Справа № 932/7483/23
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2024 року м. Дніпросправа № 932/7483/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 грудня 2023 року в адміністративній справі №932/7483/23 (головуючий суддя І-ї інстанції Кудрявцева Т.О.) за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради; Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення, визнання протиправними дій, стягнення грошових коштів та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 17.08.2023 року звернувся до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська з позовом до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, Комунального підприємства «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради, в якому просив:

- визнати незаконною та скасувати постанову Серії 1ДІ №00374908 від 07.08.2023 року до повідомлення Серії ІД01214737 від 12.06.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності;

- визнати дії головного спеціаліста інспектора з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради ОСОБА_2 щодо складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу та доставки для зберігання на спеціальний майданчик транспортного засобу Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 , протиправними;

- стягнути з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на його користь сплачену суму штрафу у розмірі 340,00 грн.;

- стягнути з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на його користь моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.;

- стягнути з КП «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради на його користь кошти, які були сплачені за евакуацію автомобіля Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 , в сумі 2110,00 грн. та за його зберігання на штрафмайданчику 144,00 грн., що разом становить 2254 грн.00 коп..

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною, а дії по евакуації автомобіля на штрафний майданчик є такими, що вчинені з порушення вимог діючого законодавства України. При притягненні до адміністративної відповідальності інспектор вважав, що позивач було порушено р.15 п.15.9 ПДР, ч.3 ст.122 КУпАП. Позивач зазначає, що ним було залишено автомобіль Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 , де відстань між суцільною лінією розмітки та його транспортним засобом була більше ніж три метри, також він впевнився у достатній відстані до пішохідного переходу, відрізок зазначеної дороги добре оглядався, не перешкоджав ані руху інших транспортних засобів та не створював загрозу безпеці руху та не міг призвести до аварійної ситуації, тому порушення ПДР з його боку не було. Також позивач вважає, що розмітка не відповідає правилам Правил дорожнього руху, оскільки на автошляху нанесений знак 1.20, який попереджає про наближення до розмітки 1.13, яка позначає місце, де водій повинен у разі потреби зупинитися і дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по перехрещувальній дорозі, однак ця розмітка відсутня та нанесена розмітка пішохідного переходу. Разом з тим відсутня розмітка біля краю проїзної частини або по верху бордюри 1.10.1 та 1.10.2, які позначають місця, де заборонено стоянку. Вважає неналежним доказом фотофіксацію даного правопорушення, оскільки з фото не можливо встановити якої довжини був вимірювальний прилад, а зафіксований метраж неможливо ідентифікувати; при здійсненні відеозапису не зафіксовано місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат. Вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності неправомірна та підлягає скасуванню, а дії інспектора з паркування ОСОБА_2 є протиправними.

Рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 грудня 2023 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, зазначених в позові.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник вказує, що відповідачем не доведено вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.122 КУпАП. Вважає, що транспортний засіб, залишений біля краю проїзної частини, не заважав руху інших транспортних засобів, не створював загрозу безпеці руху, відтак підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судом апеляційної інстанції справа розглянута в порядку ст. 286, 311 КАС України.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на аскаргу, встановила наступне.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення серії 1ДІ №00374908 від 07 липня 2023 року інспектором з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР Журба Д.С. накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. за скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КпАП України.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 23.06.2023 року о 12 год. 21 хв. на вул.Павла Нірінберга, 2, в м.Дніпро здійснив зупинку у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки і транспортним засобом, що зупинився, менше ніж 3 м, чим порушив р.15 п.15.9 ПДР України (а.с.13-14).

10.08.2023 позивач отримав постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серія 1ДІ №00374908 до повідомлення ІД №01214737, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушенням вимог п.п. «д» пункту 15.9 розділу 15 ПДР відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн.. Крім притягнення до адміністративної відповідальності автомобіль позивача було евакуйовано на спеціальний майданчик, за адресою: м.Дніпро, вул.Курчатова, 8.

Вважаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, а дії інспектора з паркування неправомірними, позивач оскаржив постанову та дії до суду.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, зазначив, що оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, підстави для її скасування відсутні.

Щодо вимог позивача про визнання дій головного спеціаліста інспектора з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Журби Д.С. по складанню акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу та доставки для зберігання на спеціальний майданчик транспортного засобу Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 , протиправними, суд першої інстанції вказав, що відповідачем належними та допустимими доказами доведено, що позивач порушив п.п. «д», п.15.9 ПДР України, оскільки автомобіль було зупинено у місці, де відстань між суцільною лінією розмітки і транспортним засобом, що зупинився, менш ніж 3 метри, а тому інспектор з ОСОБА_2 при складанні акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу діяла в межах повноважень та у спосіб, передбачений КУпАП.

Вимоги позивача про стягнення сплачених ним грошових коштів в рахунок оплати штрафу та коштів за евакуацію автомобіля та його зберігання на штрафмайданчику, а також про стягнення моральної шкоди судом першої інстанції залишені без задоволення, оскільки такі вимоги є похідними від вимоги про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, яка визнана судом правомірною та обґрунтованою.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Правовідносини, що виникли в даній справі, врегульовані Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, що затверджені Постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, із змінами і доповненнями, Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. «д» пункту 15.9 Правил дорожнього руху України зупинка забороняється у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.

Порушення правил зупинки, стоянки є адміністративним порушенням, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.3 ст.122 КУпАП.

Згідно із ч.3 ст.122 КУпАП порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 23.06.2023 року о 12 год. 21 хв. на вул.Павла Нірінберга, 2, в м.Дніпро здійснив зупинку на автомобілі Volkswagen номерний знак НОМЕР_1 у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки і транспортним засобом, що зупинився, менше ніж за 3 м., чим порушив р.15 п.15.9 ПДР України (а.с.35-36).

Відповідні фотодокази долучені відповідачем до відзиву на позовну заяву, про здійснення фотозйомки технічним засобом LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOK K 80V2 під час фіксування правопорушення зазначено в оскаржуваній постанові, а також вказані фотодокази розміщено на вебсайті, а тому такі докази апеляційним судом визнаються належними та допустимими.

З наданих відповідачем фотодоказів апеляційним судом встановлено, що автомобіль Volkswagen, днз НОМЕР_1 , у вказаний в постанові день та час був розміщений за адресою м. Дніпро вул.Павла Нірінберга, 2, менше ніж за 3 метри від відстані між суцільною лінією розмітки та транспортним засобом.

Зазначені фотодокази та витяг містять географічні координати 48.4687903, 35.0558549, які відповідають зазначеній в постанові адресі та спростовує посилання позивача про відсутність фіксації місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат.

Вказані обставини позивачем не спростовано та доказів протилежного не надано.

Посилання позивача на відсутність з його боку порушень ПДР, невідповідність дорожньої розмітки знакам дорожнього руху на цій ділянці дороги, а також відсутність знаку, що забороняє стоянку чи зупинку на цій ділянці, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вказані доводи спростовуються наведеними вище фотодоказами, інспектором з паркування було здійснено заміри відстані між автомобілем та суцільною лінією дорожньої розмітки, фотознімки чіткі та зрозумілі.

Таким чином, посилання позивача на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, оскаржувана постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, є обґрунтованою, в той час як посилання позивача на відсутність в його діях вини спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Щодо інших позовних вимог, колегія суддів вважає, що відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, позивачем не надано будь-яких належних доказів, які б підтверджували обґрунтованість вказаних позовних вимог.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин суд першої інстанції правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 грудня 2023 року в адміністративній справі №932/7483/23 залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 грудня 2023 року в адміністративній справі №932/7483/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко