Справа № 396/531/24
Суддя: Цесельська О. С.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 396/531/24
Провадження № 2-а/396/8/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.06.2024 м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Цесельської О.С., за участю секретаря судового засіданняНовікової Я.О., представника позивача - адвоката Руденко Г.В., представника відповідача - Крецула О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні під час судового розгляду в залі суду м. Новоукраїнка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,
Представник позивача адвокат Руденко Г.В. звернулася до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позову посилається на те, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 025/2024 від 13.03.2024 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн за ч.2 ст.210-1 КУпАП за те, що ОСОБА_1 , являючись військовозобов`язаним, належним чином повідомленим про необхідність явки на 08:00 годину 29.02.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Порушуючи вимоги ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час дії правового стану в державі «військовий час», в зазначений час та дату до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув, причин своєї неявки не повідомив.
Позивач вказує, що особисто він повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 не отримував, тому зазначає про відсутність складу адміністративного правопорушення. На підставі викладеного позивач просить суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. за ч.2 ст.210-1 КУпАП.
Ухвалою від 26.03.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Учасникам справи надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву.
Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що 28.02.2024 року в м. Новоукраїнка працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час оповіщення 28.02.2024 року, ОСОБА_1 був належним чином оповіщений про необхідність явки 29.02.2024 року для проходження медичного огляду та оновленню облікових даних, від отримання повістки відмовився, про що було складено акт відмови. Протокол про адміністративне правопорушення та оскаржувана постанова складалися у присутності ОСОБА_1 , який від отримання постанови відмовився.
У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, підтримав викладені у відзиві обставини, прохав відмовити у задоволенні позову.
Допитані під час судового розгляду свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснив що 28.02.2024 року були свідками відмови ОСОБА_1 від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , в зв"язку з чим було складено відповідний акт відмови.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 28.02.2024 року уповноваженою посадовою особою - начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 була оформлена повістка, відповідно до вимог якої ОСОБА_1 , який проживає АДРЕСА_1 (позивач) зобов`язаний з`явитись 29.02.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.20).
Факт відмови позивача від отримання повістки зафіксовано відповідним актом від 28.02.2024 року, який підписаний сержантом ОСОБА_4 , в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.21). Актом зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 29.02.2024 року на 8:00 годину та відмовився від отримання повістки (а.с.21).
01.03.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено звернення до Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області про примусове доставлення ОСОБА_1 до РТЦК у порядку ст.259 КУпАП для складення протоколів про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП (а.с.29).
13 березня 2024 року посадовою особою заступником начальника, начальником мобілізаційного відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення № 041/2024, відповідно до якого ОСОБА_1 , являючись військовозобов`язаним, належним чином повідомленим про необхідність явки на 08:00 годину 29.02.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Порушуючи вимоги ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», «;Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час дії правового стану в державі «військовий час», в зазначений час та дату до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув, причин своєї неявки не повідомив, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП. (а.с.4). ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення пояснення не надав, є відмітка про отримання протоколу про адміністративне правопорушення особою, що притягається до адміністративної відповідальності. (а.с.4 на звороті аркуша).
За наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, 13 березня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 прийнято постанову № 025/2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 5100 грн. Підпису про отримання оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не зазначено.(а.с.5).
Позивач не погоджується із зазначеною постановою та оскаржив її у судовому порядку.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, військовозобов`язаний громадянин України ОСОБА_1 по отриманню ним особисто повістки, без поважних причин не прибув 29.02.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП.
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до абзацу 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З 24.02.2022 року відповідно до Указу Президента № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, що охоплюється дією особливого періоду.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Згідно з п. 1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі Порядок №1487), цей Порядок визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).
Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку № 1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до п. 3 цього Додатку 2 до Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Статтею 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до ч.1 ст.22 цього Закону громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Виходячи з наведених правових норм, в контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача як порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, є факт вручення позивачу 28.02.2024 року повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення особистих даних.
При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що норми діючого законодавства вимагають, щоб повістка була вручена особисто і підписана особою, якій вона призначена.
Форма повістки та її зміст визначені в Додатку 11 до наведеного вище Порядку № 1487, згідно якому повістка має відривну частину розписку про те, що повістка про виклик у визначений час до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, одержана певним громадянином із засвідченням його особистим підписом.
Інші форми запрошення, сповіщення про необхідність явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки законодавцем, станом на час винесення оскаржуваної постанови, не встановлені.
У разі відмови від підписання повістки посадовою особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки у присутності свідків складається акт про відмову від отримання.
Як вбачається з копії наявної в матеріалах справи повістки від 28.02.2024 року про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 29.02.2024 року, її зміст та форма відповідає вимогам додатку 11 до Порядку № 1487.
Судом встановлено, що 28.02.2024 року ОСОБА_1 від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовився.
При цьому, до матеріалів справи доданий акт від 28.02.2024 року, яким зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 29.02.2024 року, підписаний в присутності двох свідків.
Таким чином, факт належного сповіщення позивача про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова № 025/2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 5100 грн. є обґрунтованою та такою, що відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.
Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст.243 ч.3,250 КАС України, суд
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.
Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Повний текст рішення суду складено 18.06.2024 року.

Суддя: О. С. Цесельська