Справа № 380/12763/24
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

19 червня 2024 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Клименко О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправну бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за періоди з 01.10.2022 по 12.01.2023, з урахуванням фактично сплачених сум;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за періоди з 01.10.2022 по 12.01.2023, з урахуванням фактично сплачених сум.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву, та додані до неї матеріали, суддя встановив, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 161 КАС України, з огляду на таке.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Утім, положення статті 122 КАС України не містять норм, які б урегульовували строки звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Водночас такі строки встановлені Кодексом законів про працю України.

Так, відповідно до частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції Закону України від 01 липня 2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності 19 липня 2022 року) із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, починаючи з 19 липня 2022 року законодавець установив строк для звернення працівника з позовом до суду про виплату усіх сум, що належать йому при звільненні, який становить три місяці та обчислюється з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Згідно з Витягом із наказу Начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 26 травня 2023 року № 564-ос «Про особовий склад» позивача з 24 травня 2023 року звільнено та виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення. Остаточною датою проходження військової служби вважати 24 травня 2024 року.

Отже, днем звільнення позивача з військової служби є 24 травня 2024 року.

У згаданому вище Витязі із наказу зазначено суми, які позивач отримав, та які підлягають виплаті йому у зв`язку зі звільненням з військової служби.

Отож, у день звільнення з військової служби позивач зі змісту Витягу із наказу Начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 26 травня 2023 року № 564-ос «Про особовий склад» повинен був дізнатися, зокрема про суми, які підлягають виплаті йому у зв`язку зі звільненням з військової служби, і що серед таких сум відсутня спірна додаткова грошова винагорода.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 07 вересня 2023 року у справі № 620/1201/23, в якій Суд зазначив, що: « 44. З огляду на те, що наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 03 листопада 2022 року № 256 позивача з 03 листопада 2022 року виключено з списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1, строк звернення до суду з приводу вимоги про стягнення належного грошового утримання підлягає обчисленню з цієї дати».

З цим позовом до суду позивач звернувся, сформувавши його в системі «Електронний суд», 13 червня 2024 року, тобто зі значним пропуском тримісячного строку звернення до суду.

До позовної заяви представник позивача додав заяву від 13 червня 2024 року про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, яка мотивована тим, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується відповіддю на адвокатський запит від 02 квітня 2024 року та військовим квитком, а також брав участь у бойових діях, що підтверджується набуття ним права на отримання додаткової винагороди. Отже, позивач, як військовослужбовець, втратив можливість вільно пересуватися територією України та не мав можливості своєчасно скористатися правовою допомогою, оскільки не міг покинути територію військової частини, а пізніше зону бойових дій тому, враховуючи поважність зазначених обставин, позивач має право на поновлення пропущеного строку звернення до суду за захистом його прав. Також покликається на запроваджений у державі правовий режим воєнного стану.

З огляду на вказане просить суд поновити строк на звернення до суду, відкрити провадження та провести розгляд справи по суті.

Оцінюючи наведені представником позивача причини поважності пропуску позивачем строку звернення з позовом до суду, суд ураховує таке.

Визначені процесуальним законом строки, про які зазначив суд вище, це той орієнтовний період часу, протягом якого позивач мав би проявити інтерес стосовно свого позову, якщо він дійсно зацікавлений у тому, щоб провадження у справі було відкрито, а його спір вирішено. З іншого боку строк звернення до суду є своєрідним бар`єром, який повинен запобігати зловживанню правами і сприяти правовій визначеності правовідносин.

Реалізувати своє право на захист в порядку адміністративного судочинства потрібно вчасно, а поновити пропущений строк звернення до суду суд може лише якщо для цього є поважні причини.

Своєю чергою, поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення стороною у справі процесуальних дій.

Суддя уважає, що наведені представником позивача доводи стосовно поважності причин пропуску позивачем строку звернення з цим позовом до суду є неповажними, зважаючи на таке.

Насамперед суд відзначає, що ОСОБА_1 не проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , оскільки звільнений з військової служби 24 травня 2023 року, що підтверджується Витягом із наказу Начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 26 травня 2023 року № 564-ос «Про особовий склад» та записом у військовому квитку серії НОМЕР_4 від 15 червня 2016 року.

Представник позивача стверджує, що факт звільнення позивача з військової служби підтверджується відповіддю на адвокатський запит від 02 квітня 2024 року та військовим квитком. Однак таке твердження є неправдивим, оскільки в адвокатському запиті від 02 квітня 2024 року представнику позивача адвокату Владиславу Мандрику надано відповідь, зокрема про те, що згідно із наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26 травня 2023 року № 564-ос ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас з 24 травня 2023 року, тому відсутні документи, які підтверджують виконання бойових (спеціальних) завдань у грудні 2023 року, а у військовому квитку серії НОМЕР_4 від 15 червня 2016 року в графі «Дата виключення зі списків в/ч та № наказу» вчинено запис « 24.05.2023», тобто вказано дату звільнення.

Звідси, доводи представника позивача про те, що позивач, як військовослужбовець, втратив можливість вільно пересуватися територією України та не мав можливості своєчасно скористатися правовою допомогою, оскільки не міг покинути територію військової частини, а пізніше зону бойових дій, є надуманими та суперечать фактичним обставинам. Позивач, будучи звільненим з військової служби з 24 травня 2023 року, не міг зазнавати тих, обмежень, про які представник позивача вказує у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Крім цього, договір про надання правничої допомоги позивач уклав з адвокатом Мандриком Владиславом Володимировичем (як вказано в ордері на надання правничої (правової) допомоги серії ВН № 1373170 від 13 червня 2024 року) 08 березня 2024 року, а з цим позовом до суду звернувся 13 червня 2024 року, тобто знову ж таки після спливу тримісячного строку.

Щодо покликань представника позивача на запроваджений у державі правовий режим воєнного стану, то суд зазначає, що запровадження державою воєнного стану справді може бути поважною причиною пропуску строку звернення з позовом до суду, водночас у суду повинні бути наявні відповідні докази, які б підтверджували доводи позивача, що внаслідок запровадження державою такого правового режиму він дійсно був позбавлений можливості вчасного звернення до суду. Однак таких доказів позивачем суду не надано.

Правова позиція стосовно необхідності подання відповідних доказів, які б підтверджували доводи учасника процесу, що внаслідок запровадження державою правового режиму воєнного стану він дійсно був позбавлений можливості вчасного звернення до суду, висловлена Верховним Судом у постановах від 16 травня 2024 року у справі № 120/7838/23, від 05 червня 2024 року у справі № 240/29715/23 та інших, які суд ураховує на підставі вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

З огляду на викладене вище суд визнає неповажними причини пропуску позивачем строку звернення з цим позовом до суду, які вказані у заяві від 13 червня 2024 року про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

За цих обставин позивачу необхідно подати до суду заяву про поновлення строку звернення з цим позовом до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку та наданням доказів на їх обґрунтування.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Отже, позовну заяву належить залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення її недоліків відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 169 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 248, 256, 294 КАС України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповажними причини пропуску позивачем строку звернення з цим позовом до суду, які вказані у заяві від 13 червня 2024 року про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Особі, що звернулася із позовною заявою, встановити в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки у спосіб подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення з цим позовом до суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку та наданням доказів на їх обґрунтування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала в апеляційному порядку окремо не оскаржується.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Клименко О.М.