Справа № 440/15173/23
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 р. Справа № 440/15173/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2023, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, м. Полтава, повний текст складено 18.12.23 по справі № 440/15173/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області (надалі - ТУССО), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати відмову відповідача, оформлену листом від 03.10.2023 №47.05-654, щодо зарахування до вислуги років для обчислення стажу служби в органах Служби судової охорони періоди роботи ОСОБА_1 у державних органах: в Регіональному сервісному центрі МВС в Полтавській області з 29.04.2016 по 22.10.2018 (02 роки 05 місяців 24 дні) та в ТУССО у Полтавській області з 05.12.2019 по 14.05.2020 (00 років 5 місяців 9 днів); зобов`язати ТУССО перерахувати ОСОБА_1 вислугу років у Службі судової охорони відповідно до пункту 5 розділу І Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, з урахуванням змін, внесених рішенням Вищої ради правосуддя від 18.11.2021№2236/0/15-21, та зарахувати до вислуги років для обчислення стажу служби в Службі судової охорони ці періоди її роботи.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною та скасовано відмову Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області, оформлену листом №47.05-654 від 03.10.2023, щодо зарахування до стажу служби у Службі судової охорони часу роботи ОСОБА_1 у державних органах.

Зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Полтавській області зарахувати до стажу служби ОСОБА_1 у Службі судової охорони час роботи у Регіональному сервісному центрі МВС в Полтавській області з 29.04.2016 по 22.10.2018 та час служби в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Полтавській області з 05.12.2019 по 14.05.2020.

Територіальне управління Служби судової охорони у Полтавській області, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування вимог зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 до вислуги років зараховується, зокрема, час роботи в державних органах, у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони. Наказом Служби судової охорони № 454 від 24.10.2022 затверджено Перелік посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах. До видання зазначеного наказу зарахування періоду роботи в державних органах позивачу, як співробітнику Служби судової охорони, що проходить службу в територіальному управлінні, не здійснювалось, а з урахуванням діючого переліку здійснене не може бути.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, позивач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) , не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 05.12.2019 по теперішній час є працівником Служби судової охорони та проходить службу у ТУССО у Полтавській області, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 01.06.1996 (а.с. 13-17) та службовим посвідченням, виданим ТУ ССО у Полтавській області 14.08.2023 серії НОМЕР_2 (а.с. 18).

Наказом ТУССО від 04.12.2019 №69к ОСОБА_1 прийнято на роботу провідним інспектором (з дипломом спеціаліста) юридичної служби 05.12.2019, установивши їй відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 №1298 посадовий оклад у розмірі 2958,00 грн на місяць та надбавку за складність та напруженість у роботі у розмірі 50% посадового окладу, з випробувальним строком один місяць (а.с. 42).

14.05.2020 згідно з наказом ТУССО від 14.05.2020 №109к позивача звільнено з роботи за угодою сторін відповідно до пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України (а.с. 41).

Відповідно до наказу ТУССО від 15.05.2020 № 113к, майор Служби судової охорони ОСОБА_1 з 15.05.2020 приступила до виконання обов`язків за посадою провідного спеціаліста юридичної служби. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 №289 майору Служби судової охорони ОСОБА_1 встановлено посадовий оклад у розмірі 5780 грн на місяць, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 42% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальне звання та надбавки за стаж служби до кінця 2020 року (а.с. 40).

Відповідно до наказу начальника ТУССО від 10.01.2022 №15 о/с оголошено вислугу років майору ССО ОСОБА_1 , провідному спеціалісту юридичної служби - 16 років 08 місяців 14 днів, для виплати надбавки за стаж служби співробітникам ССО та визначення тривалості додаткової оплачуваної відпустки станом на 01.01.2022 (а.с. 38).

Відповідно до наказу ТУССО від 06.01.2023 №18/ос оголошено вислугу років на 01.01.2023 співробітникам ТУССО для виплати надбавки за стаж служби та визначення тривалості додаткової оплачуваної відпустки, зокрема підполковнику ССО ОСОБА_1 , провідному спеціалісту юридичної служби - 17 років 08 місяців 14 днів (а.с. 37).

27.09.2023 позивач звернулася до керівництва ТУССО з рапортом №47.07-1431/вн (а.с. 45) щодо зарахування до стажу служби в ССО періодів попередньої роботи в державних органах, зокрема:

- у Регіональному сервісному центрі МВС в Полтавській області з 29.04.2016 по 22.10.2018 (02 роки 05 місяців 24 днів) на посаді провідного спеціаліста сектору юридичного забезпечення та завідувача сектору організації закупівель;

- ТУССО у Полтавській області з 05.12.2019 по 14.05.2020 на посаді провідного інспектора (з дипломом спеціаліста) юридичної служби (00 років 5 місяців 9 днів).

У відповідь начальник ТУССО листом від 03.10.2023 №47.05-654 повідомив ОСОБА_1 про те, що наказом Голови Служби судової охорони від 24.10.2022 №454 "Про затвердження Переліку посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах" затверджено перелік посад середнього і вищого складу, в якому посада провідного спеціаліста юридичної служби територіального управління відсутня. З урахування вимог п. 19 розділу ІІ наказу Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 №384 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони" наказом ТУССО від 06.01.2023 №18/ос "Про оголошення вислуги років співробітникам" ОСОБА_1 до вислуги років для виплати надбавки за стаж служби зараховано періоди служби: УМВС України в Полтавській області з 02.04.2001 по 06.11.2015; Головному управлінні Національної поліції в Полтавській області з 07.11.2015 по 28.04.2016. У зв`язку з вищевикладеним у ТУССО відсутні законодавчі підстави для врахування часу роботи в Регіональному сервісному центрі МВС в Полтавській області з 29.04.2016 по 22.10.2018 та час роботи на посаді провідного інспектора (з дипломом спеціаліста) юридичної служби ТУССО з 05.12.2019 по 14.05.2020 до вислуги років для виплати надбавки за стаж служби (а.с. 43-44).

