Справа № 300/8217/23
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" червня 2024 р. справа № 300/8217/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правовничої допомоги про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Західного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (надалі, також відповідач), згідного якого просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, щодо не виконання вимоги частини 1 статті 18 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" і не подання запиту;
- зобов`язати відповідача наказом надати безоплатну вторинну правову допомогу на заяву від 20.11.2023 №2023-3154983;
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам, визначеним статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків.
Згідно ухвали суду від 29.01.2024, позовну заяву ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди - повернуто позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 про повернення позовної заяви у справі № 300/8217/23 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
02.04.2024 матеріали адміністративної справи №300/8217/23 надійшли на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.04.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, згідно із правилами, встановленими статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 22.04.2024 та міститься в матеріалах справи. Проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, вказавши, що у відповідача не має обов`язку відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу" звертатися із запитами до органів державної влади з метою отримання інформації про належність клієнтів до категорії осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу згідно з цим Законом та іншими законами, а цей обов`язок покладений на клієнта системи безоплатної правничої допомоги, який разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правничої допомоги подаються документи (копії документів, завірені в установленому порядку), що ідентифікують особу, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, та підтверджують її належність до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 Закону України "Про безоплатну правничу допомогу". При цьому, відповідачем неодноразово надавалась безоплатна правова допомога позивачу, що підтверджується виданими дорученнями в справі № 300/4699/23, якими підтверджувались повноваження адвокатів для здійснення представництва інтересів особи позивача в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування та перед іншими особами. Відтак, твердження позивача проте що йому не надається безоплатна вторинна правнича допомога у справі № 300/4699/23 безпідставні, а позовні вимоги не обґрунтовані. Крім того, на думку відповідача, позивачем не підтверджено жодними доказами суму в розмірі 96 200 грн. моральної шкоди, та не доведено, що його негативні емоції досягли рівня страждань або приниження, які є моральною шкодою, тому відповідач вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню. В зв`язку із наведеним просить суд в задоволенні позову відмовити повністю.
29.04.2024 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від позивача надійшов відгук на відзив, в якій зазначено, що відповідач по теперішній час не виконав свої обов`язки щодо надання безоплатної вторинної правничої допомоги, оскільки адвокати імітували надання безоплатної правничої допомоги, але не надавали її і не надають. Звернув увагу, що немає такого обов`язку для позивача перевіряти реєстр внутрішньо переміщених осіб.
Зважаючи на вищевикладене, судом здійснено розгляд справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та повідомлення та (або) виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, на підставі положення частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, встановив наступне.
20.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до Західного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги із заявою про надання безоплатної вторинної правничої допомоги у справі №300/4699/23. У вказаному зверненні позивач просив перевірити інформацію про наявність відомостей про нього, як внутрішньо переміщену особу в Єдиній інформаційній базі про внутрішньо переміщених осіб. До вказаної заяви додано копії реєстраційного номеру облікової картки платника податків, тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 від 21.02.2023 та пред`явлено паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 (а.с.134).
За результатами розгляду звернення від 20.11.2023, Західним регіональним центром прийнято наказ від 24.11.2023 № Н-БВПД/017/04.3-04/196 "Про надання безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 " для здійснення представництва інтересів в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами у справі №300/4699/22 (а.с.139).
На підставі наказу Західним регіональним центром видано доручення адвокату Камінському І.П. для надання безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 від 27.11.2023 № 01/04.3/1789 (а.с.140).
Згідно наказу Координаційного центру з надання правничої допомоги № 100 від 28.12.2023 «Про перейменування Західного регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги» перейменовано Західний регіональний центр з надання безоплатної вторинної допомоги на Західний міжрегіональний центр з надання правничої допомоги.
Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує право на отримання безоплатної вторинної правової допомоги, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд, при вирішенні даної справи, керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
За змістом статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги визначено у Законі України "Про безоплатну правову допомогу" (надалі також - Закон № 3460-VI, в редакції, станом на час спірних правовідносин).
Статтею 1 Закону №3460-VI передбачено, що безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел. Правова допомога - надання правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина, захисту цих прав і свобод, їх відновлення у разі порушення. Правові послуги - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; забезпечення захисту особи від обвинувачення; надання особі допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації.
Згідно із статтею 3 Закону №3460-VI право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 6-1 Закону №3460-VI до системи надання безоплатної правової допомоги належать: 1) Координаційний центр з надання правової допомоги; 2) суб`єкти надання безоплатної первинної правової допомоги; 3) суб`єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Згідно зі статтею 7 Закону № 3460-VI безоплатна первинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає в інформуванні особи про її права і свободи, порядок їх реалізації, відновлення у випадку їх порушення та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Частиною 2 статті 7 цього Закону визначено, що безоплатна первинна правова допомога включає такі види правових послуг:
1) надання правової інформації;
2) надання консультацій і роз`яснень з правових питань;
3) складення заяв, скарг та інших документів правового характеру (крім документів процесуального характеру);
3-1) надання консультацій, роз`яснень та підготовка проектів договорів користування земельними ділянками (оренда, суборенда, земельний сервітут, емфітевзис, суперфіцій) для сільського населення - власників земельних ділянок;
4) надання допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації.
Статтею 13 Закону №3460-VI визначено, що безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.
Суб`єктами права на безоплатну вторинну правову допомогу є, зокрема, згідно частини 1 статті 14 Закону України № 3460-VI внутрішньо переміщені особи - на всі види правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.
Статтею 15 Закону №3460-VI передбачено, що суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є: 1) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги; 2) адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.
За змістом статті 16 Закону №3460-VI центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги є неприбутковими організаціями, фінансуються з Державного бюджету України, інших не заборонених законодавством джерел, забезпечують надання всіх видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону. Повноваження та порядок діяльності центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги встановлюються Положенням про центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, що затверджується Міністерством юстиції України.
Частиною 1 статті 17 Закону №3460-VI встановлено, що центр з надання безоплатної вторинної правничої допомоги, серед іншого, приймає рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правничої допомоги; забезпечує складення процесуальних документів за зверненням суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу; забезпечує здійснення представництва інтересів суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу в судах, інших органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами.
Стаття 18 Закону №3460-VI визначає порядок подання звернень про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, згідно з частиною 1 якої звернення про надання одного з видів правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, або їх представниками до центру з надання безоплатної правничої допомоги в письмовій формі за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи або за місцезнаходженням органу, що здійснює дізнання, досудове розслідування, суду, слідчого судді, що розглядають справу.
У зверненні зазначаються прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання особи, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, поштова адреса, номери засобів зв`язку, викладається суть питання, для вирішення якого особа звертається за безоплатною вторинною правничою допомогою, та зазначається її належність до категорії осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу.
Письмове звернення підписується такою особою або її представником та подається до центру з надання безоплатної правничої допомоги особисто або надсилається поштою.
Разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правничої допомоги подаються документи (копії документів, завірені в установленому порядку), що ідентифікують особу, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, та підтверджують її належність до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.
Центр з надання безоплатної правничої допомоги має право отримувати інформацію про підтвердження належності особи до суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу з відповідних державних реєстрів.
Подання електронного звернення та копій документів, що підтверджують належність особи до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону, засобами електронного зв`язку здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.
Частиною 1 статті 19 Закону №3460-VI встановлено, що у разі звернення особи про надання безоплатної вторинної правничої допомоги, яка належить до однієї з категорій фізичних осіб, визначених пунктами 1, 2, 9-29 частини першої статті 14 цього Закону, або її законного представника, патронатного вихователя/представника центр з надання безоплатної правничої допомоги протягом 10 робочих днів з дня надходження звернення та документів, що підтверджують належність такої особи до відповідної категорії, приймає рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги і надсилає такій особі або її законному представнику, патронатному вихователю/представнику копію зазначеного рішення.
Згідно частини 2 статті 19 Закону №3460-VI, якщо особа не має підстав для отримання безоплатної вторинної правничої допомоги, центр з надання безоплатної правничої допомоги протягом 10 робочих днів з дня надходження звернення приймає рішення про відмову в наданні такій особі безоплатної вторинної правничої допомоги і надсилає їй або її законному представнику, патронатному вихователю/представнику копію зазначеного рішення з одночасним роз`ясненням порядку оскарження такого рішення.
Відповідно до частини 1 статті 20 Закону №3460-VI особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правової допомоги за наявності хоча б однієї з таких підстав: особа не належить до жодної з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону; особа подала неправдиві відомості або фальшиві документи з метою віднесення її до однієї категорій осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу; вимоги особи про захист або відновлення її прав є неправомірними; особі раніше надавалася безоплатна вторинна правова допомога з одного і того ж питання; особа використала всі національні засоби правового захисту у справі, з якої звертається за наданням безоплатної вторинної правової допомоги.
Таким чином, право на отримання безоплатної правничої допомоги гарантовано Конституцією України, а зміст і порядок реалізації такого права визначено у Законі України "Про безоплатну правову допомогу". Безоплатна вторинна правова допомога є видом державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Право на безоплатну вторинну правову допомогу має соціально вразлива категорія осіб, які визначені в статті 14 Закону №3460-VI.
Суд зазначає, що поняття доступу до правосуддя зобов`язує державу гарантувати право кожної особи на звернення до суду за певних обставин, до альтернативного органу вирішення спорів, з метою отримання юридичного захисту, у разі якщо її права були порушені.
Відтак, аналіз положень Закону України "Про безоплатну правову допомогу" дає підстави для висновку, що вторинна правова допомога надається з метою забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів особи, права якої порушено. Особа, права якої порушено і яка відповідно до статті 14 Закону №3460-VI має право на безоплатну вторинну правову допомогу, при зверненні за отриманням такої допомоги повинна надати документи, які підтверджують право на отримання такої допомоги.
Як встановлено судом, за результатами розгляду звернення від 20.11.2023, Західним регіональним центром прийнято наказ від 24.11.2023 № Н-БВПД/017/04.3-04/196 "Про надання безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 " для здійснення представництва інтересів в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами у справі №300/4699/22 (а.с.139).
На підставі наказу Західним регіональним центром видано доручення адвокату Камінському І.П. для надання безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_1 від 27.11.2023 № 01/04.3/1789 (а.с.140).
Таким чином, суд зазначає, про безпідставність доводів позивача, в частині зобов`язання відповідача наказом надати безоплатну вторинну правову допомогу на заяву від 20.11.2023, оскільки у спірному випадку, Західний регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги розглянув звернення позивача від 20.11.2023 відповідно до вимог Закону України "Про безоплатну правову допомогу" та у встановлений Законом строк прийняв відповідний наказ «Про надання безоплатної вторинної правничої допомоги» ОСОБА_1 для здійснення представництва інтересів в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами у справі №300/4699/22.
Щодо покликання позивача на бездіяльність відповідача, щодо не виконання вимоги частини 1 статті 18 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" і не подання запиту, то суд вказує на наступне.
З аналізу статті 18 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" встановлено, що звернення про надання одного з видів правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, подаються особами до центру з надання безоплатної правничої допомоги в письмовій формі за місцем фактичного проживання незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування. У зверненні зазначається, серед іншого, належність особи до категорії осіб, які мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу. Разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правничої допомоги подаються документи (копії документів, завірені в установленому порядку), що ідентифікують особу, яка потребує безоплатної вторинної правничої допомоги, та підтверджують її належність до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону. Центр з надання безоплатної правничої допомоги має право отримувати інформацію про підтвердження належності особи до суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу з відповідних державних реєстрів. Звернення про надання такої допомоги, оформлене без дотримання вимог, визначених цією статтею, повертається заявникові з відповідними роз`ясненнями. Після усунення недоліків звернення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги може бути подано повторно.
Разом з тим суд зазначає, що право відповідача на отримання інформації про підтвердження належності особи до суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу з відповідних державних реєстрів, чинне законодавство не пов`язує з обов`язком надсилати запит до Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з метою отримання даних з Єдиної інформаційної бази про внутрішньо переміщених осіб.
Крім того, суд враховує, що Західний регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги звертався до Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради із запитом від 31.10.2023 №017/01-09/922, в якому просив надати інформацію про те, чи має ОСОБА_1 статус внутрішньо переміщеної особи та копію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.136-137).
На що Департамент соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, листом від 01.11.2023 №16/45.1-38/1988, відмовив Західному регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в наданні запитуваної інформації, оскільки вона є конфіденційною та повідомив, що лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці (а.с.138).
Відтак суд оцінює як безпідставні доводи позивача щодо наявності у відповідача обов`язку надсилати запит до Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з метою отримання даних з Єдиної інформаційної бази про внутрішньо переміщених осіб, на його вимогу.
При цьому, суд зазначає, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.11.2022 у справі № 9901/480/19).
Водночас у постанові № 320/950/19 від 16.02.2021 Верховний Суд зазначив, що умовою розгляду судом питання про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів такою бездіяльністю. Завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, що звернулася до суду з позовом. Обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення порушених прав і захист законних інтересів, і у випадку задоволення судом його вимог, прийняте судом рішення повинно мати наслідком відновлення тих прав, за захистом яких позивач і звернувся до суду.
Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 360/1193/17.
Таким чином, з огляду на викладене та враховуючи, що під час розгляду справи судом не встановлено, а стороною позивача не доведено факту неправомірної бездіяльності відповідача, що мала місце при розгляді заяви від 20.11.2023, правові та фактичні підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.
Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.
Також у зв`язку з відсутністю підстав для визнання протиправною бездіяльність відповідача, щодо не виконання вимоги частини 1 статті 18 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" і не подання запиту та зобов`язання наказом надати безоплатну вторинну правову допомогу на заяву від 20.11.2023 №2023-3154983, не підлягають задоволенню і похідні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди.
Доводи позивача про імітацію надання безоплатної правової допомоги адвокатами відповідача не стосуються предмету спору.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Згідно з частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.
Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи відповідача, позивач під час розгляду справи не надав.
Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, заявлені позовні вимоги позивача є необґрунтовані, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 );

Відповідач Західний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги (, вул. За Рудкою, 33, м. Тернопіль, 46003).

Суддя Микитин Н.М.