Справа № 380/11605/24
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

19 червня 2024 рокусправа № 380/11605/24
Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. при розгляді у порядку письмового провадження справи за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М, стягнення моральної шкоди.

В с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати рішення суб`єкта владних повноважень приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, а саме: постанову від 02 травня 2024 року про зупинення виконавчого провадження (ВП № 72447602) протиправною та скасувати її;

- стягнути з відповідача приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 15000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що приватним виконавцем не вчинено жодних виконавчих дій, натомість 02.05.2024 винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі ухвали Львівського апеляційного суду від 26.12.2023 року про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 08.04.2019 в справі № 461/8614/17. Вважає, що рішення приватного виконавця Білецького І.М. щодо винесення постанови про зупинення виконавчого провадження № 72447602 протиправним, з огляду на те що ухвала Львівського апеляційного суду поновлено строк на апеляційне оскарження іншого рішення Галицького районного суду м. Львова від 08.04.2019 в справі № 461/8614/17, а приватний виконавець Білецький І.М. виніс постанову про зупинення виконавчого провадження № 72447602 з примусового виконання рішення Галицького районного суду м. Львова в справі № 461/2066/17.

Ухвалою від 04.06.2024 відкрито провадження у справі.

10.06.2024 відповідач подав до суду заяву про закриття провадження у справі. Вказану заяву мотивує тим, що рішення і дії приватний виконавець виконавчого округу Львівської області приймав в рамках виконавчого провадження № 72447602 з примусового виконання виконавчого листа № 461/2066/17, виданого 22.03.2019 Галицьким районним судом м. Львова (про що позивач зазначає в своїй позовній заяві) де ОСОБА_1 є стороною, відтак справа повинна була б розглядатись в межах цивільного судочинства згідно з ч. 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

В судове засідання представники сторін не прибули, повідомлені належним чином через електронний кабінет.

Судом ухвалено розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Визначальною відмінністю адміністративної юрисдикції є те, що особа звертається за захистом від неправомірних дій чи бездіяльності з боку суб`єкта владних повноважень.

Статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи в публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій або бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження; спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, в тому числі делегованих повноважень.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч.1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно частини 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Вказане дозволяє зробити висновок, що судовий контроль за виконавчим провадженням як завершальною стадією судового процесу (виконанням судового рішення) здійснює той суд (місцевий загальний, господарський чи адміністративний), який постановив судове рішення та видав виконавчий лист/наказ. Цей судовий контроль охоплює всі стадії виконавчого провадження - від його відкриття до закінчення.

Судом встановлено, що підставою виконавчого провадження №72447602 є виконавчий лист №461/2066/17 виданий Галицьким районним судом м. Львова.

Згідно ч. 1 ст. статті 447 ЦПК, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд зазначає, що позивач є стороною виконавчого провадження (стягувач) з виконання виконавчого листа, виданого Галицьким районним судом м. Львова на виконання рішення по цивільній справі, тому позивач не позбавлений права звернутись до Галицького районного суду м. Львова за нормами Цивільно-процесуального Кодексу України для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 05.06.2019 по справі 911/100/18 зазначила, що відповідно до статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" , якою врегульовано особливості виконання кількох рішень у разі надходження на виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника, виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

При цьому законодавство не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що саме в таких випадках (оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій) згідно з частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Подібний правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс18), від 12 вересня 2018 року у справі № 906/530/17 (провадження № 12-213гс18), від 17 жовтня 2018 року у справах № 927/395/13 (провадження № 12-189гс18), № 5028/16/2/2012 (провадження № 12-192гс18), від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18), від 13 лютого 2019 року у справі № 808/2265/16 (провадження № 11-1334апп18) та від 10 квітня 2019 року у справі № 908/2520/16 (провадження № 12-30гс19).

Оскільки відсутні докази виконання приватним виконавцем зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то ця справа не може розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.6 ст.21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Оскільки вимога визнати рішення суб`єкта владних повноважень приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, а саме: постанову від 02 травня 2024 року про зупинення виконавчого провадження (ВП № 72447602) протиправною та скасувати її не підлягає розгляду в порядку адмінстративного судочинства, відповідно не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства і вимога про стягнення з відповідача приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 15000,00 грн

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч.1 ст. 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Оскільки суд дійшов висновку, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, провадження у справі підлягає закриттю згідно п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України. Водночас, згідно вимог ч.1 ст.239 КАС України, суд роз`яснює позивачеві про віднесення даної справи до юрисдикції загального суду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 239 КАС України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись ст. 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Провадження у справі № 380/11605/24 за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М., стягнення моральної шкоди закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддями.

Ухвала може бути оскаржена, згідно зі ст. 287 КАС України, протягом десяти днів з дня її проголошення.

Якщо розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений у відповідності до вимог ч.1 ст.271 КАС України 19.06.2024.

СуддяКоморний Олександр Ігорович