Справа № 380/5565/24
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 рокусправа № 380/5565/24
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить :

визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №11 від 09.02.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 01.09.1979 по 01.07.1999 та призначити пенсію на підставі поданої 05.02.2024 заяви.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звернувся із заявою до пенсійного органу про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, надавши всі необхідні документи для призначення пенсії. Рішенням Головного управління ПФУ у Волинській області від 09.02.2024 №11 позивачу відмолено у призначенні пенсії, оскільки на титульній сторінці трудової книжки НОМЕР_1 наявне виправлення по батькові заявника, а запис про виправлення не містить підстави. Рекомендовано залучити довідки про роботу та перейменування підприємств. Періоди з роботи з 01.07.1999 зараховано до стажу за даними СПОВ. Позивач вважає вищезазначене рішення протиправним, оскільки позивач не повинен відповідати за ймовірне неналежне виконання підприємством свого обов`язку. Просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 18.03.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами та відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання цієї ухвали.

Представник відповідача 2 подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог з таких підстав. ОСОБА_1 звернувся до ГУПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком. За принципом екстериторіальності ГУПФУ у Волинській області розглянуто заяву позивача та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 09 лютого 2024 року №11. Відповідно до наданих документів позивача його страховий стаж складає 21 рік 09 місяців 06 днів. До страхового стажу позивача не враховано періоди: роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці наявне виправлення в по батькові заявника, а запис про виправлення не містить підстави, що не відповідає Інструкції №58. Для зарахування необхідно долучити уточнюючу довідку про періоди роботи видані на підставі первинних документів та перейменування підприємства. Періоди роботи з 01.07.1999 зараховано до стажу за даними СПОВ. У зв`язку з відсутністю достатнього страхового стажу Головним управління прийнято рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідач 1 відзив на позовну заяву не подав.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

05 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до ст.26 Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-VI Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, надавши відповідний пакет документів.

Заява за екстериторіальністю передана до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Головним управлінням ПФУ у Волинській області прийнято рішення від 09.02.2024 №11, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. До страхового стажу позивача не враховано періоди: роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці наявне виправлення в по батькові заявника, а запис про виправлення не містить підстави, що не відповідає Інструкції №58. Для зарахування необхідно долучити уточнюючу довідку про періоди роботи видані на підставі первинних документів та перейменування підприємства. Періоди роботи з 01.07.1999 зараховано до стажу за даними СПОВ.

Не погодившись із позицією та рішенням пенсійного органу, ОСОБА_1 звернувся за захистом власних прав та інтересів до суду з цим позовом.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-VI Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058- VI), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Частиною 4 статті 26 Закону №1058-VI визначено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Статтею 44 Закону №1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 статті 45 Закону №1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846; далі Порядок №22-1).

Згідно із підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

За приписами пунктів 4.1, 4.7, 4.8 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Заява про призначення пенсії з усіма поданими документами та рішенням про призначення пенсії зберігаються в окремій пенсійній справі на кожного пенсіонера. Пенсійні справи зберігаються в органах, що призначають пенсії, за місцем проживання (реєстрації) або за місцем перебування пенсіонерів.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Згідно із пунктами 1 та 2 Порядку №637 (з наступними змінами та доповненнями) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно із пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 1 до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці наявне виправлення в по батькові заявника, а запис про виправлення не містить підстави, що не відповідає Інструкції №58.

Суд зазначає, що відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України Про трудові книжки працівників від 27.04.1993 №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. Тому, порушення роботодавцем порядку заповнення трудової книжки не може бути підставою для позбавлення особи права на належну пенсію.

Так, Верховний суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі №423/1881/17 сформував правовий висновок, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Наявність сумнівів у відповідача 1 може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого стажу. Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховно го Суду від 06.03.2018, справа №127/9055/17.

Посилання на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання призначення пенсії за віком. Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 29.03.2019 у справі №548/2056/16-а, від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а, від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

А тому, з урахуванням наведених норм чинного законодавства України, правових висновків Верховного Суду та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про протиправність незарахування відповідачем 1 періоду роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 до страхового стажу позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 09.02.2024 №11 про відмову у призначенні пенсії, до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано страховий стаж 21 рік 09 місяців 06 днів.

Таким чином, з зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01.09.1979 по 01.07.1999, страховий стаж позивача, що враховується для призначення пенсії становитиме більше необхідних 31 року, а позивач набуває право на призначення пенсії за віком на підставі статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи вище викладене, а також беручи до уваги те, що трудова книжка містить усі необхідні відомості про роботу позивача у спірні періоди, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави їх не враховувати.

Крім того, у постанові від 11.11.2020 у справі №677/831/17 Верховний Суд звернув увагу на те, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. При цьому, витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. Однак, відповідач таким правом не скористався.

З огляду на встановлені обставини та правове регулювання спірних правовідносин рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 09.02.2024 №11 про відмову у призначенні пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав в іншій частині позовних вимог, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи, що ГУПФУ у Волинській області безпідставно не зараховано до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.09.1979 по 01.07.1999, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУПФУ у Волинській області повторно розглянути заяву позивача від 05 лютого 2024 року про призначення пенсії та зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 01.09.1979 по 01.07.1999 згідно трудової книжки НОМЕР_1 .

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 09.02.2024 №11 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.02.2024 про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 01.09.1979 по 01.07.1999 згідно трудової книжки НОМЕР_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяГулкевич Ірена Зіновіївна