Справа № 140/6239/24
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19 червня 2024 року ЛуцькСправа № 140/6239/24

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Мачульський В.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 що діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 що діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом в інтересах Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання протиправними дій комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10.03.2023 №3/в про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги та у зв`язку із встановленням згідно рішення Центральної ВЛК від 14.09.2022 №1145 причинного зв`язку захворювання та причини смерті військовослужбовця ОСОБА_5 , пов`язаного із захистом Батьківщини та зобов`язання призначити та виплатити ОСОБА_1 та ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу згідно постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з врахуванням виплаченої суми у розмірі 500-кратному прожиткового мінімуму згідно постанови КМУ від 25.12.2013 №975.

Позовну заяву подано поштовим зв`язком та підписано ОСОБА_1 та представником ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема: чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Цією ж статтею передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі за даним позовом, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з частиною 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа, в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини 1 статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частинами першою та шостою статті 56 КАС України передбачено, що права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом; законні представники можуть доручати ведення справи в суді іншим особам, які відповідно до закону мають право здійснювати представництво в суді.

За змістом статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.

Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Як вбачається з позовної заяви, вона підписана зокрема представником ОСОБА_6 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 - ОСОБА_2 . На підтвердження повноважень надана копія довіреності від 16.08.2021 №1079, якою ОСОБА_6 уповноважує ОСОБА_2 бути її представником в усіх судових установах зі всіма правами, наданими позивачу. Проте в даній довіреності не зазначено що ОСОБА_2 уповноважена представляти інтереси також неповнолітньої ОСОБА_3 , а лише інтереси ОСОБА_6 яка є матір`ю (законним представником) ОСОБА_3 .

Згідно з частиною 1 статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до частин 1, 3 статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Довіреність може бути видана як на укладення правочину, так і на здійснення інших юридично значимих дій. Довіреність є правочином і, як будь-який правочин, повинна відповідати всім вимогам, встановленим діючим законодавством до правочинів. Так, довіреність може бути видана тільки на виконання правомірних юридичних дій. Воля довірителя повинна відповідати його волевиявленню.

Враховуючи викладене, сторона у справі має право на звернення до суду через представника лише на підставі документа, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

Положення наведених норм процесуального права дають підстави для висновку, що повноваження представника фізичної особи, можуть підтверджуватись: довіреністю фізичної особи, яка повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Так, щодо способу завірення копії нотаріально посвідченої довіреності, то суд зазначає, що відповідно до пункту 10 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат», засвідчення вірності копій (фотокопій) документів і виписок з них покладається на нотаріусів.

Разом з цим, відповідно до пунктів 1, 10 частини 1 статті 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 №3425-XII, нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності тощо) (п. 1); засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них (п. 10).

Згідно з п. 3.3 Глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595, вірність копії документа, виданого фізичною особою, засвідчується у тих випадках, коли справжність підпису фізичної особи на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом або посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування або за місцем роботи, навчання, проживання чи лікування фізичної особи.

Тобто, копія довіреності, що видана фізичною особою на право представництва її інтересів в судових установах та посвідчена нотаріусом, повинна бути засвідчена тільки нотаріусом.

У статті 75 Закону України «Про нотаріат» зазначено, що нотаріуси, посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, засвідчують вірність копій документів, виданих підприємствами, установами і організаціями за умови, що ці документи не суперечать законові, мають юридичне значення і засвідчення вірності їх копій не заборонено законом.

Вірність копії документа, виданого громадянином, засвідчується у тих випадках, коли справжність підпису громадянина на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом або посадовою особою органу місцевого самоврядування чи підприємством, установою, організацією за місцем роботи, навчання, проживання чи лікування громадянина.

Таким чином, допустимим є посвідчення копій документів не лише суддею, а й нотаріусом.

Враховуючи викладене, сторона у справі має право на звернення до суду через представника лише на підставі документа, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

Положення наведених норм процесуального права дають підстави для висновку, що повноваження представника фізичної особи, можуть підтверджуватись: довіреністю фізичної особи, яка повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Як уже встановлено судом, подана позовна заява підписана представником позивача ОСОБА_2 .

Проте, додана до позовної заяви ксерокопія нотаріальної довіреності від 16.08.2021 не засвідчена нотаріально, а завірена адвокатом Є.І. Смоляр.

Таким чином, повноваження представника позивача повинні бути підтверджені оригіналом довіреності або її нотаріальною копією завіреною у встановленому законом порядку - нотаріусом.

Отже, вказана ксерокопія довіреності не може вважатися судом належним доказом на підтвердження повноважень особи, яка підписала адміністративний позов, оскільки не засвідчена нотаріально. Інших доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала адміністративний позов, до матеріалів адміністративного позову не надано.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного суду від 19.03.2019 у справі №754/3579/17 "… До апеляційної скарги надано ксерокопію довіреності, виданої приватним нотаріусом Приходько Л.М., згідно з якою ОСОБА_2 уповноважено на представництво інтересів ОСОБА_3 в усіх судах, передбачених Законом України "Про судоустрій та статус суддів".

Відповідно до статті 75 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси, посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, засвідчують вірність копій документів, виданих підприємствами, установами і організаціями за умови, що ці документи не суперечать законові, мають юридичне значення і засвідчення вірності їх копій не заборонено законом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що наявна копія довіреності не засвідчена в установленому порядку, також в матеріалах справи відсутня копія довіреності уповноваженого ОСОБА_3, яка засвідчена суддею. Відтак, повернення апеляційної скарги є правомірним.

Крім того, суд звертає увагу, що повернення апеляційної скарги не унеможливлює повторного подання апеляційної скарги з належним чином оформленими документами, що підтверджують відповідні повноваження представника.".

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що повноваження представника позивача, яким є ОСОБА_2 повинні бути підтверджені належним чином засвідченою копією довіреності.

Беручи до уваги, що до позовної заяви додано копію довіреності, яка не уповноважує представника позивача вчиняти відповідні дії від імені неповнолітньої ОСОБА_3 , а також враховуючи те, що дана копія довіреності, не засвідчена у визначеному законом порядку, суд вважає, що позовна заява підписана особою, повноваження якої не підтвердженні відповідно до вимог статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з чим, відповідно до частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає поверненню.

Відповідно до положень частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи те, що позовну заяву подано особою, повноваження якої не підтверджено належними доказами, тому позовну заяву і додані до неї документи необхідно повернути позивачеві без розгляду.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Як слідує з додатків доданих до позовної заяви при зверненні до суду позивач - ОСОБА_1 сплатила судовий збір в сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією №106 від 11.06.2024.

Отже, суддя роз`яснює у зв`язку із поверненням позовної заяви, судовий збір в розмірі 1211,20 грн., сплачений відповідно до квитанції від 11.06.2024 №106, ОСОБА_1 буде повернутий у разі звернення останньої із клопотанням (заявою) про повернення судового збору.

Керуючись пунктом 3 частини четвертої, частинами п`ятою - восьмою статті 169, статтею 248 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 що діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії повернути позивачам без розгляду.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Мачульський