Справа № 383/703/24
Суддя: Адаменко І. М.
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 383/703/24
Номер провадження 2-а/383/7/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді Адаменко І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Зербул С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу № 383/703/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Замшу Д.Д. звернувся з вказаним адміністративним позовом посилаючись на те, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 04.06.2024 року стосовно позивача винесено постанову № 147 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП за порушення правил військового обліку. Вважає, що вказана постанова винесена з порушенням вимог закону, тому підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

До суду не надійшло заяв чи клопотань від учасників справи, також до суду не надійшов відзив від відповідачів.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Згідно змісту протоколу № 147 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.210 КУпАП, від 30.05.2024 року ОСОБА_1 , 30.05.2024 року о 15 год. 40 хв. прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 для складання адміністративного протоколу по факту несвоєчасної постановки на військовий облік, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.210 КУпАП (а.с.9).

З протоколу №147 також вбачається, що позивачу роз`яснено ст.63 Конституції України його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП та повідомлено, що розгляд його справи про адміністративне правопорушення відбудеться 09 год. 30 хв. 04.06.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , кабінет №20.

Також вказаний протокол містить пояснення ОСОБА_1 , де він пояснив, що був дуже зайнятий на праці (а.с.9 зворот).

04 червня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 винесено постанову №147 у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.2 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн, та якою встановлено, що ОСОБА_1 не стояв на військовому обліку та не отримував військово обліковий документ, чим (дослівно) порушив правила військового обліку відповідно до ст.1 ст.36 Закону України про ВО і ВС, також пункт 3.2 глави 3 Наказу МОУ №408 від 14.08.2008 року (а.с.8).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КупАП).

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За приписами ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 1 ст.210 КУпАП встановлено, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч.2 ст.210 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період -тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Норма вказаної статті є бланкетною нормою, у диспозиції якої не встановлено певних правил поведінки і при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби, визначає Закон України від 25.03.1992 року №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі по тексту - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За приписами ч.9 ст.1 Закону №2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.33 Закону №2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Так, ч.3 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», передбачає дотримання громадянами правил військового обліку.

Відповідно до п.15 Порядку №1487 військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України від 07.12.2016 року за №921.

Пунктом 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних зобов`язує останніх перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Пунктом 16, визначено, що військовий облік ведеться на підставі паспорта громадянина України та таких військово-облікових документів: для призовників - посвідчення про приписку до призовної дільниці; для військовозобов`язаних - військового квитка або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного.

Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

За змістом ст.279 КУпАП на засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З копії посвідчення про приписку до призовної дільниці судом встановлено, що призовник 1984 року народження ОСОБА_1 взятий на військовий облік 08.02.2001 року, про що зроблена відповідна відмітка (а.с.10), що у свою чергу спростовує зміст оскаржуваної постанови, про те, що він не стояв на військовому обліку.

Також, за змістом Постанови №147 від 04.06.2024 року позивач ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, передбачені ст.36 Закону України про "Про військовий обов`язок і військову службу", але за змістом вказанастаття регулює особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном, визначаються Кабінетом Міністрів України, при цьому будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 перебував чи не перебуває за кордоном метеріали справи не містять, як і не містить такої інформації протокол№147 та оскаржувана постанова.

Крім того, суд звертає увагу на чисельні процесуальні порушення, допущені при винесенні оскаржуваної постанови працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, частиною 1 ст.210 КУпАП за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто від 3400 грн до 5100 грн.

А частиною 2 ст.210 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, у вигляді штрафу в розмірі від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто від 5100 грн до 8500 грн.

При цьому, оскаржуваною Постановою №147 від 04.05.2024 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.2 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн, тобто розмір накладеного стягнення не відповідає санкції статті 210 частини другої КУпАП.

Крім того, у оскаржуваній постанові відповідачем взагалі не зазначено про повторність вчинення ОСОБА_1 протягом року правопорушення, передбачене ч.1 ст.210 КУпАП, як і не надано відповідних доказів про це.

Недотримання відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення приписів передбачених, зокрема, статтями 278, 279,280 КУпАП, свідчить про невідповідність оскаржуваної постанови вимогам закону, також відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, та з огляду на відсутність доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП та його винуватість, суд вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасування.

Відповідно до норм чинного законодавства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У свою чергу відповідач будь-яких письмових відзивів, що обґрунтовують доводи його заперечень до суду не надав.

Дослідивши подані позивачем докази в сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов до висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП не була доведена «поза розумним сумнівом».

Отже, враховуючи відсутність належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про наявність в діях позивача ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача судові витрати в розмірі 605,60грн.

Керуючись статтями 2, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 №147 від 04.06.2024 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.2 ст.210 КУпАП України скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.2 ст.210 КУпАП закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати в розмірі 605,60 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Бобринецьким РВ УМВС України в Кіровоградській області від 18.07.2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 19.06.2024 року.

Суддя І.М. Адаменко