Справа № 120/14069/23
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/14069/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Бошкова Ю.М.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

18 червня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначав, що ОСОБА_1 згідно з вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 21.12.2011 засуджений до довічного позбавлення волі. Покарання відбуває в ДУ "Вінницька УВП (№1)". Як зазначає представник позивача, 22.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо порушення його права на належні житлово-побутові та санітарно-гігієнічні умови утримання в камерному приміщенні №133 Державною установою "Вінницька установа виконання покарань №1". За результатами розгляду звернення позивача, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини звернувся до Міністерства юстиції України щодо вжиття заходів, спрямованих на недопущення у подальшому порушення прав ОСОБА_1 на належні умови утримання. У свою чергу, листом від 25.05.2023 Міністерством юстиції України надано Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини інформацію про те, що засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 із 27.01.2022 тримається один в камері та матеріально-побутові умови його тримання в установі задовільні (у камері, де він перебуває, стіни та стеля пофарбовані водним розчином вапна, панелі пофарбовані емаллю). Позивач зазначає, що така інформація є недостовірною, тому звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 21.12.2011 позивача засуджено до довічного позбавлення волі за ч.1 ст.115, п.1, 2, 9, 13 ч.2 ст.115; ч.1 ст.185; ч.2 ст.194, ст.70 Кримінального кодексу України. Місцем відбування призначеного покарання є ДУ "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)".

22.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо порушення його права адміністрацією ДУ "Вінницька установа виконання покарань №1" на належні житлово-побутові умови у камерному приміщенні №133 та санітарно-гігієнічні умови утримання.

За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 проведена перевірка та Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, 25.04.2023 звернувся з поданням №3525.2/П-10251.3/23/23/43.4 до Міністра юстиції України щодо: вжиття заходів, спрямованих на недопущення у подальшому порушень прав позивача на належні умови утримання в державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№1)"; неухильне додержання вимог статті 115 Кримінально-виконавчого кодексу України під час розміщення та утримання засуджених до довічного позбавлення волі в державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№1)"; невідкладного перегляду планового наповнення державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" та приведення його у відповідність до вимог частини першої статті 115 Кримінально-виконавчого кодексу України; забезпечення неухильного додержання вимог 53, 64, 115 Кримінально-виконавчого кодексу України Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України під час затвердження наказів про встановлення та зміни наповнення установ виконання покарань.

Про результати розгляду подання та вжиті заходи Уповноважений з прав людини просив повідомити його у місячний строк та щомісяця інформувати про подальше усунення недоліків до повного виконання вимог цього подання.

З метою виконання вимог подання, усунення порушень, про які у ньому зазначено, Міністерством юстиції України до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань направлене відповідне доручення (лист №55550/5444-1-23/27 від 04.05.2023). Зазначеним дорученням зобов`язано Департамент з питань виконання кримінальних покарань щомісячно повідомляти Міністерство юстиції України про вжиття заходів щодо усунення порушення вказаних у поданні Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

У свою чергу, Департамент з питань виконання кримінальних покарань листом від 18.05.2023 №14/2-9004/Ги надав Міністерству юстиції України інформацію, у якому зазначено, що засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 із 27.01.2022 тримається один в камері загальною площею 7,9 м.кв., що відповідає нормі жилої площі на одного засудженого згідно з вимогами статей 8, 64, 107, 115, 151 Кримінально-виконавчого кодексу України. Матеріально-побутові та санітарні умови камерних приміщень установи відповідають вимогам тримання, технічний стан камерних приміщень задовільний.

Зокрема у камерному приміщенні №133 встановлені радіатори опалення, розетка з електричним струмом, освітлення, всі комунікації знаходяться у справному стані, стіни та стеля пофарбовані водним розчином вапна, панелі пофарбовані емаллю.

