Справа № 400/2667/24
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2024-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 р. № 400/2667/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Устинова І.А. розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо розміру обчисленої та призначеної мені пенсії у зв`язку з втратою годувальника згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.2024.

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити необхідний перерахунок призначеної пенсії у зв`язку з втратою годувальника з дня її призначення, а саме - 01.03.2024, з урахуванням: зарахування при обчисленні пенсії до загального страхового стажу померлого годувальника періодів роботи в Естонській Радянській Соціалістичній Республіці (РСР) в період з 20.04.1972 по 24.06.1980 (8 років 2 місяці 5 днів, із виправленням коефіцієнту стажу з урахуванням кратності на 0,4375 ((43 роки 9 місяців) 525 міс. / 100 * 12) * 1); оплати за понаднормовий стаж померлого годувальника із розрахунку 18 років (43 роки 25 років = 18 років);

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Миколаївській області виплатити різницю у сумах між відповідними пенсіями за період з дня її призначення, а саме 01.03.2024 і по день здійснення її фактичного перерахунку.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що згідно заяви за призначенням/перерахунком пенсії від 29.02.2024 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області позивачці обчислена та призначена пенсія у зв`язку з втратою годувальника згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (із змінами, далі - Закон № 1058-IV). Однак, відповідачем протиправно не зараховано при обчисленні пенсії до загального страхового стажу померлого годувальника періоди роботи в Естонській Радянській Соціалістичній Республіці (РСР) в період з 20.04.1972 по 24.06.1980 (8 років 2 місяці 5 днів), тоді як к трудовий стаж набутий на території колишнього СРСР і підлягає зарахуванню. Застосування відповідачем Угода між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення є протиправним, оскільки вона не стосуєтьсястажу набутого за часі СРСР. Також, позивачка зазначила, що оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області безпідставно не зараховано до загального страхового стажу померлого годувальника періодів роботи в Естонській Радянській Соціалістичній Республіці (РСР) в період з 20.04.1972 по 24.06.1980 (8 років 2 місяці 5 днів), загальний страховий стаж повинен становити 43 роки 9 місяців 11 днів, тому керуючись статтею 28, пунктом 41. Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, відповідачем має бути проведено оплату за понаднормовий стаж померлого годувальника за 18 років (43 роки 25 років = 18 років).

Ухвалою від 01.04.2024 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропонував відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що позивачку було переведено з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, страховий стаж годувальника складає 35 років 7 місяців 6 днів. Відповідач зазначив, що відсутні підстави для зарахування до загального страхового стажу померлого годувальника періодів роботи в Естонській Радянській Соціалістичній Республіці (РСР) в період з 20.04.1972 по 24.06.1980 (8 років 2 місяці 5 днів), оскільки 05.10.2010 підписано Міжнародну Угоду між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення, яку ратифіковано Законом України від 02.11.2011 № 3990-VI «Про ратифікацію Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення», набрання чинності відбулась 01.02.2012 (далі - Угода). Статтею 6 Угоди передбачено, якщо право на пенсію виникає на підставі законодавства однієї Сторони без урахування страхового стажу, набутого на підставі законодавства іншої Сторони, то відповідна Сторона призначає пенсію тільки за страховий стаж, набутий на підставі свого законодавства, незалежно від проживання на території однієї із Сторін. Якщо право на пенсію виникає в результаті підсумовування страхового стажу, то при призначенні пенсії враховується страховий стаж, набутий відповідно до законодавства кожної із Сторін, за умови, що інша Сторона не виплачує пенсію за той самий страховий стаж. Кожна із Сторін нараховує і виплачує пенсію на підставі фактичного страхового стажу, набутого на її території, якщо цією Угодою не передбачено інше. Отже, кожна із Сторін нараховує і виплачує пенсію на підставі фактичного страхового стажу, набутого на її території.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 263 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З 23.10.2008 позивачка отримувала пенсію за віком. За заявою позивачки від 29.02.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначило пенсію у зв`язку з втратою годувальника згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (із змінами, далі - Закон № 1058-IV).

Під час призначення пенсії страховий стаж годувальника склав 35 років 7 місяців 6 днів, однак до страхового стажу не зараховано періоди роботи в Естонській Радянській Соціалістичній Республіці (РСР) в період з 20.04.1972 по 24.06.1980 (8 років 2 місяці 5 днів).

Позивачка вважає не зарахування цього страхового стажу протиправним, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом.

Суд вирішуючи спір між сторонами виходить з натупного.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV(далі - Закон №1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно із ст.24 Закону України №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» трудова книжка є основним документом, що підтверджує загальний стаж роботи.

Як вже встановлено судом, позивачці призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України № 1058, при цьому до стажу годувальника не враховано періоди роботи в Естонській Радянській Соціалістичній Республіці (РСР) в період з 20.04.1972 по 24.06.1980 (8 років 2 місяці 5 днів).

Обгрунтовуючи свої дії щодо не зарахування спірного стажу відповідач посилається на Міжнародну Угоду між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення, яку ратифіковано Законом України від 02.11.2011 № 3990-VI «Про ратифікацію Угоди між Україною та Естонською Республікою у сфері соціального забезпечення», яка набрала чинності відбулась 01.02.2012.

Однак, суд зазначає, що положення вказаної Угоди не стосуються питання визнання чи не визнання стажу, набутого за часів СРСР, а стосуються питання визнання чи не визнання стажу вже набутого на території України та Естонської Республіки після обрання незалежності обома країнами.

У свою чергу, питання врахування у страховий стаж часу роботи на підприємствах, установах та організаціях за часів СРСР врегульоване Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р., частиною другою статті 6 якої передбачено, що для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсій на пільгових умовах та за вислугу років, громадянам-учасникам Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цієї Угоди.

З вказаного вбачається, що Україна та інші держави-учасники Угоди зазначеним документом взяли на себе зобов`язання враховувати трудовий стаж, набутий їх громадянами на території колишнього СРСР.

При цьому, в Угоді йде мова про території колишнього СРСР взагалі, та не пов`язується визнання стажу, виключно набутого на територіях союзних радянських республік, правонаступниками яких є держави-учасники Угоди.

Оскільки Естонська РСР входила до складу СРСР, то суд доходить висновку, що трудовий стаж померлого годувальника позивачки (її чоловіка) набутий на території колишнього СРСР (20.04.1972 по 24.06.1980), повинен бути зарахований до його загального страхового стажу.

Таким чином, дії відповідача щодо не зарахування стажу померлого годувальника періодів роботи в Естонській Радянській Соціалістичній Республіці (РСР) в період з 20.04.1972 по 24.06.1980 (8 років 2 місяці 5 днів є протиправними і належним способом захисту прав позивачки є зобов`язання відповідача зарахувати цей стаж до страхового стажу та провести перерахунок і виплату пенсії позивачки у зв`язку із втратою годувальника з 01.03.2024 з урахуванням цього страхового стажу.

При цьому, суд звертає увагу, що права позивача у даному випадку порушені діями щодо неврахуванням спірного страхового стажу, а не як зазначає позивачка дії щодо розміру обчисленої та призначеної мені пенсії у зв`язку з втратою годувальника згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також, суд зазначає, що не підлягають задоволенню вимоги позивачки щодо зобов`язання провести перерахунок пенсії позивачки із виправленням коефіцієнту стажу з урахуванням кратності на 0,4375 ((43 роки 9 місяців) 525 міс. / 100 * 12) * 1); оплати за понаднормовий стаж померлого годувальника із розрахунку 18 років (43 роки 25 років = 18 років), оскільки такі вимоги є передчасними. Адже, суд вже зобов`язав провести перерахунок пенсії, який відповідач має провести у відповідності до норм законодавства і у суду на час розгляду даної справи відсутні підстави вважати, що перерахунок буде проведений в інший спосіб ніж передбачено законодавством.

Щодо вимоги позивачки про зобов`язання виплатити різницю у сумах між відповідними пенсіями за період з дня її призначення, а саме 01.03.2024 і по день здійснення її фактичного перерахунку, то суд вже задовольнив вимогу позивачки шляхом зобов`язання відповідача провести виплату перерахованої пенсії.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Позивачка сплатила судовий збір в сумі 1211,20 грн, який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань, адже у вимогах, в яких відмовлено є похідними і окремо судовий збір не підлягав сплаті.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,549) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській область (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код 13844159) щодо не зарахування до страхового стажу померлого годувальника періодів роботи в Естонській Радянській Соціалістичній Республіці (РСР) в період з 20.04.1972 по 24.06.1980 (8 років 2 місяці 5 днів) при призначені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії у зв`зку з втратою годувальника.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській область (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код 13844159) зарахувати до страхового стажу померлого годувальника періодів роботи в Естонській Радянській Соціалістичній Республіці (РСР) в період з 20.04.1972 по 24.06.1980 (8 років 2 місяці 5 днів), провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії у зв`зку з втратою годувальника з урахуванням страхового стажу померлого годувальника періодів роботи в Естонській Радянській Соціалістичній Республіці (РСР) в період з 20.04.1972 по 24.06.1980 (8 років 2 місяці 5 днів) з 01.03.2024.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,549) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя І. А. Устинов