Вважаючи протиправними мотиви відмови у зарахуванні до стажу служби в Службі судової охорони періодів роботи в Регіональному сервісному центрі МВС в Полтавській області з 29.04.2016 по 22.10.2018 та в ТУССО у Полтавській області з 05.12.2019 по 14.05.2020 до вислуги років для виплати надбавки за стаж служби, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання для співробітників Служби судової охорони певних гарантій, а саме - реалізацію права на зарахування до вислуги років для призначення пенсії часу роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони за правилами, встановленими п. "и" ч. 1 ст. 17 Закону №2262-ХІІ, держава, в даному випадку в особі ТУССО, безпідставно, відступаючи від гарантованих позивачу прав та правомірних сподівань не зарахувала до стажу службу в державних органах особі, на яку поширюється дія Закону №2262-ХІІ.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Служба судової охорони відповідно до статті 161 Закону України від 02.06.2016 за №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (надалі - Закон №1402-VIII) є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах.

Порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони регулюється цим Законом та положенням, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України (ч. 2 ст. 1621 Закону №1402-VIII).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 за №1052/0/15-19 затверджено Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (далі - Положення).

Відповідно до п. 5 Положення, у попередній редакції, час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

До стажу служби у Службі судової охорони (далі також Служба) зараховується стаж служби в поліції, органах внутрішніх справ, військова служба в Збройних Силах України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 18.11.2021 за №2236/0/15-21 внесені зміни до Положення, згідно з якими пункт 5 розділу І викладено в такій редакції:

"Час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей"."

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України від 09.04.1992 за №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до пункту "и" частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ, особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.2019 за №435 "Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393" доповнено порядок обчислення вислуги років у новоствореному державному органі - Службі судової охорони. Зокрема, абзац 12 пункту 1 Постанови №393 зі змінами викладений у такій редакції: "час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу або службу в органи Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, що затверджуються відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, Міністерством юстиції, Міністерством фінансів, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони".

Отже, особам, які мають право на призначення пенсії на підставі Закону №2262-ХІІ, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи у державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони, і відповідно до стажу служби у Службі судової охорони.

На момент виникнення спірних правовідносин перелік посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах, ще не був затверджений.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність твердження відповідача про те, що позивач не обіймав посад за переліком, затвердженим Наказом Служби судової охорони "Про затвердження Переліку посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах" №454 від 24.10.2022.

Верховний Суд, вирішуючи спори щодо призначення пенсій та зарахування стажу для осіб, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", неодноразово зазначав про те, що цей Закон для окремих категорій осіб передбачає гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення та затвердження списку посад. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для окремих категорій осіб як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Крім того, принцип юридичної визначеності, закріплений у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності - в даному випадку відсутність визначеного переліку посад середнього і вищого складу Служби судової охорони для обрахунку стажу.

Якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання для співробітників Служби судової охорони певних гарантій, а саме - реалізацію права на зарахування до вислуги років для призначення пенсії часу роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони за правилами, встановленими п. "и" ч. 1 ст. 17 Закону №2262-ХІІ, держава, в даному випадку в особі ТУССО, безпідставно, відступаючи від гарантованих позивачу прав та правомірних сподівань, не зарахувала до стажу службу в державних органах особі, на яку поширюється дія Закону №2262-ХІІ.

Такі висновки наведені Верховним Судом у постановах від 14.08.2019 у справі №1740/2508/18, від 20.09.2019 у справі №813/904/15, від 18.11.2019 у справі №813/5876/15.

Статтею 164 Закону "Про судоустрій і статус суддів" установлюються спеціальні звання співробітників Служби судової охорони.

Зокрема, спеціальними званнями середнього складу є молодший лейтенант Служби судової охорони; лейтенант Служби судової охорони; старший лейтенант Служби судової охорони; капітан Служби судової охорони; майор Служби судової охорони; підполковник Служби судової охорони; полковник Служби судової охорони (п. 2 ч. 1 ст. 164 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Зі змісту записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_1 01.06.1996 (а.с. 13-17) вбачається, що позивач працювала у Регіональному сервісному центрі МВС в Полтавській області з 29.04.2016 по 22.10.2018 та в ТУССО у Полтавській області з 05.12.2019 по 14.05.2020.

Відповідно до наказу від 15.05.2020 ТУССО №113к майор Служби судової охорони ОСОБА_1 з 15.05.2020 приступила до виконання обов`язків за посадою провідного спеціаліста юридичної служби, де вона вже у званні підполковника проходить службу станом на момент розгляду справи, що додатково підтверджує факт перебування позивача на посаді у Службі судової охорони, у разі переходу на яку підлягає зарахуванню попередній період роботи у державних органах.

При цьому, суд ще раз акцентує увагу, що перелік посад середнього і вищого складу територіальних управлінь Служби судової охорони, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах, станом на час виникнення спірних правовідносин (тобто станом на 15.05.2020), Головою Служби судової охорони не затверджено.

Отже, відповідач протиправно відмовив у зарахуванні до служби в Службі судової охорони спірного періоду роботи позивача, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин не існувало прямої заборони зарахування до стажу в Службі часу роботи в інших державних органах.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що для відновлення порушених прав позивача слід зобов`язати відповідача зарахувати відповідний період роботи позивача на державній службі до служби у Службі судової охорони.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав уважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на результати апеляційного розгляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2023 по справі № 440/15173/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов