Справа № 320/47584/23
Суддя: Жукова Є.О.
Дата ухвалення: 2024-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року м. Київ № 320/47584/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жукової Є.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовом Міністерства внутрішніх справ України

до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про визнання протиправною та скасування постанови,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03 листопада 2023 року через систему «Електронний суд» Міністерство внутрішніх справ України (далі позивач/МВС України) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 12.10.2023 ВП №72154034.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Величком Р.С. за невиконання рішення суду без поважних причин було накладено на Міністерство внутрішніх справ України штраф у розмірі 5 100 грн. Міністерство внутрішніх справ України вважає, що оскаржувана постанова прийнята державним виконавцем з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та без з`ясування всіх обставин, що свідчать про поважність причин невиконання позивачем рішення суду. Вважає, шо постанова державного виконавця від 12.10.2023, є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» та порушує права позивача як сторони виконавчого провадження. Просить суд задовольнити позов.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2023, позовну заяву №320/47584/23 розподілено судді Жуковій Є.О.

27 грудня 2023 року зазначену позовну заяву було фактично передано судді Жуковій Є.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 відкрито провадження у справі №320/47584/23, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та витребуваних документів.

Відповідно до довідок про доставку електронного листа, документ в електронному вигляді «Ухвала про відкриття спрощеного провадження без проведення судового засідання» від 10.01.2024 по справі №320/47584/23 доставлено до електронного кабінету Міністерства внутрішніх справ України та Департаменту державної виконавчої служби Мністерства юстиції України 12.01.2024.

19 січня 2024 року до відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов відзив, сформований в системі «Електронний суд» 19.01.2024.

Відповідач із позовом не погоджується та вважає його необґрунтованим та такими, що не підлягає задоволенню. Так, 04.07.2023 Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Величком Р.С. відкрито виконавче провадження №72154034 за виконавчим листом №580/1673/22, виданим 31.05.2023 Черкаським окружним адміністративним судом про: зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України призначити та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до статті 23 Закону України від 20.12.1990 «Про міліцію» та пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету міністрів України від 21.10.2015 №850.

12 жовтня 2023 року державним виконавцем Величком Р.С. винесена постанова про накладення штрафу на боржника - Міністерство внутрішніх справ України в розмірі 5 100 грн. Станом на час винесення державним виконавцем постанови від 12.10.2023 про накладення штрафу заява та матеріали, які зазначені у пункті 8 Порядку щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому II групи інвалідності, на адресу МВС не надходили, що підтверджується службовим листом Департаменту документообігу та контролю МВС від 30.10.2023 № 51439/09. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Правом надання відповіді на відзив відповідно до положень статті 163 КАС України позивач не скористався.

З метою додержання розумного строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд визнав за можливе розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.08.2022 у справі №580/1673/22 визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області повторно направити висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності до Міністерства внутрішніх справ України. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України призначити та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до статті 23 Закону України від 20.12.1990 «Про міліцію» та пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету міністрів України від 21.10.2015 №850.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2023 апеляційні скарги Міністерства внутрішніх справ України та Головного управління Національної поліції в Черкаській області задоволені частково. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.08.2022 в частині зобов`язання Головного управління Національної поліції в Черкаській області повторно направити висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності до Міністерства внутрішніх справ України скасовано. У задоволенні позову в цій частині відмовлено. У решті рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.08.2022 залишено без змін.

На виконання вказаного вище рішення Черкаським окружним адміністративним судом 31.05.2023 видано виконавчий лист про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України призначити та виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до статті 23 Закону України від 20.12.1990 «Про міліцію» та пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету міністрів України від 21.10.2015 №850.

26 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 04.07.2023 відкрито виконавче провадження №72154034.

26 липня 2023 року за вих.№12/6-1060 позивачем на адресу відповідача надіслано лист з інформацію про вжиття заходів щодо виконання виконавчого листа від 31.05.2023 №580/1673/22.

У вказаному листі позивач зазначає, що пунктом 8 «Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 (далі Порядок №850) передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, або керівник уповноваженої установи МВС, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Згідно із пунктом 9 Порядку №850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку №850 документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку №850, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, або до уповноваженої установи МВС для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови. Необхідною умовою для прийняття МВС рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції є факт надходження на адресу МВС пакету документів, які передбачені пунктом 8 Порядку №850. Рішення щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги буде прийнято відповідно до вимог пункту 9 Порядку №850, тобто за умови та після надходження до МВС відповідних матеріалів.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 12.10.2023 ВП №72154034 за невиконання рішення суду без поважних причин відповідно до статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф на користь держави у розмірі 5 100 грн.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем цієї постанови, позивач звернувся з цим позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі по тексту - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини шостої статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентовано положеннями частин першої - третьої статті 63 Закону №1404-VIII, згідно частини першої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Наведене в сукупності свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Суд зауважує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що не виконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішенням про накладення штрафу має бути встановлено факт не виконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду від 31.07.2019 №554/13475/15-ц.

