Справа № 520/13868/24
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2024-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

20 червня 2024 р. справа № 520/13868/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши адміністративну справу за позовом Великобурлуцької селищної ради (вул. Центральна, буд. 9, смт. Великий Бурлук, Харківська область, 62602, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Студентська, буд. 5/4, 4 поверх, м. Харків, 61024, ) про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Великобурлуцька селищна рада звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить суд:

- скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.05.2024 по виконавчому провадженню №74709153, якою Великобурлуцьку селищну раду було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн., відповідно до вимог ст. 63, 75 Закону України « Про виконавче провадження».

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2024 відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі відповідно до положень п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257, ст. 287 КАС України, справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування адміністративного позову представник позивача посилається на те, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ждановою Оленою Віталіївною Великобурлуцьку селищну раду за невиконання рішення суду в повному обсязі було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. Позивач вважає вказану постанову протиправною з огляду на те, що рішення суду, яким зобов`язано Великобурлуцьку селищну раду відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт із винесення меж території регіонального ландшафтного парку «Великобурлуцький степ» площею 2042,6 га, який знаходиться на території Великобурлуцької селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області, закріплення їх в натурі (на місцевості) шляхом

розроблення та затвердження землевпорядної документації щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду ускладнюється тим, що покриття витрат органу місцевого самоврядування на фінансування робіт із землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду може проводитись за рахунок субвенції з державного бюджету. Фахівці, що можуть здійснити зазначені землевпорядні роботи у Великобурлуцькій селищній раді відсутні, фахівці обласної державної адміністрації такі роботи не виконують, тому на виконання постанови суду, був поданий запит до землевпорядної організації, яка зможе виконати такі роботи, щодо вартості виконання робіт. На підставі договірної ціни та зведеного кошторису вартості робіт була подана заявка до Міністерства енергетики та захисту довкілля України на отримання субвенції з державного бюджету в розмірі покриття витрат (лист-заявка додається). Співфінансування без отримання субвенції селищною радою здійснити не можливо оскільки на даний час невідома сума наданої субвенції. Таким чином, на думку позивача, на виконання рішення суду з урахуванням норм дій закону «Про правовий режим воєнного стану» всі можливі дії стосовно селищної ради в частині виконання постанови суду були виконані. Також, позивач зауважує, що поважною причиною невиконання рішення суду у встановлений строк є те, що відповідно до Розпорядження Великобурлуцької селищної військової адміністрації №131/ОД від 08.03.2024 на території громади об`явлено обов`язкову евакуацію населення, а територія, на якій знаходиться регіональний ландшафтний парк знаходиться в зоні можливих бойових дій. Отже, виконання рішення суду унеможливлюється фактом військової агресії російської федерації проти України.

Представник відповідача надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі закріплений у статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника. Відповідно до ст. 129 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Принцип «res judicata» (принцип обов`язковості судового рішення) покладає на боржника обов`язок виконання судового рішення, яке набрало законної сили, не очікуючи відповідних дій державного виконавця. В силу зазначеного правового принципу саме боржник повинен проявити достатню розумність і обачність для того, щоб уникнути негативних наслідків, пов`язаних із невиконанням судового рішення. Розглянувши надані боржником документи, державний виконавець дійшов висновку, що на теперішній час рішення суду боржником не виконано в повному обсязі, а отже, оскаржувана постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності винесення постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.05.2024 у виконавчому провадженні №74709153, а відтак при розв`язанні спору слід виходити з положень Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII.

Судом встановлено, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №74709153 з примусового виконання виконавчого листа №520/8470/22, виданого Харківським окружним адміністративним судом 20.02.2024 про зобов`язання Великобурлуцької селищної ради відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення робіт із винесення меж території регіонального ландшафтного парку «Великобурлуцький степ» площею 2042,6 га, який знаходиться на території Великобурлуцької селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області, закріплення їх в натурі (на місцевості) шляхом розроблення та затвердження землевпорядної документації щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду.

Так, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.04.2024 відкрито виконавче провадження №74709153. Боржнику встановлено строк на виконання рішення протягом 10 робочих днів.

Також, 10.04.2024 державним виконавцем у ВП №74709153 винесені постанови про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Вказані постанови направлені на адресу боржника - Великобурлуцької селищної ради та отримані останнім 15.04.2024.

29.04.2024 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява Великобурлуцької селищної ради від 22.04.2024 №04-22/115 про відкладення виконавчих дій, в якій боржник просив відкласти проведення виконавчих дій на строк до припинення дії воєнного стану в України, посилаючись на те, що покриття витрат органу місцевого самоврядування на фінансування робіт із землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду може проводитись за рахунок субвенції з державного бюджету. Механізм надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення природоохоронних заходів на об`єктах комунальної власності закріплений в Порядку та умовах надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення природоохоронних заходів на об`єктах комунальної власності, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2019 №228. Фахівці, що можуть здійснити зазначені землевпорядні роботи у Великобурлуцькій селищній раді відсутні, фахівці обласної державної адміністрації такі роботи не виконують, тому на виконання постанови суду, був поданий запит до землевпорядної організації, яка зможе виконати такі роботи, щодо вартості виконання робіт. На підставі договірної ціни та зведеного кошторису вартості робіт була подана заявка до Міністерства енергетики та захисту довкілля України на отримання субвенції з державного бюджету в розмірі покриття витрат. Співфінансування без отримання субвенції селищною радою здійснити не можливо оскільки на даний час невідома сума наданої субвенції. Складність виконання рішення суду також полягає в тому, що територія парку розташована у зоні бойових дій та є потенційно забруднена вибухонебезпечними предметами. Відповідно до Розпорядження Великобурлуцької селищної військової адміністрації №131/ОД від 08.03.2024 на території громади об`явлено обов`язкову евакуацію населення. Всі перелічені вище проблемні питання, а також забезпечення проведення робіт із винесення меж території регіонального ландшафтного парку потребує виїзду на місцевість, що унеможливлюється фактом військової агресії російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та те, що територія на якій знаходиться регіональний ландшафтний парк знаходиться в зоні можливих бойових дій, території не розміновані та проведення будь-яких робіт представляє потенціальну загрозу життю та здоров`ю людей, що є на думку позивача поважною причиною невиконання рішення суду.

Розглянувши надані боржником документи, державний виконавець дійшов висновку про відсутність підстав відкладення виконавчих дій, на теперішній час рішення суду боржником не виконано в повному обсязі.

За невиконання рішення суду у повному обсязі без поважних причин постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.05.2024 на боржника накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. та зобов`язано виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Не погоджуючись із вказаною постановою, Великобурлуцька селищна рада звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За правилами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

За визначенням, наведеним у п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ст. 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частиною 1 ст. 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (п. п. 1, 16, 22 ч. 3, ч. 4 ст. 18 Закону №1404-VIII).

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (ч. 6 ст. 26 Закону №1404-VIII).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 3 ст. 63 Закону №1404-VІІІ виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано з поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону №1404-VIII.

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №640/9234/19.

На момент прийняття виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений законодавством строк, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання. При цьому обов`язковою умовою накладення штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього. Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм України «Про виконавче провадження» можуть вважатися обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Відтак, невиконання боржником рішення суду - тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Притягаючи боржника до відповідальності за невиконання рішення у виконавчому провадженні і накладаючи на нього штраф, виконавець зобов`язаний ретельно дослідити всі обставини справи, зокрема належним чином перевірити факт невиконання боржником його обов`язків та встановити причини їх невиконання або неналежного виконання.

Судовим розглядом встановлено, що державним виконавцем розглянуто подану боржником заяву від 22.04.2024 №04-22/115 про відкладення виконавчих дій до припинення воєнного стану в Україні та додані до неї документи, та за результатом розгляду державний виконавець дійшов до висновку, що на теперішній час рішення суду боржником не виконано в повному обсязі без поважних причин.

На підтвердження вчинення певних дій, спрямованих на виконання рішення суду, позивачем надано копію заявки на здійснення природоохоронних заходів за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення природоохоронних заходів на об`єктах комунальної власності; зведеного кошторису та копію листа до Міністерства енергетики та захисту довкілля України.

Суд зазначає, що вказані дії були вчинені до відкриття виконавчого провадження №74709153, тобто до початку примусового виконання судового рішення по справі №520/8470/22 на підставі виконавчого документа.

З матеріалів справи вбачається, що після початку примусового виконання рішення Великобурлуцькою селищною радою не вчинено жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 32 Закону №1404-VIII за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів.

Отже, чинним законодавством встановлено право виконавця відкласти проведення виконавчих дій за заявою боржника та такий строк встановлюється - до 10 днів.

Крім того, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням (ст. 33 Закону №1404-VIII).

З КП "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що Великобурлуцька селищна рада у жовтні 2023 року зверталась до Харківського окружного адміністративного суду із заявою в порядку ст. 378 КАС України про відстрочення виконання рішення суду по справі №520/8470/22 за адміністративним позовом Керівника Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Харківської обласної військової адміністрації до Великобурлуцької селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Великобурлуцька селищна військова адміністрація Куп`янського району Харківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.12.2023 по справі №520/8470/22 заяву Великобурлуцької селищної ради про відстрочення виконання рішення по справі №520/8470/22 залишено без задоволення.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що на підтвердження неможливості виконання рішення суду відповідачем не подано до суду належних доказів. Необхідність подання селищною радою заявки на здійснення природоохоронних заходів та ймовірне замінування територій не може бути безумовною підставою для надання відстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, суду не надано доказів, що Великобурлуцька селищна рада (боржник у виконавчому провадженні) після відкриття виконавчого провадження звертався до суду в порядку статті 33 Закону №1404-VIII із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення у справі №520/8470/22 на стадії примусового виконання рішення суду.

Разом із тим, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 34 Закону №1404-VIII на стадії примусового виконання судових рішень у разі надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій.

Станом на 02.05.2024 рішення суду не виконано. Доказів виконання рішення суду станом на сьогоднішній день суду також не надано.

Суд зазначає, що невиконання рішення суду боржником не було пов`язано з об`єктивно поважними обставинами або причинами. Ті обставини, на які позивач покликається у позові, не є поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні закону, а є процедурними питаннями, відтак не звільняють боржника від відповідальності за невиконання рішення.

Щодо посилання на введення воєнного стану та перебування територіальної громади у зоні можливих бойових дій, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому Указами Президента України було продовжено строк дії воєнного стану в Україні та введений в Україні воєнний стан триває станом і на сьогодні.

Відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, Закон України "Про правовий режим воєнного стану" та указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України.

Частинами 1, 2 ст. 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 №389-VIII (далі - Закон №389-VIII) визначено, що в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Отже, в період воєнного стану органи місцевого самоврядування і далі здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України та іншими законами України.

Суд зазначає, що діяльність місцевих органів влади спрямована на забезпечення дії Конституції та законів України, здійснення заходів правового режиму, оборони, цивільного захисту, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян.

Крім того, згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Мінреінтеграції від 22.12.2022 №309, смт. Великий Бурлук або ж Великобурлуцька селищна територіальна громада Куп`янського району Харківської області, на території якого знаходиться об`єкт, відсутні в переліку територій активних бойових дій, можливих бойових дій або територій, на яких велися бойові дії.

При тому, розпорядження Великобурлуцької селищної військової адміністрації "Про проведення обов`язкової евакуації населення з окремих населених пунктів Великобурлуцької селищної територіальної громади" від 08.03.2024 №131/ОД, на яке посилається позивач, стосується Катеринівського старостинського округу, Малобурлуцького старостинського округу, Новоолександрівського старостинського округу, Підсереднянського старостинського округу, Червонохвильського старостинського округу, Шипуватського старостинського округу.

Доказів, що регіональний ландшафтний парк "Великобурлуцький степ" площею 2042,6 га, знаходиться саме на території вищевказаних старостинських округів Великобурлуцької територіальної громади Куп`янського району Харківської області суду не надано.

Як і не надано доказів, що територія, на якій знаходиться регіональний ландшафтний парк, знаходиться в зоні можливих бойових дій та є потенційно забруднена вибухонебезпечними предметами.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи Великобурлуцької селищної ради про поважність невиконання рішення суду у повному обсязі у зв`язку з військовою агресією рф.

Частинами 1, 2 ст. 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. ст. 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 2, 14, 370 КАС України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Обов`язковість судового рішення означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (у точній відповідності до приписів мотивувальної та резолютивної частин рішення).

В адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в яких є держава в особі її компетентних органів, а тому, адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Враховуючи встановлене, державний виконавець обґрунтовано встановив факт невиконання боржником рішення без поважних причин, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

З огляду на зазначене, суд погоджується з позицією державного виконавця та вважає, що позивачем належним чином не було виконане рішення суду у справі №520/8470/22, не доведено наявності поважних причин такого невиконання, що свідчить про правомірність оскаржуваної постанови державного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Великобурлуцької селищної ради (вул. Центральна, буд. 9, смт. Великий Бурлук, Харківська область, 62602, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Студентська, буд. 5/4, 4 поверх, м. Харків, 61024, ) про скасування постанови - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Біленський О.О.