Справа № 560/4943/24
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4943/24
РІШЕННЯ

іменем України

19 червня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Хмельницькій області №11-дс від 22.03.2024 "Про накладення дисциплінарного стягнення" та стягнути з відповідача 1,00 грн в якості компенсації моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що жодного порушення не вчиняв; доводи, викладені в оскаржуваному наказі є надуманими; відповідачем порушено процедуру притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

У відзиві на позов, заперечені відповідач зазначив, що дисциплінарна комісія встановила неналежну організацію позивачем роботи відділу документування і роботи з документами управління організації роботи ГУ ДПС у Хмельницькій області та відсутність контролю начальника управління організації роботи ГУ ДПС у Хмельницькій області за дотриманням вимог нормативно-правових актів, що відповідає дисциплінарному проступку, передбаченому пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" (далі Закон № 889). У зв`язку з цим відповідач вважає оскаржуваний наказ правомірним.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 8 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 16.04.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Наказом Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 08.02.2024 № 6-дп "Про порушення дисциплінарного провадження" порушено дисциплінарне провадження стосовно начальника управління організації роботи ГУ ДПС у Хмельницькій області Віктора Чижа.

Наказом Головного управління ДПС у Хмельницькій області №11-дс від 22.03.2024 "Про накладення дисциплінарного стягнення" ОСОБА_2 оголошена догана за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону №889.

Вважаючи зазначений наказ протиправним, позивач звернувся до суду.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон № 889.

Відповідно до частин другої та третьої статті 5 Закону №889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюють цим Закон, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Державний службовець це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (частина друга статті 1 Закону №889-VIII).

Частиною першою статті 64 Закону №889-VIII встановлено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Підстави для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності визначені статтею 65 Закону №889-VIII.

Відповідно до частини першої зазначеної статті, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Зокрема, пунктом 5 частини другої статті 65 Закону №889-VIII встановлено, що дисциплінарними проступками є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указана норма Основного Закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

"На підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

"У межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

"У спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 68 Закону N 889-VIII дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В": зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Згідно з частинами 10, 11 статті 69 Закону N 889-VIII результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Відповідно до пунктів 33, 34 Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 04 грудня 2019 року N 1039 (далі - Порядок N 1039) дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії.

За частиною 1 статті 77, частиною 1 статті 78 Закону N 889-VIII рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

При цьому, статтею 74 Закону N 889-VIII закріплені гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення.

Вказаною статтею встановлено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

Так, відповідно до матеріалів справи, дисциплінарна комісія Головного управління ДПС у Хмельницькій області встановила, що наказ Державної податкової служби України від 25.01.2024 №75-о «Про втрату чинності наказу ДПС», який направлено Державною податковою службою України на адресу ГУ ДПС у Хмельницькій області 26 січня 2024 року, зареєстровано в ГУ ДПС у Хмельницькій області лише 06.02.2024 року (а не в день надходження).

Встановлено посадових осіб ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ), до функціонального обов`язку яких входило зареєструвати наказ ДПС України від 25.01.2024 №75-о «Про втрату чинності наказу ДПС». Враховуючи погодження начальника управління організації роботи ГУ ДПС у Хмельницькій області ОСОБА_8 щодо відсутності ОСОБА_9 26 січня 2024 року з 15:31 год. на робочому місці, перебування у відпустці ОСОБА_10 в період з 22.01.2024 по 04.02.2024, неможливість реєстрування вхідної кореспонденції ОСОБА_11 , у зв`язку з відсутністю відповідної ролі, інформацію від управління інформаційних технологій ГУ ДПС у Хмельницькій області щодо відсутності реєстрації вхідної кореспонденції ОСОБА_12 в період з 26.01.2024 по 06.02.2024, Дисциплінарною комісією встановлено неналежну організацію роботи відділу документування і роботи з документами управління організації роботи ГУ ДПС у Хмельницькій області під час реєстрації наказу ДПС України від 25.01.2024 №75-о та відсутність контролю начальника управління організації роботи ГУ ДПС у Хмельницькій області ОСОБА_8 за дотриманням структурним підрозділом вимог нормативно правових актів, внутрішньо - розпорядчих документів, що регламентують порядок реєстрації вхідної кореспонденції.

