Справа № 520/3175/24
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 р. Справа № 520/3175/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2024, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., м. Харків, повний текст складено 11.04.24 у справі №520/3175/24

за позовом ОСОБА_1

до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області , Височанського селищного голови Мороза Олександра Васильовича

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 року задоволено позов ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 ) до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, Височанського селищного голови ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправною бездіяльність Височанського селищного голови ОСОБА_2 щодо не включення до порядку денного пленарного засідання сесії Височанської селищної ради Харківської області VIII скликання, яка відбулась 18.12.2023 року , «ПОРЯДОК підготовки проєктів рішень на сесії Височанської селищної ради та оформлення рішень Височанської селищної ради», яка була подана депутатом ОСОБА_1 24 листопада 2023 року в своєму депутатському зверненні.

Зобов`язано Височанського селищного голову ОСОБА_2 включити до порядку денного наступного пленарного засідання сесії селищної ради VIII скликання питання розгляду «ПОРЯДОК підготовки проєктів рішень на сесії Височанської селищної ради та оформлення рішень Височанської селищної ради», яке було подане депутатом ОСОБА_1 24 листопада 2023 року в своєму депутатському зверненні.

Визнано протиправною бездіяльність Височанської селищної ради Харківської області VIII скликання щодо не розгляду питання про затвердження «ПОРЯДОК підготовки проєктів рішень на сесії Височанської селищної ради та оформлення рішень Височанської селищної ради», подане депутатом ОСОБА_1 24 листопада 2023 року в своєму депутатському зверненні.

Зобов`язано Височанську селищну раду Харківської області VIII скликання на найближчому пленарному засіданні розглянути по суті «ПОРЯДОК підготовки проєктів рішень на сесії Височанської селищної ради та оформлення рішень Височанської селищної ради», яке буле подане депутатом ОСОБА_1 в депутатському зверненні від 24 листопада 2023 року, за результатами розгляду прийняти відповідно рішення.

Зобов`язано Височанську селищну раду Харківської області надати повну та достовірну відповідь по суті на депутатське звернення ОСОБА_1 від 24 листопада 2023 року з питань розгляду «ПОРЯДОК підготовки проєктів рішень на сесії Височанської селищної ради та оформлення рішень Височанської селищної ради».

Вказане рішення суду першої інстанції набрало законної сили 07.05.2024 року.

10.04.2024 до Харківського окружного адміністративного суду за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просив суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Височанської селищної ради Харківської області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000, 00 грн., до вказаної заяви було додано відповідні документи (докази) на його підтвердження.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що в розумінні ч.7 ст.139 КАС України, відповідну заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу було зроблено позивачем у поданій до суду першої інстанції відповіді на відзив (в порядку ст.163 КАС України), з відповідними додатками, який був направлений ним за допомогою системи "Електронний суд" 01.03.2024.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2024 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

ОСОБА_1 , не погодившись з вищевказаним додатковим рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2024 у справі №520/3175/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Височанської селищної ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 6000 грн.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що не погоджується з додатковим рішенням суду першої інстанції, вважає його необґрунтованим, невмотивованим та винесеним без урахування судової практики, що склалася на даний час в цій категорії справ, а, отже, є таким, що прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню. Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано в оскаржуваному судовому рішенні висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені в постановах Верховного Суду від 21.01.2021 у справі №280/2635/20 та від 26.06.2019 у справі №813/481/1. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Учасники справи не скористалися правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України.

Справа розглянута судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржуване додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки матеріали справи не містять належних доказів здійснених позивачем витрат, необхідних для надання правничої допомоги, то також відсутні підстави для відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу такої сторони.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно частини першої та третьої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя №R(81)7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Згідно з ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Приписами п. 4 ч.1 ст.1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі по тексту - Закон №5076-VI) передбачено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 Закону №5076-VI визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до п.п. 6, 9 ч.1 ст.1 Закону №5076-VI інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст.30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом часу.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 300/941/19 та від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19.

Так, на підтвердження витрат понесених на професійну правничу допомогу позивачем до матеріалів справи було надано наступні документи (докази):

- копія договору №16/01/24 про надання правничої допомоги від 30.01.2024

- копія ордеру АН №1345024 від 30.01.2024 року;

- копія рахунку для сплати правничої допомоги адвоката від 28.02.2024 року;

- копія детального опису виконаних робіт адвокатом та здійснених ним витрат часу для надання правничої допомоги від 28.02.2024 року;

- копія свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю.

Згідно договору №16/01/24 про надання правничої допомоги від 30.01.2024 вказаний договір був укладений між адвокатом Голубовим С.Г. та Міщенком В.М.

Згідно п.5.1 вказаного договору визначення розміру оплати праці (гонорару) адвоката проводиться за попередньою домовленістю з громадянином ОСОБА_1 у фіксованому розмірі, яка дорівнює 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп. без ПДВ, що підлягатиме стягненню за рішенням суду на користь клієнта з відповідача за рахунок його асигнувань.

Відповідно до п.5.2 цього ж договору оплата правової допомоги адвоката в обумовленому розмірі, здійснюється клієнтом на підставі виставлених адвокатом рахунків у визначені в таких рахунках строки. Складання актів прийому-передачі правової допомоги (виконаних робіт) сторонами не здійснюється.

Згідно рахунку для сплати правничої допомоги від 28.02.2024 на виконання умов договору №16/01/24 про надання правничої допомоги від 30.01.2024 адвокат Голубов С.Г. надає ОСОБА_1 рахунок витрат на правничу допомогу адвоката. Запропоновано сплатити в зручний спосіб 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп. на виконання умов договору про надання правничої допомоги від 30.01.2024 року протягом тридцяти днів з часу набуття чинності рішення суду по справі №520/3175/24. Надано реквізити рахунку для сплати: Рахунок отримувача: НОМЕР_1 , назва банку: АТ «КРЕДІ АГРИКОЛЬ БАНК».

Відповідно до детального опису виконаних робіт адвокатом та здійснених ним витрат часу для надання правничої допомоги від 28.02.2024 адвокат Голубов С.Г. надає ОСОБА_1 детальний опис робіт наданої правничої допомоги: 1) попереднє вивчення матеріалів, формування позиції та консультування, 1,5 год.; 2) опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, та вивчення судової практики, 2 год.; 3) підготовка та складання позовної заяви про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії до Харківського окружного адміністративного суду, 3 год.; 4) ознайомлення з відзивом на позов, підготовка та складання відповіді на відзив відповідача по справі №520/3175/24, 1.5 год. Загальна вартість складає 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп. Загальний час роботи адвоката складає 8 (вісім) годин.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону №5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на умови договору №16/01/24 про надання правничої допомоги від 30.01.2024, враховуючи складення і підписання адвокатом Голубовим С.Г. документів від імені позивача та в інтересах останнього, витрати позивача на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції є підтвердженими матеріалами даної справи.

У даній справі розмір гонорару адвоката (6000 (шість тисяч) грн. 00 коп.) встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, а отже є визначеним.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній в постановах від 28.12.2020 у справі №640/18402/19, від 10.11.2022 року у справі №640/24023/21.

Згідно з ч.ч.6,7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, з матеріалів справи встановлено, що відповідачем в розумінні наведеної вище норми ст.134 КАС України, не було подано відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Велика Палата Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Тобто, суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 02.10.2019 року (справа №815/1479/18), від 15.07.2020 року (справа №640/10548/19), від 21.01.2021 року (справа №280/2635/20).

Також, колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд неодноразово викладав позицію про те, що можуть бути відшкодовані судові витрати на професійну правову допомогу після розгляду справи судом та подання відповідних доказів у строки, встановлені процесуальним законодавством.

У постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №813/481/18 зроблено такий висновок: "Зважаючи на положення частини сьомої статті 139 КАС України, суд касаційної інстанції констатує помилковість посилання суду апеляційної інстанції у якості аргументу для відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення на відсутність документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, адже у пункті 2 вищенаведеного додатку від 11 лютого 2019 року до договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року №01/2019-02 сторони узгодили, що клієнт (позивач) зобов`язаний сплатити гонорар протягом шести місяців після ухвалення судом апеляційної інстанції рішення по суті.".

Крім того, згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 21.01.2021 у справі №280/2635/20, КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відтак, висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному додатковому рішенні суду першої інстанції, з посиланням на приписи ч.4 ст.134 КАС України, про те, що оскільки матеріали справи не містять належних доказів здійснених позивачем витрат, необхідних для надання правничої допомоги, то відсутні підстави для відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу такої сторони, є необґрунтованими та такими, що суперечать наведеному вище, у т.ч. правовим позиціям Верховного Суду, викладених в його постановах, на які посилається суд вище та які в силу ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковими для врахування у даній справі.

Підсумовуючи наведене вище, а також враховуючи те, що вимоги позивача згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 року задоволено у повному обсязі, колегія суддів приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Височанської селищної ради Харківського району Харківської області витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

Згідно зі ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписами ст.317 КАС України визначено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, а відтак скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а оскаржуване додаткове рішення скасуванню з прийняттям постанови про задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Височанської селищної ради Харківського району Харківської області витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 311, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.04.2024 у справі №520/3175/24 скасувати.

Прийняти постанову, якою задовольнити заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Височанської селищної ради Харківського району Харківської області витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський