Справа № 280/2320/19
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2024 року м. Дніпросправа № 280/2320/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Личкатої Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року (суддя Семененко М.О., повний текст рішення складено 20.01.2020) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у травні 2019 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 17.04.2019: № , № , № .

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року позов задоволено повністю.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.01.2020 скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 12 березня 2024 року постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04.08.2021 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Суд касаційної інстанції погодився з висновком суду апеляційної інстанції, що сума основного боргу (тіла кредиту), анульованого кредитором за його самостійним рішенням до закінчення строку позовної давності, відповідно до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є додатковим благом, а тому підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, як і з твердженням про виконання банком свого обов`язку щодо повідомлення ОСОБА_1 про прощення (анулювання) основної суми боргу у розмірі 3 912 584,50 грн під підпис особисто, тобто дотримання умови, з якою положення підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України пов`язує обов`язок платника податків відобразити анульовану суму боргу в складі оподатковуваного доходу.

До того ж, за обставин дослідження судом першої інстанції оригіналу повідомлення про анулювання боргу позичальника ОСОБА_1 (листа від 31 серпня 2015 року № 31-1-62) й наявності в матеріалах справи засвідченої суддею його копії, а також відсутності доказів виникнення між позичальником і кредитором спору щодо достовірності такого документу, звернень до правоохоронних органів з цього приводу, в тому числі з заявою щодо підробки документів, та здійснення позивачем платежів згідно з графіком погашення кредиту після 31 серпня 2015 року, апеляційний суд обґрунтовано визнав безпідставними доводи позивача про його неповідомлення АТ «УкрСиббанк» щодо прощення (анулювання) боргу, так як такі посилання нічим не підкріплені.

Не встановили суди в ході розгляду справи й відповідних обставин, за яких слід застосовувати до спірних правовідносин правила пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.

Викладені ж у касаційній скарзі твердження в контексті наведеного не є прийнятними, не спростовують вказаного вище висновку суду апеляційної інстанції, а також не свідчать про неврахування ним правової позиції Верховного Суду щодо порядку оподатковування доходу у вигляді додаткового блага, відображеної у постановах, які згадує позивач.

Водночас, суд касаційної інстанції зауважив, що суд апеляційної інстанції хоча й правильно застосував наведені положення ПК України у відповідності до їх змісту, проте, відмовляючи в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, залишив поза увагою, що висновок контролюючого органу в акті перевірки про заниження позивачем грошових зобов`язань зі сплати ПДФО та військового збору ґрунтувався на відомостях ЦБ ДРФО про отримання ним у III кварталі 2015 року доходу у вигляді додаткового блага в іншій, ніж 3 912 584,50 грн сумі, а саме в розмірі 4 121 239,80 грн. Відтак, на ці обставини доречно вказує позивач у касаційній скарзі.

Як наслідок, у ході апеляційного провадження в порушення вимог КАС України не перевірено правильності здійсненого Управлінням обрахунку розміру грошових зобов`язань позивача зі сплати ПДФО та військового збору по відношенню до повідомленої АТ «УкрСиббанк» суми прощеного (анульованого) основного боргу (тіла кредиту) у 3 912 584,50 грн та ставок податку (збору), які діяли на момент виникнення спірних відносин, а також застосованого відсотку штрафних (фінансових) санкцій, враховуючи, при цьому, наявність в матеріалах справи розрахунків до акту перевірки з різними показниками (т. 1 а.с. 17, 19; т. 2 а.с. 109, 110), які залишено без відповідної оцінки та дослідження. Тобто апеляційний суд передчасно вказав на правомірність визначеного оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями обсягу податкового обов`язку позивача зі сплати ПДФО та військового збору (з урахуванням штрафних санкцій).

При цьому, суд апеляційної інстанції не вважає слушними доводи представника позивача, що прощення боргу відбулося внаслідок зміни валюти кредиту, адже належних доказів укладання додаткової угоди щодо зміни таких умов основного договору, позивачем до суду не надано.

Відтак, при повторному розгляді справи не підлягають перевірці обставини щодо наявності у позивача обов`язку зі сплати нарахованих податковим органом грошових зобов`язань, перевірці підлягає виключно правильність здійсненого відповідачем обрахунку їх розміру.

В контексті цього суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з податковим повідомленням-рішенням № позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 77 261,83 грн, в тому числі за основним платежем 61 809,46 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 15 452,37 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення № позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 1 029 396,45 грн, в тому числі за основним платежем 823 517,16 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 205 879,29 грн.

Податковим повідомлення-рішенням № до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України в сумі 170,00 грн.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що спірні податкові-повідомлення рішення прийняті на підставі Акту перевірки від 07.03.20219 № 109/08-01-13-05/, виходячи з суми прощеного боргу 4 121 239,80 грн на підставі даних ЦБ ДРФО.

В свою чергу, матеріали справи містять копію повідомлення АТ «УкрСиббанк», відповідно до якого сума прощеного (анульованого) основного боргу (тіла кредиту) становить 3 912 584,50 грн.

Під час розгляду справи відповідач не надав належні пояснення щодо підстав нарахування грошових зобов`язань ОСОБА_1 на підставі даних ЦБ ДРФО, а не повідомлення АТ «УкрСиббанк» про суму прощеного (анульованого) основного боргу (тіла кредиту).

З огляду на те, що саме на підставі повідомлення банку про суму прощеного (анульованого) основного боргу (тіла кредиту) у позивача виник обов`язок відобразити анульовану суму боргу в складі оподатковуваного доходу, суд доходить висновку, що саме з цієї суми податковий орган мав виходити під час обрахування податкових зобов`язань ОСОБА_1 .

На вимогу суду апеляційної інстанції відповідач надав розрахунок податкових повідомлень-рішень від 17.04.2019: № , № , № , виходячи з суми прощеного боргу 3 912 584,50 грн, зазначеного в повідомленні АТ «УкрСиббанк».

Згідно з таким розрахунком: ППР № включає основне зобов`язання 781 786,10 грн, штрафні санкції 195 446,53 грн; ППР № включає основне зобов`язання 58 679,63 грн, штрафні санкції 14 669,91 грн; ППР № включає суму штрафу 170,00 грн.

Неправильність математичного обрахунку, виходячи з суми 3 912 584,50 грн, судом апеляційної інстанції не встановлена.

Відтак, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що саме вищезазначені суми грошових зобов`язань є належними до нарахування ОСОБА_1 відповідно до податкових повідомлень-рішень від 17.04.2019: № , № , № .

В іншій частині оскаржувані податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року в адміністративній справі № 280/2320/19 скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17.04.2019 в частині суми грошового зобов`язання за платежем «військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» в розмірі 3 912,29 грн, у тому числі за основним платежем 3 129,83 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 782,46 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17.04.2019 в частині суми грошового зобов`язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» в розмірі 52 163,82 грн, у тому числі за основним платежем 41 731,06 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 10 432,76 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_1 в іншій частині відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області сплачений судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 486 (чотириста вісімдесят шість) грн 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили з 18 червня 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 18 червня 2024 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров