рішення компетентного органу про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності позивача не спростовує наявності в діях тієї ж особи дисциплінарного проступку, за який відповідач в порядку Дисциплінарного статуту має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 попереджався щодо дотримання вимог Закону України «Про Національну поліцію», вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179, вимог Закону України «Про запобігання корупції» тощо, що підтверджується особистим підписом на попередженні про вимоги та обмеження встановлені Законом України «Про запобігання корупції» від 15.02.2021.

У постановах Верховного Суду від 19.04.2021 у справі №240/2677/20, від 17.06.2021 у справі №804/6242/17, від 12.05.2022 у справі №260/1/19, від 26.06.2022 у справі №2240/2329/18 та від 14.07.2022 у справі №520/1795/19 зазначено, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Проступком, який ганьбить честь і гідність, порочить поліцейського та підриває авторитет Національної поліції України, є дія чи бездіяльність, яка за своїм характером несумісна з високим званням поліцейського і робить неможливим виконання ним своїх службових обов`язків, грубе порушення загальноприйнятих норм і правил поведінки, що принижує авторитет державної служби Національної поліції.

Аналіз зібраних та досліджених судом доказів повністю підтверджує правильність Висновку службового розслідування та факт порушення позивачем службової дисципліни внаслідок невиконання визначених законом обов`язків поліцейського та недотримання позивачем професійно-етичних норм поведінки поліцейських, що призвело до вчинку, який дискредитує звання поліцейського.

З огляду на встановлені службовим розслідування обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що знайшли своє підтвердження під час судового розгляду цієї справи, суд дійшов висновку про правомірність звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції у зв`язку із підтвердженням факту вчинення ним дисциплінарного проступку, тому відсутні підстави для скасування спірних наказів.

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимоги про скасування оскаржуваних наказів, які визнані судом правомірними, то в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем вказані вимоги щодо доказування правомірності спірних наказів виконано.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи спірні накази відповідача на відповідність критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, суд виснує що такі накази прийняті відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено, тому є правомірними.

Викладене в сукупності зумовлює висновок суду про безпідставність в цілому позовних вимог ОСОБА_2 , тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат відповідно до частини п`ятої статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволені позову ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (пл. Генерала Григоренка, буд. 3, м. Львів, 79007, ) про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18 червня 2024 року.

Суддя О. П. Хома