Справа № 340/3539/20
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2024 року м. Дніпросправа № 340/3539/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року (суддя - Брегей Р.І.) по справі №340/3539/20 за позовом Головного управління ДПС у Кіровоградській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

в с т а н о в и В:

Предметом спору в цій справі, з урахуванням ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року про роз`єднання позовних вимог, є стягнення з відповідача податкового боргу, який виник внаслідок як самостійно узгоджених відповідачем податкових зобов`язань так і визначених контролюючим органом податкових зобов`язань, а саме:

- з військового збору - 212,55 грн.;

- з військового збору за результатами річного декларування - 1385,44 грн.;

- за порушення термінів сплати у сфері ЗЕД - 17837574,42 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року позов задоволено частково, а саме:

стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з рахунків у банківських установах на користь Державного бюджету України (в особі Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області) заборгованість з військового збору у сумі 212,55 грн.;

стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з рахунків у банківських установах на користь Державного бюджету України (в особі Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області) заборгованість з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 1385,44 грн.;

стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з рахунків у банківських установах на користь Державного бюджету України (в особі Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області) пеню за порушення термінів сплати у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 17837574,42 грн.

Частковість задоволення позову полягає у тому, що з часу звернення позивачем з позовом до суду та на день ухвалення рішення відповідачем частково було погашено податкові зобов`язання з військового збору за результатами річного декларування. Так, позивачем було заявлено до стягнення військовий збір, що сплачується за результатами

річного декларування, на загальну суму 34809,72грн., а станом на 01.02.2022 заборгованість становила 1385,44 грн.

Частково задовольняючи позову, суд першої інстанції виходив з того, що податкові зобов`язання з штрафних санкцій у розмірі 17837574,42 грн. були узгодженні в судовому порядку, а відтак підлягають стягненню з відповідача. Податкові зобов`язання з військового збору (збір, штраф, пеня), які визначені контролюючим органом та самостійно узгодженні відповідачем, шляхом подання відповідної звітності, також є узгодженими, що є підставою для їх стягнення.

З цих підстав, судом зроблено висновок про доведеність позивачем наявності у відповідача податкового боргу, який заявлено до стягнення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Обгрунтовуючи вимог апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що податкові зобов`язання з штрафних санкцій у розмірі 17837574,42 грн. є неузгодженими, оскільки рішення судів, прийнятті за результатами оскарження цих штрафних санкцій, були скасовані судом касаційної інстанції, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Щодо стягнення податкових зобов`язань з військового збору у розмірі 212,55грн., відповідач вказує на те, що позивачем не було надано доказів існування такої заборгованості.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із такого.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи свідчать про те, що станом на 01 лютого 2022 року відповідач має податкову заборгованість:

- з військового збору - 212,55 грн.;

- з військового збору за результатами річного декларування - 1385,44 грн.;

- за порушення термінів сплати у сфері ЗЕД - 17837574,42 грн.

Податкова заборгованість вникла внаслідок такого.

Податковим повідомленням-рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 20 лютого 2019 року № відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 165 грн. і накладено штрафну санкцію у сумі 41,25 грн. та нараховано пеню - 6,30 грн. (Том 1 а.с.59).

ФОП ОСОБА_1 оскаржив рішення у судовому порядку.

17 грудня 2019 року Кіровоградський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким відмовив у задоволенні позову у цій частині вимог (Том 1 а.с.81-110).

17 червня 2020 року Третій апеляційний адміністративний суд прийняв постанову, якою залишив без змін рішення суду першої інстанції (Том 1 а.с.61-67).

Таким чином, заборгованість відповідача з військового збору становить 212,55 грн. (Том 2 а.с.99).

Податковим повідомленням-рішенням від 20 лютого 2019 року № ФОП ОСОБА_1 нараховано пеню за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД у сумі 17837574,42 грн. (Том 1 а.с.38).

ФОП ОСОБА_1 оскаржив рішення у судовому порядку.

17 грудня 2019 року Кіровоградський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким відмовив у задоволенні позову у цій частині вимог (Том 1 а.с.81-110).

17 червня 2020 року Третій апеляційний адміністративний суд прийняв постанову, якою залишив без змін рішення суду першої інстанції (Том 1 а.с.61-67).

Таким чином, заборгованість відповідача зі сплати пені за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД становить 17837574,42 грн. (Том 2 а.с.99).

Податковим повідомленням-рішенням від 26 березня 2018 року на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 60 грн. (Том 1 а.с.27).

Податковим повідомленням-рішенням від 03 жовтня 2018 року на відповідача накладено штраф з того ж податку у сумі 221,93 грн. (Том 1 а.с.31).

Рішення податкового органу не оскаржені відповідачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку, а тому податковий борг є узгодженим відповідно до приписів статті 56 Податкового кодексу України.

08 лютого 2019 року та 10 лютого 2020 року ФОП ОСОБА_1 подав декларації про майновий стан і доходи за 2018 та 2019 роки, визначивши грошові зобов`язання з військового збору у загальній сумі 1049,04 грн. (Том 1 а.с.18-21).

Водночас ФОП ОСОБА_1 нараховано пеню з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 54,47 грн. (Том 2 а.с.102).

Таким чином, заборгованість відповідача з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, становить 1385,44 грн. (Том 2 а.с.99).

25 листопада 2014 року податковим органом сформовано податкову вимогу на суму 87154,37 грн., котра одержана відповідачем 27 числа того ж місяця і року (Том 1 а.с.60).

Встановивши підстави виникнення податкової заборгованості, її розмір, а також прийнявши до уваги вжиті податковим органом заходи щодо погашення податкової заборгованості (направлення податкової вимоги), суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, в частині стягнення вказаної заборгованості.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Стосовно стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок несплати відповідачем грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом в податковому повідомленні-рішенні від 20 лютого 2019 року №.

Так, вказаним ППР нараховано пеню за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД у сумі 17837574,42 грн.

Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

У спірному випадку відповідачем ППР № було оскаржено в судовому порядку та після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (17 червня 2020 року), яке набирає законної сили з дати прийняття, грошове зобов`язання, визначене цим ППР, набуло статусу узгодженого.

Таким чином, на час ухвалення судом першої інстанції рішення у цій справі, грошове зобов`язання, визначене ППР №, було узгодженим.

Той факт, що в березні 2021 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому знову просив визнати протиправним та скасувати ППР №, не може змінити статус грошового зобов`язання, яке визначене вказаним ППР та яке вже було узгоджено в судовому порядку.

При цьому, судом апеляційної інстанції, під час розгляду справи, було враховано, що ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі №340/807/21, яку залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2021 року, відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом про оскарження ППР від 20 лютого 2019 року №. У свою чергу, постановою від 08 лютого 2022 року Верховним Судом зазначені судові рішення скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження. Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 травня 2022 року було відкрито провадження у справі, натомість, ухвалою цього ж суду від 25 січня 2023 року було закрито провадження у справі.. Вказане судове рішення оскаржено в апеляційному порядку.

З цих підстав судом апеляційної інстанції було зупинено провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №340/807/21.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 31.10.2023 у справі №340/807/21 ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року залишено без змін.

Таким чином, і на час розгляду справи судом апеляційної інстанції податкове повідомлення-рішення № не було скасовано в судовому порядку.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача податкової заборгованості, яка виникла внаслідок несплати відповідачем грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом в податковому повідомленні-рішенні від 20 лютого 2019 року №.

Стосовно податкової заборгованості з військового збору, військового збору за результатами річного декларування, то наявність вказаної заборгованості податковим органом доведена належними та допустимими доказами, зокрема, довідкою про наявність податкового боргу, індивідуальною карткою платника податку, а підстави її виникнення встановлені судом, про що зазначено вище.

У відповідності із п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Отже, наявність у платника податку податкової заборгованості є підставою для звернення контролюючим органом із позовом до суду про стягнення такої заборгованості.

Таким чином, встановивши наявність у відповідача податкового боргу, який у добровільному порядку останнім не сплачується, прийнявши до уваги заходи, які вживалися податковим органом щодо погашення податкового боргу (направлення податкової вимоги), та врахувавши повноваження податкового органу, які визначено п.95.1 - 95.3 ст.95 ПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтовано висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст..ст.316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року по справі №340/3539/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частини проголошено 18.06.2024

Повне судове рішення складено 19.06.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк