Справа № 520/37099/23
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 р. Справа № 520/37099/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" до Харківської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Приватне акціонерне товариство "НОВИЙ СТИЛЬ", з адміністративним позовом до Харківської митниці, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA80700/2023/000432/2 від 17.08.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів №UA80700/2023/000432/2 від 17.08.2023 року є протиправним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку.

Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано сторонам до їх Електронних кабінетів в системі "Електронний суд" та ними отримано, що підтверджено довідками про доставку електронних листів.

Представником відповідача через систему "Електронний суд" подано відзив на позов з доданими документами, в якому вони заперечували проти задоволення позовних вимог зазначивши, що 17.08.2023 року до митного поста «Барабашово» Харківської митниці АТ «Новий стиль» () була подана митна декларація №UA807200/2023/010570 на товари: «Коліщата для меблів….» код , та «Арматура кріплення для меблів….» код що надійшло на адресу АТ «Новий стиль» за зовнішньоекономічним контрактом з ROLLYX s.r.o. Zelena 422 294 42 Lustenice, Чехія. У графі 43 ЕМД №23UA70U5 від 17.08.2023 Позивачем зазначено основний метод визначення митної вартості за ціною угоди, який передбачено ст.ст. 57, 58 МКУ. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Разом з ЕМД позивачем надавалися відповідні документи згідно переліку.

Проте, під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД № 23UA70U5 від 17.08.2023, спрацювали ризики, згенеровані автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (далі АСАУР) щодо можливого заниження митної вартості товарів (додаються), зокрема за кодом: 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості товарів): «Наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству. Необхідно посилити контроль правильності визначення митної вартості. Проаналізувати зазначене рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару.

17.08.2023 до спецпідрозділу митниці (відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів, митної вартості та митно-тарифного регулювання) був направлений запит № 713 щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів № 1, 2 за ЕМД № 23UA70U5 від 17.08.2023. Причиною направлення вказаного запиту є спрацювання АСАУР щодо можливого заниження митної вартості. За результатом аналізу та співставлення вказаних документів було встановлено, що задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше. Також, при аналізі наданих документів встановлено, що за ЕМД № 23UA70U5 від 17.08.2023 вказані комерційні умови поставки FCA, в той час як в експортній декларації MRN №23CZ6100002FY9T6H1 від 19.08.2023 відсутні заявлені комерційні умови поставки.

Через систему "Електронний суд" представником позивача надіслано відповідь на відзив, в якій підтримано правову позицію, викладену у позовній заяві.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне акціонерне товариство "НОВИЙ СТИЛЬ" (шосе Григорівське, буд. 88, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61020, ) зареєстроване в якості юридичної особи.

Так, між ПрАТ "НОВИЙ СТИЛЬ" (Покупець) та між ROLLYX s.r.o. Lustenice, Чехія (Продавець) укладено контракт №23-ROLLYX від 10.01.2023, за умовами якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити наступну продукцію: меблеві ролики, ролики для стільців на умовах, викладених у цьому Контракті (а.с. 21 - 29).

Поставка Товару здійснюється партіями в межах загальної суми цього Контракту (пункт 1.1 Контракту).

Відповідно до п.3.1 Контракту, Продавець поставляє Покупую Товар на умовах FCA Люстенице за адресою вул. Зелена, 422. Умови поставки конкретної партії Товару вказуються у відповідному Інвойсі та Специфікації.

Товар призначений для ввезення на митну територію України (пп.3.1.1 п.3.1 Контракту).

Умова оплати товару - відстрочення платежу (п. 5.2 Контракту).

В серпні 2023 року Приватним акціонерним товариством «Новий Стиль» на територію України був ввезений товар: конструкційні частини меблів (коліщата, опора), країна виробництва: Чехія. Імпорт товару здійснювався на підставі Контракту № 23-Rollyx від 10.01.2023 р. та додатків до нього, інших товаросупровідних документів, документів на перевезення.

З метою митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно Контракту №23-ROLLYX від 10.01.2023, 17.08.2023 року до митного поста «Барабашово» Харківської митниці АТ «Новий стиль» (була подана митна декларація за № UA807200/2023/010570 на товари: «Коліщата для меблів….» код , та «Арматура кріплення для меблів….» код що надійшло на адресу АТ «Новий стиль» за зовнішньоекономічним контрактом з ROLLYX s.r.o. Zelena 422 294 42 Lustenice, Чехія.

На підтвердження митної вартості товару позивач відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України надав до Харківської митниці наступні документи, зазначені в графі 44 вказаної ЕМД:

- за кодом « 0271» - Пакувальний лист (Packing list) від 09.08.2023 б/н;

- за кодом « 0380» - Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) від 09.08.2023 №2230625 ;

- за кодом « 0730» - Автотранспортна накладна (Road consignment note) від 09.08.2023 № А 840817;

- за кодом « 3004» - Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 09.08.2023 № 219;

- за кодом « 3007» - Документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 09.08.2023 № 09/08/23;

- за кодом « 3014» - Прейскурант (прайс-лист) виробника товару прайс виробника від 28.06.2023;

- за кодом « 4104» - Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів від 10.01.2023 № 23-Rollyx;

- за кодом m« 4301» - Договір (контракт) про перевезення від 25.11.2022 № 221164;

- за кодом « 7012» - Декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером від 09.08.2023 № 2230625;

- за кодом « 9000» - Інші некласифіковані документи Взаємозалежність (ст.58 МКУ) від 17.08.2023;

- за кодом m« 9000» - Інші некласифіковані документи Висновок спеціаліста від 28.10.2013 № 1990/z;

- за кодом « 9000» - Інші некласифіковані документи лист виробника від 09.08.2023;

- за кодом « 9000» - Інші некласифіковані документи опис від 17.08.2023;

- за кодом « 9000» - Інші некласифіковані документи Страхування від 17.08.2023;

- за кодом « 9610» - Копія митної декларації країни відправлення від 09.08.2023 №23CZ610000293FLAI4.

Вказані документи були подані декларантом до митного органу разом з митною декларацією, що підтверджено митним органом у відзиві на позов.

Митну вартість було заявлено за першим методом (ціною договору).

У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що під час здійснення співробітниками підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №23UA70U5 від 17.08.2023, спрацювали ризики, згенеровані автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) щодо можливого заниження митної вартості товарів, зокрема за кодом: 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості товарів): «Наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству. Необхідно посилити контроль правильності визначення митної вартості. Проаналізувати зазначене рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару».

На підтвердження вказаного разом з відзивом надано електронну роздруківку "Перегляд ВМД №23UA70U5 - АСМО Інспектор" (а.с. 114).

У зв`язку з чим до спецпідрозділу митниці ВКМВ (управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД) направлено запит щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів за ЕМД.

17.08.2023 року управлінням митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД направлено декларанту повідомлення №25284, в якому зазначалося, що в зв`язку з надходженням до ВКМВ запиту щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товару, в зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів. У відповідності до вимог п.5 ст.55 та п.4 ст.57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Відповідно до вимог статей 52, 58 МКУ декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подати митному органу достовірні відомості, що документально підтверджують відсутність: 1) обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) умов або застережень щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) умов, за якими частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем надходить прямо чи опосередковано продавцеві; 4) відносин пов`язаності між продавцем та покупцем, які вплинули на ціну оцінюваних товарів; На виконання вимог статті 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: - виписку з бухгалтерської документації; (Транспортно-експедиційні рахунки, заявки перевезення, договори тощо) - каталоги, специфікації, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення з перекладом; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476. В зв`язку із спрацюванням профілю ризику АСАУР Інспектор 2006 необхідно надання інформації про митне оформлення ідентичних або подібних товарів. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару, оформленого в максимально наближений час до часу експорту оцінюємого товару №1 складає 5,03 дол.США/кг, №2 складає 5,02 дол.США/кг. (а.с. 47 - 48).

На запит митного органу позивачем надано відповідь №17/08/2023-2 від 17.08.2023, в якій повідомлено відносно надання додаткових документів, що виписку з бухгалтерської документації - відповідно до п.5.2. вищезазначеного зовнішньоекономічного контракту надається відстрочка 95 днів з моменту поставки товару. Транспортно-експедиційні рахунки (№219 від 09/08/2023) та транспортно-експедиційний договір № 221164 від 25/11/2022 р. були надані разом з митною декларацією. Копія експортної декларації країни відправлення від 09.08.2023р. № 23СZ610000293FLAІ4, була надана разом з митною декларацією у форматі «як є». Прайс-лист виробника від 28/06/2023 був наданий разом з митною декларацією; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. - будуть надані додатково.

Оскільки ПрАТ «Новий стиль» надало всі наявні у нього документи, а для підготовки додаткових документів на підтвердження митної вартості, яка була заявлена за 1 (основним) методом необхідно додатковий час, підприємство просило дозволити митне оформлення вантажу відповідно до вимог статті 55 Митного кодексу України (а.с. 49 - 50).

Харківською митницею відмовлено ТОВ "АВЕНЮ СІМ" у митному оформленні товару та прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA807000/2023/000432/2 від 17.08.2023 року (а.с. 14).

В рішенні про коригування митної вартості товарів в обґрунтування причин та обставин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі статей 54, 55, 57, 58, 59 Митного кодексу України, зазначено:

1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально з також а зв`язку з тим. що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності, зокрема, в контракті № 23-Rollyx від 10.01.2023 р. містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України "Вимоги до письмової форми правочину":

- зовнішньоекономічний договір (контракт) не посвідчений підписом особи (або підписи не співпадають), уповноваженої на укладання поговору (контракту), що може свідчити про відсутність його юридичної сили та ймовірну фіктивність (тобто в контракті № 23-Rollyx від 10.01.2023 р. відсутні печатка та підпис з відповідальної особи продавця);

- в наданому рахунку на оплату транспортних послуг №219 від 09.08.2023 р. відсутня інформація щодо вартості експедиторських послуг за межами митної території України, що свідчить про можливе ненадання всіх складових до розрахунку митної вартості;

- витрати на навантаження повинні включатися до вартості товару, але дана складова митної вартості не була врахована (тобто можливо не включено всі складові митної вартості);

- рахунок щодо транспортних витрат наданий від особи, яка безпосередньо не транспортувала товар, виходячи з наданої СМR, що свідчить про можливість недодання всіх складових до розрахунку митної вартості;

- в наданому прайс-листі відсутній термін дії, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товару, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також у зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних документів., передбачених статтею 53 МК України; 2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари; 4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація: - щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному с відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на мит території України; - відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; 5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару:- на витрати, понесені виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування де місця перетинання митного кордону України; - прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

Джерелом Інформації для даного рішення є наявна в митному органі цінова Інформація за фактами митних оформлень ЄАІС: ЕМД №UA102080/2023/469 від 06.06.2023, №UA807200/2023/3762 від 05.04.2023. При прийнятті даного рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом. ДМС України від 01.07.2021 N476, Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (резервним методом) у відповідності до статті 64 Митного кодексу України. Розрахунок митної вартості складає: тов. № 1: - 5,03 дол. США/кг, тов. № 2: - 5,02 дол. США/кг. Вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом наведено у електронному повідомленні декларанту. Згідно п.6 статті 54 МКУ митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю у т.ч. у разі неподання декларантом документів згідно переліку та відповідно до умов зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ. 2. Декларант має права, викладені у п.3 статті 52 МКУ - щодо випуску у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом, у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу про (коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МКУ в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч.7 статті 55 МКУ (а.с. 14 - 15).

Також, на підставі вказаного вище рішення про коригування митної вартості товару, Харківською митницею видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807200/2023/000464 від 18.01.2022 року (а.с. 56).

28.08.2023 позивачем було направлено лист №28.08.2023/1 до Харківської митниці про надання письмової інформації про причини, за яких заявлена митна вартість не може бути визнана на 1-м методом, а також які саме документи містять недостовірність, розбіжності та не містять відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості (а.с. 54 - 56).

Листом Харківської митниці від 07.09.2023 "Щодо надання письмової інформації в порядку статті 54 МКУ" надано відповідь на звернення позивача (а.с. 57 - 58).

Як свідчать матеріали справи, Приватним акціонерним товариством "НОВИЙ СТИЛЬ" складена нова митна декларація №23UA03U8, відповідно до якої товари були випущені у вільний обіг та визначено ціну товару за другорядним (резервним) методом (а.с. 51 - 53).

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 1ст. 257 Митного кодексу України).

Статтею 264 Митного кодексу України встановлено, що відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта; орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом; у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно із п.п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. Декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч.ч. 1, 2 ст. 52 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу, за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.6,7 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях (ч. ч. 3, 4 ст. 64 Митного кодексу України).

Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного Кодексу України.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 10 червня 2020 року по справі №1.380.2019.004752, яку відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України суд враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 13 липня 2021 року у справі № 200/6521/20-а наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

В постанові від 05.05.2022 року у справі № 2040/6019/18 Верховний Суд також дійшов висновку, що митний орган має право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів.

Отже, витребування додаткових документів можливе у разі наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості.

Слід зазначити, що наявність таких обставин має бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд звертає увагу, що перед прийняттям оскаржуваного рішення, після отримання ЕМД, поданої ПрАТ "Новий стиль" до митного органу, 17.08.2023 року управлінням митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД направлено декларанту повідомлення №25284, в якому зазначалося, що в зв`язку з надходженням до ВКМВ запиту щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товару, в зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів. У відповідності до вимог п.5 ст.55 та п.4 ст.57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Відповідно до вимог статей 52, 58 МКУ декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подати митному органу відповідні достовірні відомості.

На запит митного органу позивачем надано відповідь №17/08/2023-2 від 17.08.2023, в якій повідомлено відносно надання додаткових документів, що виписку з бухгалтерської документації - відповідно до п.5.2. вищезазначеного зовнішньоекономічного контракту надається відстрочка 95 днів з моменту поставки товару. Транспортно-експедиційні рахунки (№219 від 09/08/2023) та транспортно-експедиційний договір №221164 від 25/11/2022 були надані разом з митною декларацією. Копія експортної декларації країни відправлення від 09.08.2023 № 23СZ610000293FLAІ4, була надана разом з митною декларацією у форматі «як є». Прайс-лист виробника від 28/06/2023 був наданий разом з митною декларацією; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини - будуть надані додатково.

В позовній заяві представником позивача зазначено, що підприємством було надано всі наявні документи, які передбачені законодавством, які були запитані митним органом та які мали відношення до поставки митної вартості товару.

Оскільки ПрАТ «Новий стиль» надало всі наявні у нього документи, а для підготовки додаткових документів на підтвердження митної вартості, яка була заявлена за 1 (основним) методом необхідно додатковий час, підприємство просило дозволити митне оформлення вантажу відповідно до вимог статті 55 Митного кодексу України.

Суд звертає увагу, що надання позивачем додаткових документів повинно забезпечувати можливість визначення останнім митної вартості товарів. Адже з положень пункту 2 частини 6 статті 54, частини 2 статті 256 Митного кодексу України слідує, що виконання вимог органу доходів і зборів щодо надання додаткових документів виключає можливість відмови у митному оформленні товарів.

Суд також звертає увагу, що митним органом мають аналізуватись лише ті документи та відомості в них, що дійсно мають вплив на формування митної вартості товарів.

Правомірність такого підходу неодноразово оцінювалася судами, зокрема Верховний Суд у постанові від 13.10.2021 року у справі № 804/15600/15 наголосив, що витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

З переліку витребуваних відповідачем документів неможливо встановити, недоліки яких з наданих декларантом документів не дозволили погодитися із заявленою ним митною вартістю та яким чином ці недоліки можливо усунути. Відтак, відповідачем було отримання позивачем вичерпної інформації щодо додаткових документів, надання яких забезпечить митне оформлення товару за визначеною у декларації вартістю.

Зазначення відповідачем одночасно усіх можливих причин, що передбачені частиною 6 статті 54 Митного кодексу України, не можна вважати належним обґрунтуванням коригування митної вартості товарів та подальшої відмови у митному оформленні товарів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.04.2018 по справі №820/2014/17, в якій Верховний Суд також вказав, що формальне виконання процедури консультацій, надлишкове узагальнення причини невизнання задекларованої позивачем митної вартості свідчать про відсутність практичної реалізації в діяльності відповідача принципу належного урядування і принципів адміністративної практики, рекомендованих Резолюцією Комітету Міністрів Європи 77 (31) від 28.09.1977 Про захист особи відносно актів адміністративних органів.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У своїй вимозі надати додаткові документи митний орган повинен зазначити конкретні обставини, які викликали такі сумніви (постанови Верховного Суду від 25.03.2020 та від 07.05.2020 у справі №400/2922/18).

В постанові від 23.04.2021 у справі № 826/11241/16 Верховний Суд дійшов висновку, що митний орган має право відійти від законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість. Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності; у випадку ж коригування митним органом митної вартості товару рішення про таке коригування повинно містити мотиви його прийняття.

Приписи спеціального закону, зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника (постанова Верховного Суду від 07.12.2023 у справі №380/23618/21).

Суд зазначає, що у запиті №25284 від 17.08.2023 року митний орган не зазначив про жодну розбіжність в товаросупровідних документах, не визначив, які саме відомості не підтверджені поданими документами, тому декларант був позбавлений можливості надати конкретні документи щодо підтвердження митної вартості товару на етапі консультацій перед винесенням оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару.

При цьому, факт ненадання позивачем додатково витребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Митним органом винесено оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару №UA80700/2023/000432/2 від 17.08.2023 року (а.с. 14).

В обґрунтування вищевказаного рішення про коригування митної вартості товару митним органом зазначено, що зовнішньоекономічний договір (контракт) не посвідчений підписом особи (або підписи не співпадають), уповноваженої на укладання поговору (контракту), що може свідчити про відсутність його юридичної сили та ймовірну фіктивність (тобто в контракті № 23-Rollyx від 10.01.2023 р. відсутні печатка та підпис з відповідальної особи продавця).

З цього приводу суд зазначає наступне.

Між ПрАТ "НОВИЙ СТИЛЬ" (Покупець) та між ROLLYX s.r.o. Lustenice, Чехія (Продавець) укладено контракт №23-ROLLYX від 10.01.2023, за умовами якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити наступну продукцію: меблеві ролики, ролики для стільців на умовах, викладених у цьому Контракті (а.с. 21 - 29).

Згідно з умовами зазначеного Контракту від імені продавця діє директор ОСОБА_1 на підставі Статуту.

За пунктом 13 Контракту він набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

В розділі контракту «ПІДПИСИ/SIGNUTURES» з боку продавця наявний підпис з розшифровкою «M. Vankova», а також печатка Продавця. При цьому, на кожній сторінці вищевказаного Контракту проставлено підпис та печатку як Покупця товару ПрАТ "НОВИЙ СТИЛЬ", так і Продавця товару ROLLYX Чехія, що спростовує твердження митного органу в цій частині.

В рішенні митним органом зазначено, що в наданому рахунку на оплату транспортних послуг №219 від 09.08.2023 р. відсутня інформація щодо вартості експедиторських послуг за межами митної території України, що свідчить про можливе ненадання всіх складових до розрахунку митної вартості.

Судом встановлено, що сторонами договору №221164 від 25.11.2022 на надання транспортно - експедиторських послуг по міжнародному перевезенню товару автомобільним транспортом, ФОП ОСОБА_2 (Експедитор) та ПрАТ "Новий стиль" (Клієнт), підписано акт здачі - приймання робіт (надання послуг) №219 18.08.2023, в якому зазначено, що послуги надані в повному обсязі. Сторони претензій одна до одної не мають (а.с. 65).

Звітом експедитора (ФОП ОСОБА_2 ) від 18.08.2023 підтверджено, що Експедитор надав Клієнту транспортно - експедиторські послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом по маршруту Лештеніце (Чехія) - Харків (Україна). Документ, що підтверджує вручення вантажу Вантажоодержуванчу CMR №840817 (а.с. 66).

Постачальником товару, ФОП ОСОБА_2 (Експедитор), в рамках виконання договору №221164 від 25.11.2022 на надання транспортно - експедиторських послуг по міжнародному перевезенню товару автомобільним транспортом (а.с. 34 - 40), виставлено отримувачу Товару - ПрАТ "Новий стиль" (Клієнт) рахунок №219 від 09.08.2023 на оплату товару (транспортні послуги) на суму 60 020,00 грн., яка включає: транспортні послуги з міжнародного перевезення вантажів - 35 000,00 грн., транспортні послуги з міжнародного перевезення вантажів - 17 017,00 грн., послуги експедитора з організації перевезення вантажів (винагорода експедитора) по території України - 6 669,17 грн. (а.с. 41).

В довідці про транспорті витрати від 09.08.2023 року перевізником ФОП ОСОБА_2 зазначено, що Товар перевозився по маршруту: Лештеніце (Чехія) - Харків (Україна) згідно договору №221164 від 25.11.2022 на надання транспортно - експедиторських послуг по міжнародному перевезенню товару автомобільним транспортом. Транспортні витрати складають 60 020,00 грн. Вартість завантажувально - розвантажувальних робіт включені у вартість перевезення (а.с. 42).

Вказані документи, зокрема, звіт експедитора (ФОП ОСОБА_2 ) від 18.08.2023, акт здачі - приймання робіт (надання послуг) №219 18.08.2023, надсилалися позивачем до Харківської митниці разом з листом від 19.10.2023 (а.с. 59 - 62) в порядку частини 8 статті 55 МК України, за умовами якої, протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Оскільки матеріалами справи підтверджено, що експедиторські послуги за межами митної території України не надавалися, відповідно, і не повинні включатися у вартість транспортних послуг, визначених в рахунку на оплату транспортних послуг №219 від 09.08.2023, тому висновки митного органу стосовно ненадання позивачем всіх складових до розрахунку митної вартості не відповідають дійсності.

Щодо оплати транспортних послуг, суд зазначає, що згідно з п. 5.2 Договору на здійснення транспортно-експедиторських послуг №221164 розрахунки здійснюються підписання акту виконаних робіт протягом 30 банківських днів з моменту його підписання.

Оскільки умовами вищевказаного договору передбачено відстрочення платежу, на дату митного оформлення товару розрахунки за транспортні послуги ще не були проведені, через що відповідний платіжний документ до митниці на цю дату, 17.08.2023, фізично не міг бути наданий позивачем.

Натомість, платіжною інструкцією від 25.08.2023 №6763 підтверджено оплату вищевказаних транспортних послуг шляхом перерахування Клієнтом на рахунок перевізника суми 60 020,00 грн. (а.с. 67), яке надсилалося позивачем до Харківської митниці разом з листом від 19.10.2023 (а.с. 59 - 62) відповідно до частини 8 статті 55 МК України.

З приводу тверджень митного органу, що рахунок щодо транспортних витрат наданий від особи, яка безпосередньо не транспортувала товар, виходячи з наданої СМR, що свідчить про можливість недодання всіх складових до розрахунку митної вартості, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до п.3.1 Контракту №23-ROLLYX від 10.01.2023, Продавець поставляє Покупую Товар на умовах FCA Люстенице за адресою АДРЕСА_1 .

Так, між ФОП ОСОБА_2 (Експедитор) та ПрАТ "Новий стиль" (Клієнт) укладено договір №221164 від 25.11.2022 на надання транспортно - експедиторських послуг по міжнародному перевезенню товару автомобільним транспортом (а.с. 34 - 40), згідно п. 1.1. якого експедитор від свого імені та за дорученням клієнта надає транспортно-експедиторські послуги з забезпечення та організації перевезення вантажів клієнта.

За п. 1.2. цього Договору, експедитор має право від свого імені укладати договори з перевізниками, при цьому залишаючись відповідальним перед клієнтом за виконання зобов`язань.

Усі права та обов`язки за правочинами, укладеними з перевізниками та іншими особами, набуває сам експедитор, хоча б клієнт і був названий у правочині або вступив у безпосередні відносини при виконанні такого правочину (пункт 1.3 Договору).

Згідно пункту 3.10 Договору, після здійснення перевезення експедитор зобов`язаний видати клієнту наступні документи:

- рахунок на оплату;

- акт виконаний робіт;

- звіт експедитора;

- завірена експедитором копія CMR з відмітками вантажовідправника, перевізника, вантажоотримувача та митних органів;

- акт приймання - передачі товару з відміткою вантажовідправника.

Так, з метою міжнародного вантажного перевезення автомобільним транспортом Товару в рамках Контракту №23-ROLLYX від 10.01.2023, Вантажовідправником (ZELENA 422) виписано Транспортну накладну (CMR) №840817 від 13.08.2023, в якій зазначено Одержувача товару NOWY, KHARKOV UKRAINE, місце розвантаження товару KHARKOV UKRAINE (а.с. 33).

Так, в звіті експедитора (ФОП ОСОБА_2 ) від 18.08.2023 підтверджено, що Експедитор надав Клієнту транспортно - експедиторські послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом по маршруту Лештеніце (Чехія) - Харків (Україна). Документ, що підтверджує вручення вантажу Вантажоодержуванчу CMR №840817 (а.с. 66).

В матеріалах справи також містяться копії підписаного акту здачі - приймання робіт (надання послуг) №219 18.08.2023, звіту експедитора (ФОП ОСОБА_2 ) від 18.08.2023, рахунку №219 від 09.08.2023 на оплату товару (транспортні послуги), в яких вказано дані Вантажовідправника товару, дані Вантажоодержувача товару, маршрут, по якому перевозився товар, вартість послуг по транспортуванню товару, інша інформація стосовно транспортування товару, за якими перевізником товару (Експедитором) є ФОП ОСОБА_2 , з яким у позивача укладено договір на транспортування товару і саме цей перевізник відповідав за перевезення товару, придбаного позивачем за Контрактом №23-ROLLYX від 10.01.2023.

Вказані документи, які були надані позивачем до митного органу разом з ЕМД, а також додатково надсилалися разом з листом від 28.08.2023 року, в повній мірі підтверджують вартість перевезення товару.

Щодо тверджень митного органу стосовно того, що в наданому прайс - лист відсутній термін дії, що має вплив на правильність визначення митної вартості товару, суд зазначає, що доводи відповідача щодо впливу відповідних розбіжностей/відсутність інформації в прайс - листі на можливість визначення митної вартості товарів є безпідставними, оскільки відповідно до ч.2 ст.53 МК України вказані документи не відноситься до документів, що підтверджують числові значення митної вартості, а лише можуть вимагатись та досліджуватись (за наявності) митним органом додатково у разі, якщо документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України мають розбіжності, ознаки підробки або не містять всієї інформації. При цьому, посилаючись на виявлені недоліки у вказаних документах, відповідач не наводить жодних розбіжностей у документах, передбачених ч.2 ст.53 МК України, які могли бути усунені після дослідження митних декларацій країни відправлення, прайс-листів, експертних висновків.

Крім того, у відповіді від 17.08.2023 на повідомлення митного органу підприємство-декларант зазначав, що усі необхідні та наявні у ПрАТ "Новий стиль" документи надано та знаходяться у митного органу.

Суд звертає увагу, що у спірному рішенні митним органом зазначено про непідтвердження митної вартості товару, визначеної в поданих ЕМД. Проте, такі висновки спростовуються матеріалами справи, якими підтверджено, що на підтвердження митної вартості товару, визначеної за першим методом, позивач відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України надав до Харківської митниці наступні документи, зазначені в графі 44 вказаної ЕМД: за кодом « 0271» - Пакувальний лист (Packing list) від 09.08.2023 б/н; за кодом « 0380» - Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) від 09.08.2023 №2230625; за кодом « 0730» - Автотранспортна накладна (Road consignment note) від 09.08.2023 № А 840817; за кодом « 3004» - Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 09.08.2023 № 219; за кодом « 3007» - Документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 09.08.2023 № 09/08/23; за кодом « 3014» - Прейскурант (прайс-лист) виробника товару прайс виробника від 28.06.2023; за кодом « 4104» - Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів від 10.01.2023 № 23-Rollyx; за кодом m« 4301» - Договір (контракт) про перевезення від 25.11.2022 №221164; за кодом « 7012» - Декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером від 09.08.2023 № 2230625; за кодом « 9000» - Інші некласифіковані документи Взаємозалежність (ст.58 МКУ) від 17.08.2023; за кодом m « 9000» - Інші некласифіковані документи Висновок спеціаліста від 28.10.2013 № 1990/z; за кодом « 9000» - Інші некласифіковані документи лист виробника від 09.08.2023; за кодом « 9000» - Інші некласифіковані документи опис від 17.08.2023; за кодом « 9000» - Інші некласифіковані документи Страхування від 17.08.2023; за кодом « 9610» - Копія митної декларації країни відправлення від 09.08.2023 №23CZ610000293FLAI4.

При цьому, у відзиві на позов представник митного органу також підтвердив надання позивачем ряду документів разом з ЕМД, копії яких також містяться в матеріалах справи.

Отже, твердження митного органу стосовно того, що надані позивачем (декларантом) разом з ЕМД не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є спростованими та не знайшли свого підтвердження. Доказів того, що надані позивачем документи містять розбіжності, митним органом до суду не надано.

Крім того, у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів також зазначено, що декларантом не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари; не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари; не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація: щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач надав митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару, проте, митним органом необґрунтовано витребувано додаткові документи, а вказані в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості недоліки у поданих позивачем документах спростовані в ході судового розгляду справи.

В оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товару митний орган також зазначив, що при визначенні (збільшенні) митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься у ціновій базі ЄАІС Держмитслужби України про товари, митне оформлення яких вже здійснено у максимально наближений до митного оформлення час.

Тобто, основною підставою для коригування показників митної вартості товарів, зазначених в митних деклараціях, поданих позивачем, став аналіз цінової інформації, яка міститься в ЄАІС Держмитслужби України.

Суд звертає увагу, що наявність у митного органу інформації щодо митної вартості товарів згідно митних оформлень аналогічних товарів в ЄАІС Держмитслужби України згідно вказаних в рішеннях не свідчить та не може свідчити про факт навмисного заниження вартості товару.

При цьому, посилання у рішеннях лише на номери митних декларацій, як на джерела цінової інформації, не свідчить про належне обґрунтування Відповідачем можливості визначення митної вартості за резервним методом.

У рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Поряд із тим, текст спірних рішень про коригування митної вартості не містить інформації про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. Своєю чергою, недоведення ознак подібності товарів та умов імпорту, за висновком суду першої інстанції, не дозволяє прирівнювати показники митної вартості таких товарів. Посилання у рішенні про коригування митної вартості лише на номери митних декларацій як на джерела цінової інформації не свідчить про належне обґрунтування митним органом можливості правоможності щодо митної вартості за резервним методом.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 13.01.2022 року у справі №520/11061/2020.

Таким чином, використані позивачем відомості повністю підтверджені документально, визначені кількісно і достовірні та/або всі складові митної вартості, необхідні для її обчислення, присутні, а інформація в ЄАІС не свідчить та не може свідчити про заниження митної вартості товарів позивачем, що є підставою для відхилення аргументів Відповідача і в цій частині

Суд також не приймає до уваги посилання представника митного органу у відзиві на позов на те, що "під час здійснення митного контролю спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товару, оскільки таке посилання міститься лише у запитах на надання додаткових документів та у відзиві на адміністративний позов, при цьому цього не було покладено в основу спірних рішень.

Крім того, суд зазначає, що спрацювання ризиків є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була висловлена в постанові від 19.02.2019 року по справі № 805/2713/16-а.

Крім того, в постанові від 09.02.2022 року у справі № 520/12621/2020 Верховний Суд дійшов висновку, що сам лише факт спрацювання системи управління ризиками не є підставою для проведення коригування заявленої декларантом митної вартості товарів. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. При цьому, митний орган зобов`язаний довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

У постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі №815/2162/17 зазначено про те, що доводи митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Таким чином, твердження відповідача щодо непідтвердження декларантом документально відомостей, зазначених в митній декларації, не відповідають дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Отже, митним органом не доведено наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, оскільки усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано, що, своєю чергою, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого підприємством товару

В свою чергу, судом встановлено та не спростовано відповідачем, що позивачем були подані всі наявні документи, які давали змогу митному органу достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість товарів, а також про те, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Наведені обставини дають підстави для висновку про те, що у відповідача були всі документи, які надавали йому можливість підтвердити визначену позивачем митну вартість товару за ціною договору.

Проте, відповідачем не визначено встановлених під час митного оформлення розбіжностей в наданих позивачем документах на підтвердження митної вартості товару.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.

Відповідно, застосування митним органом другорядних методів - за ціною договору щодо ідентичних товарів та резервного методу визначення митної вартості, а також розрахунок скоригованої митної вартості суд також визнає необґрунтованим.

Таким чином, надані позивачем до суду так і відповідачу, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, документи на підтвердження митної вартості товару у повній мірі підтверджували митну вартість товару, підлягали обчисленню та містили всі реквізити, які ідентифікували ввезений товар, у зв`язку з чим оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2023/000432/2 від 17.08.2023 року необґрунтоване та підлягає скасуванню в судовому порядку.

При цьому, суд звертає увагу, що подання до митного оформлення нових митних декларацій жодним чином не перешкоджає, не відміняє та не виключає права позивача на оскарження в судовому порядку рішення про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті ЕМД, прийнятих за первинно поданими митними деклараціями, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 18.05.2022 року у справі №520/3246/2020, від 03.11.2022 року у справі №П/811/1614/16.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин та досліджених письмових доказів суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат щодо сплати судового збору здійснюється відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" (шосе Григорівське, буд. 88, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61020, ) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61005, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Харківської митниці №UA807000/2023/000432/2 від 17.08.2023 року.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" () судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.