Справа № 160/15645/24
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
17.06.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить:
- визнати Рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову у наданні ОСОБА_1 (РНОКГШ НОМЕР_1 ) відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, що оформлене Протоколом Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.06.2024 р. №03 - протиправним та скасувати його;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати ОСОБА_1 (РПОКПП НОМЕР_1 ) відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 24 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до зняття судимості, але не раніше, ніж до закінчення іспитового строку, тобто до 07.07.2026 р.
Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просить:
- заборонити ІНФОРМАЦІЯ_3 вчиняти дії, пов`язані з мобілізацією ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), до набрання законної сили рішення у цій справі.
В обґрунтування заяви позивач зазначає, що він є особою, що засуджена до п`яти років позбавлення волі за ч. 1 от. 114-1 КК України, що відноситься до злочинів проти основ національної безпеки України, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки. У зв`язку з чим вказаним вироком суду для нього встановлені певні зобов`язання, у разі порушення яких він буде притягнутий до реального відбуття покарання шляхом позбавлення волі строком на 5 років. Наразі позивач перебуває на обліку в органі з питань пробації, куди позивач має періодично з`являтися на виконання обов`язків, встановлених вироком суду від 07.06.2023 р. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до настання значних негативних наслідків для позивача, а саме: існує загроза, що в разі мобілізації позивачем буде порушено обов`язки, встановлені вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області 07.06.2023 року, зокрема періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Позивач зазначає, що на його думку, він має право на відстрочку від мобілізації п. 24 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»: 1. Не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:… 24) інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законом випадках». Цей випадок передбачений абз. 4 п. 4 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16 травня 2024року №560 (далі - Постанова №560): «4. На військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані: ...засуджені особи, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, крім тих, які засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи проходять військову службу виключно у відповідних спеціалізованих підрозділах військових частин.» - позивач не підлягає мобілізації взагалі. Проте, представниками відповідача незаконно вручена позивачу повістка на відправку у військову частину, згідно якої його зобов`язано прибути 14.06.2024 на 08:00 год., за адресою: АДРЕСА_1 ) для відправлення у військову частину у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації. Отже, на думку позивача, в даному випадку, без вжиття заходів забезпечення позову мобілізаційні заходи щодо нього, будуть завершені, що може спричинити негативні наслідки.
Дослідивши подану позивачем заяву та доводи, наведені в ній, судом встановлено наступне.
Відповідно до частини 1 - 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з приписами статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта.
Отже, забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.
В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.
Отже, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.
Посилання на те, що через порушення прав ОСОБА_1 , якщо заявника буде призвано на військову службу під час мобілізації, в особливий період, він набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію права на відстрочку, а також унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, оскільки надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим, не свідчить про конкретні негативні наслідки невідворотного характеру, які можуть спричинити порушення його прав в такій мірі, що для їх відновлення необхідно було б докласти значних зусиль, або захист цих прав був би неможливий без вжиття судом заходів забезпечення позову.
Посилання заявника на випадок можливого настання негативних наслідків чи порушення прав в майбутньому не може визнаватись достатнім для вжиття заходів забезпечення позову.
Сама лише незгода позивача із рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання таких протиправним ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.
Факт протиправності рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову ОСОБА_1 за мобілізацією, а також факт наявності порушення прав останнього, потребують доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів під час розгляду справи.
Судження позивача мають суб`єктивний характер та обумовлені його процесуальним становищем зацікавленої сторони.
У ході розгляду поданої заяви судом не виявлено фактів існування, на час прийняття даної ухвали, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Дослідивши вказані обставини, суд встановив, що такі заходи забезпечення позову, про які просить заявник є неспівмірними. Окрім того, суд наголошує на тому, що порушене право заявника буде відновлене з моменту його порушення, якщо таке буде судом встановлено при розгляді справи по суті.
За таких обставин, враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні докази про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів заявника без вжиття таких заходів, суд дійшов до висновку, що заява заявника про забезпечення позову є необґрунтованою, у зв`язку з чим, не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241, 243, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна