Справа № 460/6128/24
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2024-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
20 червня 2024 року м. Рівне №460/6128/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Гресько, розглянувши заяву ОСОБА_1 з питань забезпечення адміністративного позову по справі за позовом
доВійськової частини НОМЕР_1 , Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1
провизнання бездіяльності та дій протиправними, скасування протоколу, розпорядження та наказу, зобов`язання вчинення певних дій,
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, заявник) до ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 та до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту відповідачі), в якому позивач просить суд:
визнати протиправною бездіяльність військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неналежного проведення медичного обстеження під час проходження військово-лікарської комісії та вчинення дій пов`язаний з визнанням придатності позивача до військової служби;
скасувати протокол № 99 від 07.05.2024 військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині, що стосується визначення придатності позивача за станом здоров`я до військової служби;
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо постановки позивача на військовий облік військовозобов`язаних та видачі позивачу мобілізаційного розпорядження від 07.05.2024;
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації;
скасувати мобілізаційне розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.05.2024, відповідно до якого проведено призов позивача під час дії мобілізації, як придатного до військової служби;
скасувати Наказ командира військової часини НОМЕР_1 № 129 від 08.05.2024, в частині, що стосується призначення та зарахування позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ;
зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 виключити позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Ухвалою суду від 17.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
20.06.2024 надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення дії Наказу №129 від 08.05.2024 виданого командиром військової частини НОМЕР_1 , а саме в частині зарахування заявника до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Також просить заборонити командуванню військової частини НОМЕР_1 видавати накази про переміщення, направлення чи відрядження заявника з постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , до набрання чинності рішенням суду.
На обґрунтування заяви заявник вказує, що є всі підстави вважати, що найближчим часом командування військової частини НОМЕР_1 направить його до східних областей нашої держави для участі у бойових діях, а тому відправлення його командуванням військової частини до району бойових дій, фактично унеможливить ефективний захист порушених прав позивача з боку відповідачів, як такого, який взагалі не мав бути призваним під час мобілізації, а також подальшого звільнення його з військової служби у запас у зв`язку з належністю до категорії "інших військовозобов`язаних або окремої категорії громадян", які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, через належність до релігійних організацій переконання яких забороняє користуватись зброєю, внаслідок чого виконання військового обов`язку таких має бути замінене проходженням альтернативної (невійськової) служби. Такі обставини вказують на те, що в разі незастосування заходів забезпечення позову буде унеможливлений ефективний захист прав та інтересів позивача.
Заявник також вказує, що у заяві про забезпечення позову просить зупинити дію рішення суб`єкту владних повноважень відносно включення його до списків особового складу, яке є предметом розгляду в даній справі. В даному випадку є видимі ознаки протиправності рішень та дій відповідачів, а також є підстави стверджувати, про ризики невиконання в майбутньому рішення суду, що нівелює ефективний захист прав та інтересів позивача, яке є цілком реальним та можливим у формі направлення останнього у зону бойових дій, у випадку невжиття наведених у заяві позивача заходів забезпечення позову. Заявник зазначає, що вжиття наведених вище заходів забезпечення позову зможе запобігти в майбутньому негативним для нього наслідкам та сприятиме реальному захисту інтересів такого у випадку позитивного вирішення справи через задоволення позову. За таких обставин заявник вважає, що вжиття заходів забезпечення позову є доцільним, а тому просить задовольнити заяву про забезпечення позову.
Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Враховуючи приписи статті 154 КАС України суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.
Розглянувши подану заяву та перевіривши матеріали адміністративного позову, суд вважає, що у задоволенні заявленої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову слід відмовити, виходячи з наступного.
Частинами 1, 2 статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина четверта статті 150 КАС України).
Відповідно до положень частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, перевіряє чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.
Забезпечення адміністративного позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється, а також із особою позивача. Забезпечення позову допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника) або покладення додаткового обов`язку.
Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.
Заявник, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову просить зупинити дію окремого положення наказу № 129 від 08.05.2024 в частині зарахування його до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , а також заборонити командуванню військової частини НОМЕР_1 видавати накази про його переміщення, направлення чи відрядження з постійної дислокації військової частини, до прийняття судом рішення по суті.
Необхідність вжиття таких заходів забезпечення позову, заявник мотивує протиправністю рішень відповідачів щодо його призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до військової частини (зарахування до списків особового складу) військової частини НОМЕР_1 , що є предметом розгляду в даній.
Окрім того, суд також враховує вимоги Закону України №2359-IX від 08 липня 2022 року «Про внесення зміни до частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України щодо забезпечення позову у виді зупинення наказу або розпорядження командира (начальника) під час воєнного стану чи в бойовій обстановці», яким внесено зміни до частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
Таким чином, у заяві про забезпечення позову, позивач просить зупинити дію рішення суб`єкту владних повноважень відносно включення його до списків особового складу, яке є предметом розгляду в даній справі.
У разі забезпечення позову на даній стадії у той спосіб, який визначений у заяві про забезпечення позову, без дослідження обставин справи та без доказів призведе до фактичного вирішення судом спору по суті до постановлення рішення в даній справі, що суперечить інституту забезпечення позову.
У випадку встановлення в ході розгляду справи порушення прав позивача, їх відновлення в даному випадку можливе лише за наслідками розгляду такої справи по суті, що не може підміняти собою необхідність вжиття заходів забезпечення позову у даному випадку та на даній стадії.
Суд окремо наголошую, що в матеріалах наданих заявником на підтвердження своєї позиції, відсутні докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися, зокрема: відсутні докази, щодо твердження про відправлення позивача командуванням військової частини в зону проведення бойових дій.
Окрім того, можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.
Більш того, така умова для забезпечення адміністративного позову, як «наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення», може бути виявлена судом на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.
Тобто, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних дій та рішень відповідачів.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що зазначені заявником в якості підстав для забезпечення позову обставини не можуть бути розцінені в якості передумов для вжиття забезпечувальних заходів, а задоволення заяви про забезпечення позову на підставі викладених обставин буде суперечити вищевказаним принципам адміністративного судочинства.
Таким чином, у ході розгляду заяви про забезпечення позову судом не виявлено існування очевидної небезпеки порушення прав та інтересів заявника до прийняття у відповідній справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь заявника.
При цьому, відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів, на даній стадії розгляду справи суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову є такою, що задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №460/6128/24 відмовити повністю.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складений 20 червня 2024 року.

Суддя Олег ГРЕСЬКО