Тобто, поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

У спірній постанові від 12.10.2023 зазначено, що постановою державного виконавця від 04.07.2023 відкрито виконавче провадження та зобов`язано боржника Міністерство внутрішніх справ України виконати рішення суду протягом десяти днів. Станом на 12.10.2023 рішення суду не виконано, про поважні причини невиконання боржником державного виконавця не повідомлено. У зв`язку з чим постановою від 12.10.2023 на боржника накладено штраф у розмірі 5 100 грн та зобов`язано виконати рішення суду протягом десяти робочих днів.

Так, матеріали справи свідчать про те, що позивачем не було виконано рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/1673/22.

На думку, суду позивачем задля виконання судового рішення не було вчинено всіх можливих дій, спрямованих на відновлення порушених прав та інтересів ОСОБА_1 .

Позивачем в адміністративному позові зазначено, що необхідною умовою для прийняття МВС рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції є факт надходження на адресу МВС пакету документів, які передбачені пунктом 8 Порядку №850. Факт ненадходження вказаного пакету документів на думку позивача, є поважною причиною невиконання рішення суду.

До вказаного ствердження позивача суд ставиться критично з огляду на наступне.

Згідно вимог частини четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.08.2022 у справі №580/1673/22, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ Черкаської області на посаді старшого державтоінспектора ДАІ ГУМВС України в Черкаській області до 13.04.2010.

Відповідно до постанови ВЛК УМВС України в Черкаській області від 14.04.2011 року №15, ОСОБА_1 на момент звільнення встановлено захворювання «Так, пов`язане з проходженням служби в ОВС».

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК №1 серії 12 ААБ № 776556 позивачу з 15.12.2020 первинно встановлено ІІ групу інвалідності, пов`язану з проходженням служби ОВС безстроково.

18.01.2021 ліквідаційною комісією управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області складено висновок про призначення виплати одноразової грошової допомоги та направлено його до відповідача за результатом звернення позивача від 15.01.2021.

Ліквідаційна комісія управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області листом від 02.03.2001 № Р-33 повідомила позивача, що у листі Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 18.02.2021 № 6465/15-2021 зазначено, що під час розгляду матеріалів щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги виявлено, що медико-соціальна експертиза проведена з порушенням пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, оскільки представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися. Наявність зазначених недоліків унеможливлює прийняття МВС України рішення за надісланими матеріалами згідно з Порядком, тому матеріали повернуті на доопрацювання.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 у справі №580/1461/21, яке набрало законної сили, зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути матеріали щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до статті 23 Закону України від 20.12.1990 «Про міліцію» та пункту 9 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 у справі № 580/1461/21, МВС України повторно розглянуло документи ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги та відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, рішення міститься у висновку/відмовлено 14.12.2021.

Ліквідаційна комісія управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області листом від 19.01.2022 №Р-1 повідомила позивача щодо відмови Департаменту фінансово-облікової політики МВС України про виплату одноразової грошової допомоги, оскільки медико-соціальна експертиза проведена без представника закладів охорони здоров`я МВС».

Позивач зазначаючи, що рішення не виконано з огляду на ненадходженням матеріалів з органу де ОСОБА_1 безпосередньо проходив службу, не вчинив відповідних заходів спрямованих на отримання відповідних документів від свого структурного підрозділу.

Так, позивач самостійно міг витребувати або зобов`язати свій структурний підрозділ, в якому проходив ОСОБА_1 службу, та, який перебував у безпосередньому підпорядкуванні, надати відповідні документи для виконання рішення суду. Крім того, як вбачається із вищевказаного рішення вказані документи вже перебували на розгляді позивача.

Наводячи підстави неможливості виконання рішення суду, позивач не подавав доказів вчинення дій, спрямованих на те, щоб посприяти виконанню рішення, або за наявності підстав зупинити проведення виконавчих дій чи відстрочити/розстрочити виконання судового рішення. Не вчиняв, жодних дій, які б були спрямовані на виконання рішення суду у строк, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, суд робить висновок, що боржник не виконав рішення суду від 04.08.2022 у справі №580/1673/22 без поважних причин.

З огляду на зазначене, суд робить висновок, що відповідач, приймаючи оскаржену постанову ВП №72154034 від 12.10.2022 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн діяв на підставі Закону України «Про виконавче провадження» та у межах своїх повноважень, тому підстави для скасування спірної постанови відсутні.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, судові витрати в цьому випадку стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову Міністерства внутрішніх справ України відмовити повністю.

2. Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жукова Є.О.