Листом від 23.05.2023 №14/2-9301/Ги Департамент з питань виконання кримінальних покарань додатково повідомив Міністерство юстиції України, що після 24 лютого 2022 року з метою збереження життя та здоров`я, дотримання прав та законних інтересів засуджених та осіб, узятих під варту, із 11 установ Державної кримінально-виконавчої служби України, наближених до районів ведення бойових дій здійснено евакуацію 3123 засуджених та осіб, узятих під варту. Евакуація за короткий проміжок часу значної кількості засуджених та осію за короткий проміжок часу значної кількості засуджених та осіб узятих під варту, до установ виконання покарань розташованих в безпечній місцевості, та відсутність у певних регіонах окремих видів виправних колоній, призвели до перенаповнення установ виконання покарань. Так, евакуація 25 засуджених до довічного позбавлення волі до довічного позбавлення волі до державної спричинила перенаповнення сектору для тримання засуджених до довічного позбавлення волі. Враховуючи особливості установ виконання кримінальних покарань, в яких функціонують сектори для засуджених до довічного позбавлення волі, а також архітектурні особливості приміщень. Відсутність достатнього фінансування для проведення необхідних робіт з реконструкції камер, забезпечити їх розміщення з дотриманням вимог статті 115 кримінально-виконавчого кодексу України на це час неможливо. Після завершення воєнного стану, проведення стабілізаційних заходів та фінансування загального фонду державного бюджету буде вжито системних заходів для забезпечення житлової площі відповідно до Європейських стандартів з дотриманням прав засуджених та осіб, узятих під варту.

У подальшому Департамент з питань виконання кримінальних покарань направляв до Міністерства юстиції України листи від 22.06.2023 №14/2-11250/Рб, від 18.07.2023 №14/213146/кщ, у яких Департаментом повторно повідомлено про задовільні матеріально-побутові та санітарні умови камерного приміщення, у якому утримується засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 .

На виконання подання Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 25.04.2023 №3525.2/П-10251.3/23/23/43.4

Листом від 25.05.2023 №65882/5444-1-23/27 Міністерство юстиції України повідомило Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, що засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 з 27.01.2022 тримається один в камері загальною площею 7,9 м.кв., що відповідає нормі жилої площі на одного засудженого згідно з вимогами статей 8, 64, 107, 115, 151 Кримінально-виконавчого кодексу України. Матеріально-побутові умови тримання засудженого ОСОБА_1 в установі задовільні. У камері, де він перебуває, встановлені радіатори опалення, розетка з електричним струмом, освітлення, всі комунікації знаходяться у справному стані, стіни та стеля пофарбовані водним розчином вапна, панелі пофарбовані емаллю.

Позивач вважає, що інформація зазначена Міністерством юстиції України у Вінницькій області у листі від 25.05.2023 №65882/5444-1-23/27 не відповідає дійсності, тому звернувся до суду з даними адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що інформація, наведена у листі Міністерства юстиції України від 25.05.2023 №65882/5444-1-23/27 викладена на основі відомостей, наданих Департаментом з питань виконання кримінальних покарань у листах від 18.05.2023 №14/2-9004/Ги та від 23.05.2023 №14/2-9301/Ги. При цьому, Міністерство юстиції України, як центральний орган виконавчої влади, не наділене повноваженнями проведення перевірок щодо умов утримання засуджених до позбавлення волі, а здійснює лише функції координації у цій сфері. Відтак, на переконання суду, подання інформації, яка не відповідає дійсності, листом від 25.05.2023 №65882/5444-1-23/27 спричинено не в наслідок протиправних дій відповідача, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Нормативно-правовим актом, який регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими є Кримінально-виконавчий кодекс України.

Відповідно до ст.115 КВК України передбачено матеріально-побутове забезпечення засуджених до позбавлення волі. Особам, які відбувають покарання у виправних і виховних колоніях, створюються необхідні житлово-побутові умови. Засуджені, як правило, тримаються в приміщеннях блочного типу. Норма жилої площі на одного засудженого не може бути менш як чотири квадратні метри, а у лікувальних закладах при виправних колоніях, у виправних колоніях, призначених для тримання і лікування хворих на туберкульоз, у стаціонарі - п`яти квадратних метрів. Засудженим надається індивідуальне спальне місце і постільні речі. Вони забезпечуються одягом, білизною і взуттям за сезоном з урахуванням статі і кліматичних умов, а в лікувальних закладах - спеціальним одягом і взуттям. Вагітним жінкам і матерям-годувальницям створюються поліпшені житлово-побутові умови та встановлюються підвищені норми харчування. Особам з інвалідністю першої та другої груп, жінкам з вагітністю понад чотири місяці, непрацюючим жінкам, які мають дітей у будинках дитини при виправних колоніях, непрацюючим чоловікам віком понад шістдесят років і жінкам понад п`ятдесят п`ять років (якщо вони не одержують пенсії), а також особам, звільненим від роботи через хворобу, в тому числі хворим на активну форму туберкульозу, комунально-побутові послуги надаються безоплатно.

