Справа № 380/8197/24
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/8197/24
З ПИТАНЬ ЗАМІНИ НЕНАЛЕЖНОГО ВІДПОВІДАЧА
19 червня 2024 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника відповідача від 03 травня 2024 року про заміну неналежного відповідача у справі № 380/8197/24 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-
ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), в якому просить:
- визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із 29 грудня 2016 року по 10 січня 2018 року включно із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);
- зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін ДПС України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із 29 грудня 2016 року по 10 січня 2018 року включно із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та виплатити з відрахуванням виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.
Ухвалою судді від 19 квітня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.
03 травня 2024 року представник відповідача подав через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якому, окрім іншого, заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) на іншу військову частину за місцем проходження військової служби (звільнення з військової служби) ОСОБА_1 .
Указане клопотання мотивоване тим, що з наданих позивачкою доказів та з наявних у військовій частині НОМЕР_2 облікових даних слідує, що ОСОБА_1 у періоди з 29 грудня 2016 року по 10 січня 2018 року та з 23 січня 2020 року по 31 серпня 2022 року проходила військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ). З 31 серпня 2022 позивачку виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 30 серпня 2022 року № 34-ОС та вона вибула для подальшого проходження військової служби до НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ). Отже, останнім відомим для відповідача місцем проходження військової служби позивачкою є НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ), тому військова частина НОМЕР_2 не здійснювала остаточного розрахунку при звільненні з позивачкою. У зв`язку з цим між НОМЕР_1 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) та позивачкою не може виникнути спору про розмір сум, належних військовослужбовцю при звільненні, оскільки позивачка не звільнялась з НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ). Зазначає, що у листі Адміністрації Державної прикордонної служби України за вих. № 0.11-5760/0/6-23-Вих від 02 червня 2020 року вказано, що, враховуючи розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 03 березня 2020 року № Т/116-1743, виплата індексації грошового забезпечення проводиться органом Державної прикордонної служби України, з якого військовослужбовець був виключений зі списків частини, у зв`язку із звільненням з військової служби, з урахуванням невиплаченої індексації грошового забезпечення під час проходження служби в інших органах Державної прикордонної служби України (в тому числі і за період проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 ). Отже, останнім відомим відповідачу місцем проходження військової служби позивачкою є інша юридична особа ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 )), на день виключення зі списків особового складу саме остання повинна розрахувати позивачку за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпечення, в тому числі індексації грошового забезпечення, а тому НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) не є належним відповідачем у цій справі.
З огляду на вказане просить суд здійснити заміну неналежного відповідача НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) на іншу військову частину за місцем проходження військової служби (звільнення з військової служби) ОСОБА_1 .
Вирішуючи вказане клопотання представника відповідача, суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною першою статті 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.
За змістом пункту дев`ятого частини першої статті 4 КАС України відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.
Частиною четвертою статті 46 КАС України передбачено, що відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Порядок та підстави для заміни неналежної сторони у справі визначає стаття 48 КАС України.
Так, відповідно до частин третьої, четвертої, сьомої статті 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.
Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.
Аналіз наведених норм КАС України дає підстави дійти висновку, що право визначення відповідача у справі належить виключно позивачу. Будь-які зміни сторони відповідача у справі допускаються лише за умови висловлення позивачем своєї згоди (незгоди) на таку зміну.
Суд зазначає, що предметом розгляду у цій справі є перевірка правильності нарахування відповідачем індексації грошового забезпечення позивачці за період із 29 грудня 2016 року по 10 січня 2018 року включно.
Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами, у вказаний період позивачка проходила військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) та перебувала там на всіх видах забезпечення (грошового, матеріального, речового).
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі визначено Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011).
За змістом положень частин першої-третьої статті 9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20 травня 2008 року № 425, який був чинним на момент існування спірних правовідносин, затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі Інструкція № 425).
Згідно з пунктом 1.3 розділу І Інструкції № 425 грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем служби.
Відповідно до пункту 1.7 розділу І Інструкції № 425 грошове забезпечення, що належить військовослужбовцю і своєчасно не виплачене йому або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.
За змістом пункту 1.9 Інструкції № 425 індексація грошового забезпечення військовослужбовцям здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України від 03 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282).
Згідно із абзацом другим статті 1 Закону № 1282 індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 1282 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Частиною другою статті 5 Закону № 1282 передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
За змістом частини першої статті 9 Закону № 1282 індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.
Індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи (перше речення частини першої статті 10 Закону № 1282).
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі Порядок № 1078).
Відповідно до підпункту другого пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку про те, що індексація є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. З огляду на вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Водночас індексація проводиться за основним місцем роботи.
Відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі № 240/4911/18, від 07 серпня 2019 року у справі № 825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі № 620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні.
Як уже зазначено вище, у спірний у цій справі період позивачка проходила військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) та перебувала там на всіх видах забезпечення (грошового, матеріального, речового). Тож на підставі наведених вище положень Інструкції № 485 (пункт 1.3 розділу І), Закону № 1282 (частина перша статті 9, перше речення частини першої статті 10), Порядку № 1078 (підпункт другий пункту 6) та вже згаданих висновків Верховного Суду обов`язок проведення індексації грошового забезпечення позивачки був покладений на НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), як місце проходження позивачкою військової служби.
Тому й позивачка обґрунтовано визначила НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) як відповідача у цій справі, стверджуючи, що саме цей суб`єкт владних повноважень порушив її право на отримання індексації грошового забезпечення у належному розмірі за спірний період.
Крім того, у матеріалах справи міститься довідка-розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 29 грудня 2019 року по 08 січня 2018 року, підписана в.о. начальника та головним бухгалтером начальником фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) НОМЕР_1 прикордонного загону, згідно з яким саме відповідач здійснив обрахунок індексації грошового забезпечення позивачки за спірний період та визначив місяць підвищення доходу (базовий місяць), з чим і не погоджується позивачка у рамках заявленого позову.
Та обставина, що надалі позивачка змінила місце проходження військової служби у жодному разі не впливає та не змінює статус НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), як відповідача за пред`явленими нею позовними вимогами, оскільки:
- по-перше, згідно з нормами КАС України відновити порушене право позивача повинен той суб`єкт владних повноважень, який його порушив, а у позовній заяві позивачка стверджує, що таким порушником її прав є саме НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 );
- по-друге, право на індексацію грошового забезпечення військовослужбовець набуває не при звільненні з військової служби (як-от, наприклад, право на одноразову грошову допомогу при звільненні, право на компенсацію днів невикористаної відпустки, що відповідно зумовлює обов`язок військової частини, з якої військовослужбовець звільняється, провести відповідні виплати), а з моменту, умов та підстав, чітко визначених Законом № 1282 та Порядком № 1078, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації (пункти 43-44 постанови Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі № 380/1513/20).
Покликання відповідача на лист Адміністрації Державної прикордонної служби України за вих. № 0.11-5760/0/6-23-Вих від 02 червня 2020 року суд оцінює критично, позаяк листи це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Такі правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому в органах юстиції в порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі № 826/2426/16.
Тож за встановлених вище обставин, оскільки НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) є належним відповідачем у цій справі, у задоволенні клопотання представника відповідача від 03 травня 2024 року про заміну неналежного відповідача належить відмовити.
Керуючись статтями 48, 240, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні клопотання представника відповідача від 03 травня 2024 року про заміну неналежного відповідача у справі № 380/8197/24 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, окремо не оскаржується, заперечення щодо ухвали може бути викладено в апеляційній скарзі на рішення у цій справі.

Повний текст ухвали складено 19 червня 2024 року.

Суддя Клименко О.М.