Зі змісту оскаржуваного наказу слідує, що дисциплінарною комісією встановлено наявність у діях ОСОБА_8 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону, а саме невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Зазначене твердження відповідача не в достатній мірі конкретизовано з урахуванням посадових обов`язків позивача. Відповідач жодним чином не пояснює, яку, на його погляд, дію (чи рішення) слід було вчинити позивачу задля "виконання посадових обов`язків щодо належного керівництва та контролю у межах повноважень" (щоб за позицією відповідача убезпечило б державного службовця від кваліфікації його дій як дисциплінарний проступок).

За своєю правовою природою бездіяльність це як пасивна форма поведінки особи, що полягає у не вчиненні нею конкретних дій, які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах; так і характеризується свідомим і вольовим актом поведінки особи. Відповідач, стверджуючи про фактичне допущення позивачем бездіяльності, водночас, не зазначає який конкретний обов`язок позивача (не абстрактний "контроль") в цьому випадку кореспондував стверджуваній пасивній поведінці державного службовця.

При цьому, за висновком Верховного Суду в постанові від 12.08.19 N 1340/4847/18, саме лише посилання в наказі на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм при обранні виду дисциплінарного стягнення, а також не наведення обставин вчинення дисциплінарного проступку, не є належним обґрунтування оскаржуваного наказу.

Отже, в спірному наказі є лише посилання на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм, на які посилається відповідач при обранні виду дисциплінарного стягнення відносно саме позивача. В наказі відсутній опис, в чому полягає саме винна протиправна дія державного службовця, а також кваліфікація проступку, за допомогою якої можливо встановити тотожність між ознаками дисциплінарного проступку, закріпленого в правовій нормі, і ознаками вчиненого діяння.

Частиною першою статті 67 Закону України "Про державну службу" зазначено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

В оскаржуваному наказі відсутнє врахування характеру проступку, обставин, за яких він був вчинений, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Також суд приймає до уваги доводи позивача про те, що взагалі не було встановлено хто безпосередньо допустив протиправну бездіяльність щодо своєчасності реєстрації вхідної кореспонденції, контроль за чим мав здійснювати позивач.

Правовий висновок Верховного Суду про те, що невмотивованість та неналежна обґрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень є достатньою за визначених обставин справи підставою для визнання такого рішення протиправним, викладено, зокрема у постановах від 20 травня 2022 року у справі № 340/370/21, від 16 березня 2023 року у справі № 160/18668/2 та від 16 травня 2023 року у справі № 380/3195/22.

Враховуючи те, що рішення, яке приймається за наслідками дисциплінарного провадження, повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мають значення для його прийняття, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності, не врахував детально та повно всіх обставин вчинення дисциплінарного проступку, причин та передумов, які призвели до його вчинення, що є підставою для скасування оскаржуваного наказу.

Зазначене у своїй сукупності свідчить, що висновки дисциплінарної комісії про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону №889-VIII є необґрунтованим і не можуть бути підставою для притягнення позивача до дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про скасування спірного наказу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог стягнення моральної шкоди в сумі 1 грн.

Так, згідно ч. 5 ст. 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Крім того, у практиці Європейського Суду з прав людини порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди (див. наприклад, Рисовський проти України, № 29979, п. 86, 89; від 20 жовтня 2011, Антоненков та інші проти України, № 14183/02, п. 71, 22 листопада 2005).

Таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди.

Між тим, виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір.

При цьому, слід виходити з презумпції, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (ст. 19 Конституції України) і завжди викликає у людини негативні емоції.

Наведений правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 22 січня 2020 року (справа № 560/798/16-а).

В даному випадку, як зазначено вище, у межах спірних правовідносин суб`єктом владних повноважень протиправно притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, а тому суд робить висновок про те, що отримані негативні емоції позивача у межах спірних правовідносин перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із діями суб`єкта владних повноважень, а відтак безумовно завдали йому моральної шкоди.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач має право на компенсацію завданої йому моральної шкоди у межах спірних правовідносин у сумі 1,00 грн., а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню повіністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Хмельницькій області №11-дс від 22.03.2024 "Про накладення дисциплінарного стягнення".

Стягнути на користь ОСОБА_1 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 44070171)

Головуюча суддя Д.Д. Гнап