Справа № 240/1902/24
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2024-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Житомир справа № 240/1902/24

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Липи В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), у якому просить:

- визнати протиправною постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сладь Т.П. від 15.01.2024 ВП № 73389577 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн;

- скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сладь Т.П. від 15.01.2024 ВП № 73389577 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 у справі № 240/461/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області проведено перерахунок підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року. Незважаючи на виконання судового рішення Головним управлінням в межах покладених зобов`язань, старшим державним виконавцем 04.01.2024 безпідставно винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду. Також вважає, що вимога про застосування для обрахунку доплати до пенсії, виходячи із прожиткових мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня кожного календарного року виходить за межі вимог зобов`язальної частини судового рішення та є іншим предметом спору.

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 02.04.2024.

02.04.2024 судове засідання було відкладено на 23.04.2024 у зв`язку з неявкою представника відповідача.

23.04.2024 судове засідання було відкладено на 13.05.2024 у зв`язку з неявкою представника відповідача.

Представником Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) подано до суду відзив на позовну заяву, з проханням у задоволенні позову відмовити. Заперечуючи проти пред`явлених позовних вимог відповідач стверджує, що з метою перевірки виконання виконавчого документу після настання нового бюджетного року, 04.01.2024 державним виконавцем направлено вимогу, якою зобов`язано боржника виконати рішення суду та надати підтверджуючи документи про його виконання. Зазначає, що боржник у виконавчому провадженні повідомив орган примусового виконання, що на виконання рішення №240/461/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - Головне управління) з 01.12.2022 проведено перерахунок підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, визначеного статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, тобто з 01.01.2022 - 2481,00 грн, 01.01.2023-2684,00 грн. Підстав для застосування величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 - 3028 грн, як зазначено у вимозі немає. Відповідач зазначив, що боржник, ігноруючи зміну прожиткового мінімуму для працездатних осіб в січні 2024 року, за наявності рішення, яке набрало законної сили і є обов`язковим до виконання, штучно вчиняє дії приймає рішення з метою невиконання рішення суду в повному обсязі згідно резолютивної частини.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити без його участі.

13.05.2024 представник відповідача у судове засідання не з`явився. Під час розгляду справи виникла необхідність особистої участі представника відповідача для надання пояснень та більш повного з`ясування всіх обставин справи. Враховуючи вищевикладене, явка відповідача була визнана судом обов`язковою. У зв`язку з чим, судове засідання відкладено на 27.05.2024.

У судовому засідання 27.05.2024 представник позивача просив позов задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників справи, судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні, зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно із ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 у справі №240/461/23 позов задоволено повністю, протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01 грудня 2022 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції, яка була чинна до 01 січня 2015 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01 грудня 2022 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, визначеного статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції, яка була чинна до 01 січня 2015 року, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року.

Рішення набрало законної сили 09.05.2023.

Житомирським окружним адміністративним судом 03 листопада 2023 року видано позивачу виконавчий лист.

22.11.2023 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сладь Т.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 73389577 та вказано про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Листом від 28.11.2023 №0600/0303-8/126964 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), що на виконання рішення суду від 07.04.2023 у справі №240/461/23, прожитковий мінімум для працездатних осіб застосовано на день порушеного права. В результаті перерахунку на виконання рішення суду розмір пенсії з01.12.2022 становить 7431,21 грн, в тому числі 4962,00 грн -підвищення за проживання на території радіоактивного забрудення у розмірі, визначеному на виконання рішення суду (2481,00 грн*2). Розмір пенсії на даний час становить 7431,21 грн, в тому числі 4962,00 грн -підвищення за проживання на території радіоактивного забрудення у розмірі, визначеному на виконання рішення суду (2481,00 грн*2).

З 01.06.2023 виплата пенсії здійснюється у розмірі визначеному на виконання рішення суду. За період з 01.12.2022 по 31.05.2023 нарахована доплата до пенсії в розмірі 29772,00 грн.

З метою перевірки виконання виконавчого документу після настання нового бюджетного року, державним виконавцем направлено вимогу №566 від 04.01.2024, якою зобов`язано боржника виконати рішення суду та надати підтверджуючи документи про його виконання

Вимога отримана відповідачем 05.01.2024 року за вх. № 388/14. Головне управління листом від 10.01.2024 за № 0600-0304-8/3539 у відповідності до вимоги державного виконавця повідомило про вжиті заходи щодо повного та неухильного виконання судового рішення в межах і спосіб визначений чиним законодавством. Крім того, зазначив, що на виконання рішення №240/461/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області з 01.12.2022 проведено перерахунок підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, визначеного статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, тобто з 01.01.2022 - 2481,00 грн, 01.01.2023-2684,00 грн. Підстав для застосування величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 - 3028 грн, як зазначено у вимозі немає.

15.01.2024 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сладь Т.П. винесено постанову про накладення на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області штрафу у розмірі 5100,00 грн. Цією ж постановою зобов`язано боржника протягом десяти робочих днів виконати рішення суду, а також попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

Позивач, вважаючи постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду протиправною та такою, що порушує його права, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

Положеннями статті 3 Закону № 1404-VIII закріплено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини 6 статті 26 Закону № 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно зі статтею 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З огляду на системний аналіз наведених норм права, правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. При цьому, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника. Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених ст. 18 Закону № 1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження своїх обов`язків.

Зокрема, частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до змісту положень частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Матеріали справи свідчать, що головним державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду з тих підстав, що державним виконавцем встановлено, що рішення суду боржником не виконано, а саме нарахування пенсії з 01.01.2024 проведене не в розмірі визначеному судовим рішенням, який повинен дорівнювати двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарно року, а в значно менших розмірах.

Разом з тим, на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 у справі №240/461/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області ОСОБА_1 проведено з 01.12.2022 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб з використанням установленого на 01 січня 2022 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( 2481,00 грн), з 01.01.2023 2684 грн.

У 2024 році розрахунок підвищення з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб установленого на 01 січня 2024 року боржником здійснений не був, оскільки ГУ ПФУ в Житомирській області вважає, що судовим рішенням не покладались такі зобов`язання на боржника.

Втім, суд не може погодитись з таким тлумаченням позивачем змісту судового рішення.

Так, судом встановлено, що у виконавчому листі, виданому на виконання рішення суду від 07.04.2023 у справі №240/461/23, чітко вказано порядок його виконання та спосіб, а саме: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01 грудня 2022 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, визначеного статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції, яка була чинна до 01 січня 2015 року, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року.

Суд звертає увагу, що розмір прожиткових мінімуму для працездатних осіб відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" з 1 січня - 2481 гривня, до Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 1 січня - 2684,00 грн, Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 1 січня 3028,00 грн.

З огляду на вказане, нарахування ОСОБА_1 доплати до пенсії на виконання рішення суду від 07.04.2023 у справі №240/461/23 з розрахунку 2684,00 грн не відповідає резолютивній частині рішення суду.

За таких обставин суд погоджується з висновком державного виконавця, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 у справі №240/461/23 не виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області в межах покладених судом на відповідача зобов`язань та відповідно до вимог чинного законодавства, яке встановлює розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

Отже, державним виконавцем правомірно вказано про невиконання рішення суду у порядку та спосіб, передбачений та встановлений рішенням суду у справі № 240/240/461/23, яке набрало законної сили.

Судом також враховується, що у матеріалах справи відсутні докази щодо виникнення (наявності) у боржника труднощів з виконанням рішення суду чи його незрозумілістю, що в свою чергу свідчить про невиконання рішення суду у повному обсязі без доведення поважності причин такого невиконання. А довільне трактування судового рішення та самостійне визначення боржником способу та порядку його виконання не можуть бути визнаними поважними причинами невиконання судового рішення.

Твердження боржника, що невиконання судового рішення в частині виплати суми нарахованого підвищення через відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки об`єктивно не залежить від боржника.

Однак, суд акцентує увагу на тому, що оскаржувана постанова винесена державним виконавцем у зв`язку із невиконанням рішення суду в повному обсязі без поважних на те причин внаслідок встановлення меншого розміру нарахування підвищення до пенсії стягувачу, ніж визначено рішенням суду у справі № 240/240/461/23.

З огляду на встановлене вище та наведені правові норми, постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Сладь Т.П. від 15.01.2024 ВП №3389577 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн є правомірною та винесеною відповідно до вимог чинного законодавства.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень, надані на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладені обставини, які підтверджується матеріалами адміністративної справи, суд вважає, що обов`язок щодо виконання рішення суду позивачем не виконано в повному обсязі, а рішення відповідача відповідає вимогам, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7,Житомир,10003. РНОКПП/) до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі: Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально (Площа Соборна, буд.1,Житомир,10014. РНОКПП/) про визнання протиправною, скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Липа