Засудженим, які відбувають покарання у виховних колоніях, харчування, одяг, взуття, білизна і комунально-побутові послуги надаються безоплатно. Норми харчування осіб, позбавлених волі, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Засуджені з дозволу адміністрації можуть з коштів, які знаходяться на особових рахунках, додатково придбавати взуття і одяг, у тому числі спортивний, оплачувати лікувально-профілактичні послуги, що надаються додатково за призначенням лікаря, отримувати необхідне за медичними показаннями дієтичне харчування.

Системний аналіз вказаних приписів свідчить про те, що державою гарантовано права, свободи і законні інтереси засуджених, які користуються усіма правами людини та громадянина за винятком обмежень, визначених КВК України, законами України і встановлених вироком суду, зокрема, це стосується й права на належне матеріально-побутове забезпечення для засуджених до довічного позбавлення волі.

Із матеріалів справи слідує, що 22.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо порушення його права адміністрацією ДУ "Вінницька установа виконання покарань №1" на належні житлово-побутові умови у камерному приміщенні №133 та санітарно-гігієнічні умови утримання.

За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 Уповноважений Верховної Ради України з прав людини 25.04.2023 звернувся з поданням №3525.2/П-10251.3/23/23/43.4 до Міністра юстиції України, у якому серед іншого просив вжити заходів, спрямованих на недопущення у подальшому порушень прав ОСОБА_1 на належні умови утримання в державній установі Вінницька установа виконання покарань (№1).

Відповідно до п.1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228 (далі Положення №228), Міністерство юстиції України (Мін`юст) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мін`юст є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну правову політику, державну політику з питань банкрутства, у сфері нотаріату, організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - виконання рішень), державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації обтяжень рухомого майна, державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, реєстрації статуту територіальної громади м. Києва, реєстрації статутів Національної академії наук та національних галузевих академій наук, у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, з питань утримання військовополонених, у сфері правової освіти населення; забезпечує формування державної політики у сфері архівної справи і діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації; забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції.

Згідно з пунктом 3 Положення №228 до основних завдань Мін`юсту, зокрема належить: забезпечення формування та реалізація державної політики у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, забезпечення формування системи наглядових, соціальних, виховних та профілактичних заходів, які застосовуються до засуджених та осіб, узятих під варту; контроль за дотриманням прав людини і громадянина, вимог законодавства щодо виконання і відбування кримінальних покарань, реалізацією законних прав та інтересів засуджених та осіб, узятих під варту.

Пунктом 4 Положення №228 передбачено, що Мін`юст відповідно до покладених на нього завдань: проводить відповідно до законодавства перевірки діяльності територіальних органів Мін`юсту, зокрема з питань виконання кримінальних покарань, підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління Мін`юсту, зокрема утворених для виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби; проводить відповідно до законодавства службові розслідування стосовно осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби; організовує розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних із діяльністю Мін`юсту, його територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління, а також стосовно актів, які ним видаються; визначає основні напрями діяльності міжрегіональних управлінь з питань виконання кримінальних покарань та пробації Мін`юсту, уповноважених органів з питань пробації, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, закладів освіти, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ та організацій, утворених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби (далі - органи і установи).

При цьому, відповідно до п.7 Положення №228 Мін`юст здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи Мін`юсту.

Департамент з питань виконання кримінальних покарань є міжрегіональним територіальним органом Міністерства юстиції з питань виконання кримінальних покарань, діяльність якого регулюється Положенням про Департамент з питань виконання кримінальних покарань, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.04.2022.

До завдань Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, зокрема належить контроль та моніторинг за дотриманням прав людини і громадянина, вимог законодавства щодо виконання і відбування кримінальних покарань, утримання військовополонених, реалізації законних прав та інтересів засуджених, осіб, узятих під варту та військовополонених.

Отже, саме до повноважень Департаменту з питань виконання кримінальних покарань відповідно до його завдань та функцій належить проведення перевірок щодо умов утримання засуджених до позбавлення волі.

Так, з метою виконання вимог подання, усунення порушень, про які у ньому зазначено, Міністерством юстиції України до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань направлене доручення №55550/5444-1-23/27 від 04.05.2023. Зазначеним дорученням зобов`язано Департамент з питань виконання кримінальних покарань щомісячно повідомляти Міністерство юстиції України про вжиття заходів щодо усунення порушення вказаних у поданні Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Так, Департамент з питань виконання кримінальних покарань листом від 18.05.2023 №14/2-9004/Ги надав Міністерству юстиції України інформацію, у якому зазначено, що засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 з 27.01.2022 тримається один в камері загальною площею 7,9 м.кв. Зокрема у камерному приміщенні №133 встановлені радіатори опалення, розетка з електричним струмом, освітлення, всі комунікації знаходяться у справному стані, стіни та стеля пофарбовані водним розчином вапна, панелі пофарбовані емаллю.

Аналогічні за змістом відомості містились у листах Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 23.05.2023 №14/2-9301/Ги, від 22.06.2023 №14/2-11250/Рб, від 18.07.2023 №14/213146/кщ.

На основі отриманої інформації, Міністерством юстиції України направлено лист щодо виконання подання до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 25.05.2023 №65882/5444-1-23/27, у якому відображено інформацію, отриману від Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, а саме, що засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 з 27.01.2022 тримається один в камері та у камерному приміщенні №133 стіни та стеля пофарбовані водним розчином вапна, панелі пофарбовані емаллю.

Листом від 19.07.2023 Уповноважений Верховної Ради України з прав людини повідомив Міністерство юстиції України про те, що до нього надійшло звернення засудженого ОСОБА_1 щодо надання недостовірної інформації у відповідь на подання Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 25.04.2023. ОСОБА_1 повідомив, що за результатами перевірки, проведеної Вінницькою окружною прокуратурою за його зверненням, задокументовано факт утримання ОСОБА_1 спільно із засудженим ОСОБА_2 з 14.02.2022 по 30.03.2022. Наведене підтверджується отриманими матеріалами перевірки Вінницької окружної прокуратури.

Крім того, засуджений повідомив, що інформація Міністерства юстиції України про задовільні умови його утримання не відповідає дійсності. Згідно з отриманими з Вінницької окружної прокуратури матеріалами перевірки за зверненнями ОСОБА_1 , 14.04.2023 окружною прокуратурою начальнику державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" було внесено вказівку, в якій зазначено, що під час проведення перевірки за зверненнями засудженого ОСОБА_1 встановлено факти недотримання вимог статті 115 Кримінально-виконавчого кодексу України, Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України №2823/5 від 28.08.2018, статті 22 Закону України Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення. Зокрема, під час огляду камерного приміщення прокурором встановлено, що камера та санвузол знаходяться в незадовільному стані, підлога потребує фарбування, а стіни побілки, ремонтних робіт.

Суд зазначає, що в межах цієї справи позивачем оскаржуються дії Міністерства юстиції України щодо подання Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини недостовірної інформації у листі від 25.05.2023.

Водночас, судом встановлено, що інформація, наведене у листі Міністерства юстиції України від 25.05.2023 №65882/5444-1-23/27 викладена на основі відомостей, наданих Департаментом з питань виконання кримінальних покарань у листах від 18.05.2023 №14/2-9004/Ги та від 23.05.2023 №14/2-9301/Ги.

При цьому, Міністерство юстиції України, як центральний орган виконавчої влади, не наділене повноваженнями проведення перевірок щодо умов утримання засуджених до позбавлення волі, а здійснює лише функції координації у цій сфері.

Відтак, на переконання суду, подання інформації, яка не відповідає дійсності, листом від 25.05.2023 №65882/5444-1-23/27 спричинено не в наслідок протиправних дій відповідача, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Більш того, як вбачається з матеріалів справи вбачається, що після надходження до відповідача інформації щодо недостовірності інформації, Міністерством юстиції України ініційовано проведення службового розслідування, за результатами якого встановлено винну особу та притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Так, відповідно до наказу ДУ Вінницька установа виконання покарань (№1) від 03.08.2023 за надання недостовірної інформації про період утримання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 з іншим засудженим в камерному приміщенні №133 оперуповноваженому відділу державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" старшому лейтенанту внутрішньої служби ОСОБА_3 оголошено догану. Про притягнення винної особи до дисциплінарної відповідальності листом від 11.08.2023 повідомлено Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Колегія суддів зазначає, що дійсно в період із 14.02.2022 року по 30.03.2022 року засуджений ОСОБА_1 тримався у камерному приміщенні разом із засудженим ОСОБА_2 . Площа камерного приміщення становила 7,9 м2 при нормі 8,0 м2.

Порушені права позивача поновлено, оскільки із 30.03.2022 року по даний час засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_1 утримується один у камерному приміщенні № 133 загальною площею 7,9 м2. державної установи "Вінницька установа виконання покарань № 1".

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.