Справа № 619/1241/24
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Остропілець Є.Р.

18 червня 2024 р.Справа № 619/1241/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Курило Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою інспектора роти № 2 БУ ПП в Полтавській області старшого лейтенанта патрульної поліції Клочан Дмитра Михайловича на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 04 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 БУ ПП в Полтавській області старшого лейтенанта патрульної поліції Клочан Дмитра Михайловича, Головного управління НП в Полтавській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В с т а н о в и в:

19.02.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- скасувати постанову серії БАД № 497670 від 06.02.2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП, складену інспектором роти № 2 БУ ПП в Полтавській області старшим лейтенантом патрульної поліції Клочан Д.М. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог адміністративного позову ОСОБА_1 зазначив про те, що відповідно постанови, про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 497670, складеної 06.02.2024 року інспектором роти № 2 БУ ПП в Полтвській області ДПП старшим лейтенантом патрульної поліції Клочан Д.М., вказано, що 06.02.2024 року о 21 год 14 хв він керував у м. Полтава по вул. Європейська 146 Г автомобілем MERCEDE-BENZ 410D, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом BORO К4, д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 126 КУпАП. Згідно посвідчення водія, на його ім?я, серії НОМЕР_3 , виданого ДАІ МВС-УВС Балаклійського району Харківської області від 26.05.2002 року відкрита категорія В і С керування транспортних засобів.

Позивач зазначає, що водіям категорій В, C1,C,D1 і D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого не перевищує 750 кілограмів. При цьому водіям транспортних засобів категорії В дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів. До керування транспортними засобами категорій В, C1,C,D1 і D з причепами, повна маса яких становить більш як 750 кілограмів і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа перевищує 3500 кілограмів, а також зчепленими автобусами допускаються водії, які мають право на керування транспортними засобами категорій BE, CIE,CE, D1E i DE. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля MERCEDE-BENZ 410D, д.н.з. НОМЕР_4 , маса становить 2200 кілограмів, причепа 520 кілограмів, загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів.

22.03.2024 року відповідачем надано до суду заяву про залишення адміністративного позову без розгляду.

В обґрунтування заяви зазначено, що фактично позивач дізнався про порушення свого права 06.02.2024 року , після оголошення йому оскаржуваної постанови, копію якої останній отримав на місці 06.02.2024 року, та не був позбавлений можливості звернутися з відповідним позовом до суду у межах строку, встановленого ст. 289 КУпАП.

У відзиві на адміністративний позов відповідач інспектор роти № 2 БУ ПП в Полтавській області старшого лейтенант патрульної поліції Клочан Д.М., не погоджуючись з вимогами ОСОБА_1 , зазначає, що 06.02.2024 року о 21 год 03 хв в м. Полтава, по вул. К. Шосе, ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDE-BENZ 410D, д.н.з. НОМЕР_5 , з причіпом BORO К4, д.н.з. НОМЕР_6 , не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, а також не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», а саме зі смуги, що дозволяє рух тільки праворуч, здійснив рух прямо, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

Відповідач зазначив, що тягач MERCEDE-BENZ 410D, д.н.з. НОМЕР_5 , повна маса якого становить 3500 кг, належить до категорії В. Причіп BORO К4, д.н.з. НОМЕР_6 , повна маса якого становить 2700 кг, належить до категорії Е. Таким чином, керувати тягачем категорії В у составі з причіпом категорії Е може лише особа, у якої відкрита категорія ВЕ. Згідно витягу з бази даних НАС ОСОБА_1 має посвідчення водія з відкритими категоріями В, С.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 04 квітня 2024 року поновлено строк на звернення до суду з позовом, задоволено вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 .

Скасовано постанову винесену інспектором роти №2 БУ ПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом патрульної поліції Клочан Д.М. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАБ № 158326 від 13.04.2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. за ч.1 ст.122, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, ч. 2 ст. 126 КпАП України.

Судове рішення вмотивовано тим, що фз матеріалів справи не вбачається звідки рухався автомобіль MERCEDE-BENZ 410D, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом BORO К4, д.н.з. НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_1 , не надано доказів порушення Правил дорожнього руху України. Відповідно правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП не надано доказів, що водій авто MERCEDE-BENZ 410D, д.н.з. НОМЕР_1 , з причепом BORO К4, д.н.з. НОМЕР_2 , перевозив вантаж більше 3500 кг. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля MERCEDE-BENZ 410D, д.н.з. НОМЕР_1 маса без навантаження становить нечитаема2200 кілограмів, маса причепа BORO К4, д.н.з. НОМЕР_2 , без навантаження становить 580 кілограмів, тобто загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів. До максимальної маси автомобіля MERCEDE-BENZ 410D потрібно ще 1300 кілограмів (3500-2200=1300), до максимальної маси причепа BORO К4 потрібно ще 2120 кілограмів (2700-580=21200). Відповідач жодним чином не довів, що автомобіль з причепом були перезавантаженні, оскільки вага вантажу не була описана працівниками поліції.

Також суд зазначив, що у постанові відсутній запис про те, що здійснювалась відеофіксація та не вказано технічний засіб за допомогою якого така фіксація проводилась. Не зазначено, що диск додано до постанови про накладення адміністративного стягнення.

Щодо пропущеного процесуального строку, суд вважав, строк на звернення до суду необхідно поновити, оскільки пропущений строк 1 день незначний, ОСОБА_1 надав суду медичну довідку від 16.02.2024 про те що він проходив лікування в стоматологічній поліклініці 14.02.2024,15.02.2024 та 16.02.2024 року.

Крім того суд звернув увагу, що постанова про накладення адміністративного стягнення складена у відсутності ОСОБА_1 , копія постанови, яка надана ОСОБА_1 фактично нечитана, тому суд вважав, що копія постанови ОСОБА_1 належним чином не надавалась, відповідно до ст. 256 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі інспектор роти № 2 БУ ПП в Полтавській області старший лейтенант патрульної поліції Клочан Д.М., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що належним відповідачем у даній справі має бути Департамент патрульної поліції, тобто, відповідний суб`єкт владних повноважень, від імені якого винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, проте останній не був визначений позивачем, як відповідач, та судом першої інстанції залучений не був, заміну неналежного відповідача судом також не проведено.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

За приписами ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку (ч. 1 ст. 268 КАС України).

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід скасувати, з наступних підстав.

Судовим розглядом справи встановлено, що 06.02.2024 року інспектором роти № 2 БУ ПП в Полтавській області старшим лейтенантом патрульної поліції Клочан Д.М. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 497670, згідно з якою 06.02.2024 року о 21:03 год по вул. К. Шосе в м. Полтава ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDE-BENZ 410D, д.н.з. НОМЕР_5 , з причіпом BORO К4, д.н.з. НОМЕР_6 , не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, а також не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», а саме зі смуги, що дозволяє рух тільки праворуч, здійснив рух прямо, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає що, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII), поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII, у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно із ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Колегія суддів зазначає, що використання у зазначеній вище нормі формулювання «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень», вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція з приводу включення до кола відповідачів у справі особи, яка приймала оскаржуване рішення у справі про адміністративне правопорушення, викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі № 742/2298/17 та від 26.12.2019 року у справі за № 724/716/16-а.

Пунктом 1 Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого Наказом Національної поліції України від 06.11.2015 року № 73 (у редакції наказу Національної поліції України від 19.12.2022 року № 903) визначено, що Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України, який створюється, реорганізовується та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозиції Голови Національної поліції України в установленому законодавством України порядку.

Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції (далі - підрозділи Департаменту патрульної поліції) (п. 4 Положення про Департамент патрульної поліції).

Пунктом 1 Положення про Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції від 03.03.2016 року № 208 (у редакції наказу Департаменту патрульної поліції від 18.11.2021 року № 2605), зокрема, встановлено, що Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту патрульної поліції.

За загальним поняттям провадження в справах про адміністративні правопорушення, це врегульована нормами адміністративно-процесуального права діяльність уповноважених органів, яка спрямована на притягнення до адміністративної відповідальності осіб, які вчинили адміністративні правопорушення.

Колегія суддів вважає, що не зважаючи на аналогічність положень п 7 розділу П Положення про Департамент патрульної поліції та п. 15 розділу Ш Положення про управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, з огляду на приписи ст. 222 КУпАП відповідачем у даній справі має бути Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції України.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави (ч. 4 ст. 48 КАС України).

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (ч. 5 ст. 48 КАС України).

Згідно з частинами 6, 7 ст. 48 КАС України після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Водночас колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним.

Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, а також за ініціативою суду.

Аналіз положень ч. 3 ст. 48 КАС України дає підстави для висновку, що можливість заміни неналежної сторони у справі передбачена лише у суді першої інстанції.

Колегія суддів зауважує, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.11.2019 року у справі № 826/12172/18.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 317 КАС України установлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі (п. 4 ч. 3 ст. 317 КАС України).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

За наведених підстав, колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу, скасовує судове рішення і приймає нове про відмову у задоволені вимог адміністративного позову.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу інспектора роти № 2 БУ ПП в Полтавській області старшого лейтенанта патрульної поліції Клочан Дмитра Михайловича задовольнити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 04 квітня 2024 року - скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Курило