Справа № 526/195/24
Суддя: Максименко Л. В.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 526/195/24
Провадження № 2-а/526/21/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 червня 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, поліцейського Відділення поліції №1 Миргородського районного відділу поліції (м. Гадяч) Головного управління Національної поліції в Полтавській області Шаблія Данила Костянтиновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, поліцейського Відділення поліції №1 Миргородського районного відділу поліції (м. Гадяч) Головного управління Національної поліції в Полтавській області Шаблія Данила Костянтиновича про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення серії ЕНА №1182732 від 02.01.2024 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

ОСОБА_1 вважає вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та необґрунтованою, а тому просить її скасувати.

Ухвалою судді від 13.02.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, та запропоновано відповідачу подати відзив на позов та докази.

Від відповідача Головного управління Національної поліції в Полтавській області 12 березня 2024 року надійшов відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає, посилаючись на факт вчинення позивачем правопорушення.

Від ВП №1 Миргородського РВП (м. Гадяч) ГУНП в Полтавській області надійшла копія рапорта працівника поліції, диск з відеофіксацією правопорушення, копія протоколу серії ААД №282868 від 02.01.2024.

Позивачем відповіді на відзив не подано. Інших клопотань до суду не надійшло.

Судом на підставі ст.229 КАС України, у зв`язку із розглядом справи в порядку спрощеного провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що поліцейським ВП №1 Миргородського РВП (м. Гадяч) ГУНП в Полтавській області Шаблієм Д. К. 02.01.2024 ухвалено постанову серії ЕНА №1182732 відносно ОСОБА_1 про те, що 02 січня 2024 року о 22 год. 55 хв. по вул. Кіндратенка в м. Гадяч водій здійснив зупинку транспортним засобом ВМW 3201, д.н.з. НОМЕР_1 в забороненому для цього місці, чим порушив п. 15.9 ПДР України порушення зупинки.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП порушення правил зупинки тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 15.9 «ґ» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Частиною ч.1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за декілька правопорушень, об`єктивні сторони яких, зокрема, полягають: у перевищенні встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушенні вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Суд зазначає, що адміністративне стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП накладається, серед іншого, саме за порушення вимог зупинки транспортних засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 - 5 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу.

Позивач, звертаючись до суду, вказує, що він не здійснював рух по вул. Кіндратенка в м. Гадяч та не здійснював зупинку в забороненому місці по даній вулиці, як і не був за кермом вказаного автомобіля, проте до такої аргументації позову суд відноситься критично, вважає такі висловлювання надуманими з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення і звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 15.9 «ґ» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Як вбачається з копії протоколу про адміністративне правопорушення серії 282868 від 02 січня 2024, складеного поліцейським СРПП ВП №1 Миргородського РВП (м. Гадяч) ГУНП в Полтавській області Дроботею В. В., наданого ВП №1 Миргородського РВП (м. Гадяч) ГУНП в Полтавській області, 02.01.2024 о 22 год. 23 хв. в м. Гадяч на перехресті вул. Героїв Майдану, Гетьманська, Лохвицька, пл. Миру водій ОСОБА_1 не виконав вимогу про зупинку т/з ВМW 3201, д.н.з. НОМЕР_1 , яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маяка синього та червоного кольору, увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив п.2.4. та 8.0 «б» ПДР України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

До протоколу додано рапорт поліцейського СРПП Дроботі В.В., з якого вбачається, що 02.01.2024 о 22 год. 23 хв. в м. Гадяч на перехресті вул. Героїв Майдану, Гетьманська, Лохвицька, пл. Миру водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВМW 3201, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу в забороненому для цього місці, порушивши правила дорожнього руху п.15.9. ПДР України. Водій ОСОБА_1 з метою уникнення відповідальності, не виконав вимогу про зупинку т/з ВМW 3201, д.н.з. НОМЕР_1 , яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маяка синього та червоного кольору, увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив п.2.4. та 8.0 «б» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

Також, до протоколу додано DVD - диск з відеозаписом вказаного правопорушення.

З відеозапису наданого ВП №1 Миргородського РВП (м. Гадяч) ГУНП в Полтавській області від 02.01.2024 вбачається, що позивач о 22 год. 44 хв. дійсно був зупинений працівниками поліції під час керування ним автомобілем ВМW 3201, д.н.з. НОМЕР_1 , який не виконав вимогу про зупинку т/з та здійснив зупинку автомобіля в забороненому місці. Також, з відеозапису вбачається, що позивач виходив з автомобіля ВМW 3201, д.н.з. НОМЕР_1 , під час складення працівником поліції постанови про адміністративне правопорушення відносно іншого учасника дорожнього руху (на відеозаписі на 22 год. 21 хв. 39 сек.) та запитував у працівника поліції, чому у даному місці зупинка т/з заборонена, на що отримав відповідь працівника поліції, що в даному місці перехрестя з круговим рухом, де відповідно зупинка заборонена, після чого автомобіль під його керуванням від`їздить з даного місця події. У подальшому, під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції відносно позивача, останній заперечував факт порушення ним Правил дорожнього руху та перебування його за кермом вказаного автомобіля.

Поліцейським ОСОБА_1 було оголошено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП, за порушення вимоги п.15.9 «ґ» Правил дорожнього руху, а саме зупинку транспортного засобу менш ніж за 6 м від лінії перехрестя, роз`яснено права згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що зафіксовано на відеозаписі о 22:54:15. Від підпису вказаної постанови позивач відмовився, що зафіксовано на відеозаписі о 23:01:43.

Таким чином, судом встановлено, що позивач порушив вимоги п.15.9 «ґ» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, за зупинку на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини, де заборонена зупинка, про що йому було роз`яснено працівником поліції.

Тобто, відеофіксація, яка міститься в матеріалах справи, містить дані, на підставі яких можливо встановити обставини допущеного позивачем правопорушення, а тому вказаний доказ є належним та допустимим в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена відповідачем щодо позивача на законних підставах й у межах службових повноважень, адміністративне стягнення накладено у відповідності до санкції ч.1 ст. 122 КУпАП, а тому вимоги позивача про її скасування є необґрунтованими й такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки в задоволенні позовних вимог по суті спору суд відмовляє, то у відповідності до ст.139 КАС України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

Керуючись ст. 2, 5 - 11, 19, 73-77, 79, 90, 132, 139, 241- 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив :

позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, поліцейського Відділення поліції №1 Миргородського районного відділу поліції (м. Гадяч) Головного управління Національної поліції в Полтавській області Шаблія Данила Костянтиновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Полтавській області, місце знаходження, вул. Матвійчука Юліана,83, м. Полтава, Код ,

Відповідач - поліцейський Відділення поліції №1 Миргородського районного відділу поліції (м. Гадяч) Головного управління Національної поліції в Полтавській області Шаблій Данил Костянтинович, місце знаходження: вул. Гетьманська,10, м. Гадяч, Полтавської області.

Головуючий: Л. В. Максименко