Справа № 320/35/24
Суддя: Заїка Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/35/24 Суддя (судді) першої інстанції: Балаклицький А. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Заїки М.М.,

суддів - Голяшкіна О.В., Шведа Е.Ю.,

при секретарі - Малій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Київської митниці на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СХІД ЛАЙН» до Київської митниці про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СХІД ЛАЙН» (далі - ТОВ «СХІД ЛАЙН») звернулося до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Київській митниці Державної митної служби України (та будь-яким іншим особам) в будь-який спосіб розпоряджатись (вчиняти будь-які дії з майном) майном, яке тимчасово вилучено за протоколами про тимчасове вилучення майна у справах про порушення митних правил №3329/10000/21 від 24.09.2021 року; №3155/10000/21 від 15.09.2021 року; №3174/10000/21 від 16.09.2021 року; №3230/10000/21 від 20.09.2021 року; №3259/10000/21 від 22.09.2021 року; №3260/10000/21 від 22.09.2021 року; №3304/10000/21 від 23.09.2021 року; №3511/10000/21 від 30.09.2021 року; №3154/10000/21 від 15.09.2021 року; №3512/10000/21 від 30.09.2021 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 задоволено вказану заяву ТОВ «СХІД ЛАЙН».

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку очевидними є ознаки протиправності дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Вжиття заходів забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами та не зумовить фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі. У зв`язку із несвоєчасним повідомленням митним органом ТОВ «СХІД ЛАЙН» про закінчення терміну зберігання вилучених товарів, існує реальна ймовірність вчинення дій Київською митницею щодо реалізації вказаного майна заявника. Крім того, заявником вчинялися дії щодо повернення вилученого товару.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Київська митниця подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 скасувати, ухвалити нове рішення у справі, яким заяву ТОВ «СХІД ЛАЙН» про забезпечення позову залишити без задоволення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що після набрання законної сили рішеннями про закриття проваджень про порушення митних правил щодо керівника ТОВ «СХІД ЛАЙН», у ході яких були вилучені товари за відповідними протоколами, до митного органу звертався виключно адвокат ТОВ «СХІД ЛАЙН» із заявою від 14.09.2023 щодо повернення тимчасово вилученого майна.

Відповідь на вказану заяву надано листом Київської митниці від 25.09.2023, у якому повідомлено, що відповідно до статті 242 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI (далі - МК України) товари, що зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Однак, жодних дій з метою завершення митного оформлення та отримання товарів зі складів митниці відповідно до ст. 242 МК України ТОВ «СХІД ЛАЙН» не вчинено, незважаючи на те, що строк зберігання таких товарів становить 90 днів з дати набрання законної сили судовим рішенням, а перше з відповідних рішень набрало законної сили ще 17.11.2022.

28.03.2024 митниця вдруге зверталась до ТОВ «СХІД ЛАЙН» з інформаційними листами щодо завершення митних формальностей та отримання товарів зі складів митниці у зв`язку із закінченням строків зберігання таких товарів.

Київська митниця також зазначає, що порушення терміну повідомлення про закінчення строку зберігання не впливає на свідоме бажання заявника не звертатись до митниці про оформлення спірних товарів та сплати відповідних платежів та не тягне за собою скасування такого обов`язку.

Шостим апеляційним адміністративним судом ухвалою від 14.05.2024 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

ТОВ «СХІД ЛАЙН» подано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому вказано на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. ТОВ «СХІД ЛАЙН» зауважує, що скаржником наведено аргументи по суті спору, однак митний орган не зазначає порушень вимог ст. ст. 151-154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якими врегульовано порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову.

Заявник наголосив, що не відповідають дійсності та є неправдивими доводи Київської митниці про відсутність активних дій з боку ТОВ «СХІД ЛАЙН», які б були спрямовані на повернення тимчасово вилученого товару.

Листи митного органу про закінчення терміну зберігання товару 01.04.2024 та набуття права розпоряджатись вилученим у ТОВ «СХІД ЛАЙН» майном отримані 08.04.2024.

Разом з тим до 08.04.2024 ТОВ «СХІД ЛАЙН» неодноразово зверталось до Київської митниці з метою митного оформлення тимчасово вилученого товару.

26.03.2024 ТОВ «СХІД ЛАЙН» вчергове звернулось до Київської митниці з документами для митного оформлення тимчасово вилученого товару.

Лише 08.04.2024 Митниця відмовила у прийняття митної декларації, та повідомила про можливість оскарження такого рішення в судовому порядку.

Таким чином, відповідач відмовив у прийнятті митної декларації, вже після того як начебто закінчився термін зберігання тимчасово вилученого товару. При цьому, декларація була подана до закінчення терміну зберігання товару, який вказаний у листах відповідача.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2024 справу призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2024 задоволено заява представника ТОВ «СХІД ЛАЙН» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні апелянт доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд вимоги останньої задовольнити повністю.

Представник ТОВ «СХІД ЛАЙН» наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, Київською митницею Держмитслужби відносно керівниці ТОВ «СХІД ЛАЙН» громадянки Китаю Ань І складено протоколи про порушення митних правил за частиною 1 статті 483 МК України №3329/10000/21 від 24.09.2021 року; №3155/10000/21 від 15.09.2021 року; №3174/10000/21 від 16.09.2021 року; №3230/10000/21 від 20.09.2021 року; №3259/10000/21 від 22.09.2021 року; №3260/10000/21 від 22.09.2021 року; №3304/10000/21 від 23.09.2021 року; №3511/10000/21 від 30.09.2021 року; №3154/10000/21 від 15.09.2021 року; №3512/10000/21 від 30.09.2021 року.

Вказані протоколи скеровано до Солом`янського районного суду міста Києва для розгляду та вирішення питання про притягнення керівниці ТОВ «Схід Лайн» до адміністративної відповідальності та конфіскації тимчасово вилученого майна.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/2498/22 від 17.06.2022 Ань І визнано винною у вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України за протоколом №3329/10000/21 від 24.09.2021 року. Проте, постановою Київського апеляційного суду від 17.11.2022 постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 17.06.2022 скасовано. Встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а тимчасово вилучений товар вирішено повернути.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва по справі №760/4224/22 від 16.12.2022 року, яку залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 17.02.2023 року, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно громадянки ОСОБА_1 (протокол про порушення митних правил №3155/10000/21 від 15.09.2021 року). Вирішено повернути тимчасово вилучені товари.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва по справі №760/4222/22 від 16.12.2022 року, яку залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 17.02.2023 року, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення з відносно громадянки ОСОБА_1 (протокол про порушення митних правил №3174/10000/21 від 15.09.2021 року). Вирішено повернути тимчасово вилучені товари.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва по справі №760/4221/22 від 16.12.2022 року, яку залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 31.01.2023 року, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно громадянки ОСОБА_1 (протокол про порушення митних правил №3230/10000/21 від 20.09.2021 року). Вирішено повернути тимчасово вилучені товари.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва по справі №760/4221/22 від 16.12.2022 року, яку залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 31.01.2023 року, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно громадянки ОСОБА_1 (протокол про порушення митних правил №3230/10000/21 від 20.09.2021 року). Вирішено повернути тимчасово вилучені товари.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва по справі №760/4219/22 від 16.12.2022 року, яку залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 01.02.2023 року, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за відносно громадянки ОСОБА_1 (протокол про порушення митних правил №3259/10000/21 від 22.09.2021 року). Вирішено повернути тимчасово вилучені товари.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва по справі №760/4227/22 від 16.12.2022 року, яку залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 13.02.2023 року, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно громадянки ОСОБА_1 (протокол про порушення митних правил №3304/10000/21 від 23.09.2021 року). Вирішено повернути тимчасово вилучені товари.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва по справі №760/4220/22 від 16.12.2022 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно громадянки ОСОБА_1 (протокол про порушення митних правил №3511/10000/21 від 30.09.2021 року). Вирішено повернути тимчасово вилучені товари.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва по справі №760/4225/22 від 16.12.2022 року, яку залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 17.02.2023 року, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за відносно громадянки ОСОБА_1 (протокол про порушення митних правил №3154/10000/21 від 15.09.2021 року). Вирішено повернути тимчасово вилучені товари.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва по справі №760/4218/22 від 16.12.2022 року, яку залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 13.02.2023 року, закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно громадянки ОСОБА_1 (протокол про порушення митних правил №3512/10000/21 від 30.09.2021 року). Вирішено повернути тимчасово вилучені товари.

14.09.2023 ТОВ «СХІД ЛАЙН» звернулось до Київської митниці Держмитслужби із заявою, в якій просило здійснити дії, щодо повернення тимчасово вилученого майн, яке вилучено на підставі протоколів про тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів і документів у справах про порушення митних правил, які вказані раніше.

25.09.2023 Київська митниця Державної митної служби листом №7.8-5/7.8-21-03/8.19/17358 від 25.09.2023 повідомлено ТОВ «СХІД ЛАЙН», що для отримання тимчасово вилученого товару зі складу митниці, після проведення митного оформлення, пропонується звернутись до відділу організації роботи з вилученим майном. Також повідомлено, що відповідно до статті 242 МК України товари, що зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Листами від 27.03.2024 №7.8-5/21-03/13/5410, від 28.03.2024 №7.8-5/21-03/13/5461, №7.8-5/21-03/13/5451, №7.1-5/21-03/13/5469, №7.8-5/21-03/13/5463, №7.8-5/21-03/13/5464, №7.8-5/21-03/5453, №7.8-5/21-03/13/5472, №7.8-5/21-03/13/5452, №7.8-5/21-03/13/5459 Київська митниця повідомила ТОВ «СХІД ЛАЙН» про те, що термін зберігання товарів закінчується 01.04.2024. Також, Київською митницею у листах зазначено, що у випадку, якщо власник або уповноважена особа не звернулись до закінчення терміну зберігання про повернення майно, таке майно переходить у розпорядження Київської митниці

Вказані листи отримані ТОВ «СХІД ЛАЙН» - 08.04.2024.

Встановлено, що ТОВ «СХІД ЛАЙН» подало до Київського окружного адміністративного суду адміністративний позов, у якому просить:

- визнати протиправними дії Київської митниці Державної митної служби України (Код ), що проявились у не повідомленні ТОВ «СХІД ЛАЙН» про закінчення строку зберігання за 15 днів до закінчення строку зберігання;

- визнати протиправною бездіяльність Київської митниці Державної митної служби України (Код ), яка проявилась у неповерненні вилученого у ТОВ «СХІД ЛАЙН» товару в межах протоколів про порушення митних правил: №3329/10000/21 від 24.09.2021 року; №3155/10000/21 від 15.09.2021 року; №3174/10000/21 від 16.09.2021 року; №3230/10000/21 від 20.09.2021 року; №3259/10000/21 від 22.09.2021 року; №3260/10000/21 від 22.09.2021 року; №3304/10000/21 від 23.09.2021 року; №3511/10000/21 від 30.09.2021 року; №3154/10000/21 від 15.09.2021 року; №3512/10000/21 від 30.09.2021 року;

- зобов`язати Київську митницю Державної митної служби України (Код ) повернути ТОВ «СХІД ЛАЙН» тимчасово вилучений у межах протоколів про порушення митних правил: №3329/10000/21 від 24.09.2021 року; №3155/10000/21 від 15.09.2021 року; №3174/10000/21 від 16.09.2021 року; №3230/10000/21 від 20.09.2021 року; №3259/10000/21 від 22.09.2021 року; №3260/10000/21 від 22.09.2021 року; №3304/10000/21 від 23.09.2021 року; №3511/10000/21 від 30.09.2021 року; №3154/10000/21 від 15.09.2021 року; №3512/10000/21 від 30.09.2021 року товар.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.05.2024 у справі №320/18244/24 вказану позовну заяву залишено без руху.

До подання зазначеної позовної заяви ТОВ «СХІД ЛАЙН» подало вказану заяву про забезпечення позову, оскільки вважає, що про закінчення терміну зберігання вилученого товару та про його сплив заявника не повідомлено вчасно, тому Київською митницею можуть вчинятися дії щодо його реалізації, що прямо впливає на право власності на товар. Таким чином, ТОВ «СХІД ЛАЙН» зазначає, що змушене звернутися із заявою про забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду і ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, а також ознаки протиправності дій і бездіяльності митниці та порушення прав заявника ТОВ «СХІД ЛАЙН» такими діями і бездіяльністю є очевидними.

Задовольняючи вказану заяву, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку очевидними є ознаки протиправності дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Вжиття заходів забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами та не зумовить фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із частинами першою, другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зокрема, зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за умови існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до статті 150 КАС зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є безумовними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Сам собою факт прийняття відповідачем рішень, які стосуються прав та інтересів позивача та обмежують його діяльність, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 13.05.2021 у справі № 420/2719/20, від 23.09.2021 у справі № 420/11076/20 та від 01.06.2022 у справі № 580/5656/21, від 14.03.2024 у справі № 540/7262/21 та у справі № ЗПП/320/99/23.

Відповідно до частини 1 статті 201 МК України товари з моменту пред`явлення їх митному органу до поміщення їх у відповідний митний режим можуть перебувати на тимчасовому зберіганні під митним контролем. Тимчасове зберігання товарів під митним контролем здійснюється на складах тимчасового зберігання.

Згідно із частиною 1 статті 239 МК України під складами митних органів розуміються складські приміщення, резервуари, криті та відкриті майданчики, холодильні чи морозильні камери, які належать митним органам або використовуються ними і спеціально обладнані для зберігання товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

За змістом пункту 6 частини 5 статті 238 МК України на складах органів доходів і зборів можуть зберігатися, зокрема, товари, транспортні засоби комерційного призначення, вилучені відповідно до статті 511 цього Кодексу.

В свою чергу частиною 1 статті 511 МК України передбачено, що товари - безпосередні предмети порушення митних правил та відповідні документи, необхідні як докази у справі про порушення митних правил, можуть тимчасово вилучатися. Документи, які перебувають в електронному вигляді, вилучаються разом з відповідними носіями.

Відповідно до частини 6 статті 239 МК України витрати органів доходів і зборів на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пунктах 1-5 частини першої та у частині 5 статті 238 цього Кодексу, відшкодовуються власниками цих товарів, транспортних засобів або уповноваженими ними особами. При цьому відшкодування витрат на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 6 частини 5 статті 238 цього Кодексу, здійснюється з урахуванням положень частини третьої статті 243 та частини 3 статті 541 цього Кодексу. Розмір суми, що підлягає відшкодуванню, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і розраховується в порядку, передбаченому для визначення собівартості платних послуг.

Згідно із статтею 242 МК України товари, що зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Відповідно до частини 3 статті 243 МК України, якщо за рішенням суду по справі до особи, яка вчинила порушення митних правил, не буде застосовано стягнення у вигляді конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, або провадження у справі про порушення митних правил буде припинено, ці товари, транспортні засоби можуть бути видані власникові або уповноваженій ним особі лише після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися. При цьому у разі припинення провадження у справі про порушення митних правил за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення витрати митного органу на зберігання зазначених вище товарів, транспортних засобів власником цих товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою не відшкодовуються.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 243 МК України, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що зберігаються на складах митних органів, за якими власник або уповноважена ним особа не звернулися до закінчення строків зберігання, встановлених цим Кодексом, підлягають реалізації, а у випадках, передбачених законодавством, - безоплатній передачі у володіння і користування або переробці, утилізації чи знищенню, про що відповідний митний орган повідомляє власника зазначених товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноважену ним особу не пізніш як за 15 днів до закінчення строків зберігання.

Колегія суддів, не надаючи правової оцінки позовним вимогам, які заявлено ТОВ «СХІД ЛАЙН», зазначає, що однією із таких позовних вимог є визнання протиправним дій Київської митниці Державної митної служби України, що проявились у неповідомленні ТОВ «СХІД ЛАЙН» про закінчення строку зберігання за 15 днів до закінчення строку зберігання.

З матеріалів справи встановлено та не заперечується митним органом, що Київською митницею не виконано вимог, адже відповідні повідомлення були викладені у листах від 27.03.2024 та від 28.03.2024, у яких повідомлено, що термін зберігання товарів закінчується 01.04.2024. Тобто, вказані повідомлення надіслано з порушенням вказаного 15-денного строку.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку очевидними є ознаки протиправності бездіяльності суб`єкта владних повноважень у частині невиконання вимог частини 1 статті 243 МК України.

Щодо доводів ТОВ «СХІД ЛАЙН» та висновку суду першої інстанції про те, що існує реальна ймовірність вчинення дій Київською митницею щодо реалізації вказаного майна заявника, колегія звертає увагу на наступне.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 244 МК України якщо товари - безпосередні предмети порушення митних правил, які швидко псуються або мають обмежений строк зберігання, реалізуються до винесення судом рішення по справі про порушення митних правил, усі кошти, одержані від їх реалізації, вилучаються для забезпечення відповідно до цього Кодексу стягнення вартості цих товарів у разі їх конфіскації.

Якщо за рішенням суду по справі до особи, яка вчинила порушення митних правил, не буде застосовано стягнення у вигляді конфіскації товарів, зазначених у частині другій цієї статті, або провадження у справі про порушення митних правил буде припинено, кошти, одержані від реалізації зазначених товарів, зберігаються на рахунку відповідного митного органу після вирахування сум належних митних платежів. Витрати, зазначені у частині першій цієї статті, при цьому не відшкодовуються і комісійна винагорода підприємству торгівлі не виплачується.

Отже, МК України передбачено порядок захисту майнових прав власника товару у зазначеному випадку реалізації товару митним органом.

Разом з цим, у контексті спірних правовідносин застосування вказаного порядку вимагатиме вжиття позивачем додаткових заходів, що свідчить про те, що більш доцільним у даному випадку буде застосування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів враховує, що доводи апеляційної скарги загалом зводяться виключно до того, що ТОВ «СХІД ЛАЙН» не вжито заходів для митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів, відтак в діях митниці немає ознак протиправності.

Тобто, вказані доводи Київської митниці стосуються вирішення спору в частині вимог про визнання протиправної бездіяльності щодо неповернення вилученого товару та зобов`язання повернути такий товар. Оцінка вказаних доводів буде надана судом під час розгляду справи по суті, а до надання такої оцінки, доцільним є вжиття вказаних заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, постановив оскаржену ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність вжиття вказаних заходів забезпечення позову, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 48, 195, 242-244, 250, 271, 272, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Київської митниці залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає касаційному оскарженню, відповідно до статті 328 КАС України.

Головуючий суддя М.М. Заїка

Судді О.В. Голяшкін

Е.Ю. Швед