Справа № 240/11494/22
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Житомир справа № 240/11494/22

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області про скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області (далі - відповідач) , в якій просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення чотирнадцятої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання Житомирського району, Житомирської області від 22.10.2021 року №687;

- визнати протиправною бездіяльність Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області щодо невиконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 року у справі №240/8460/21;

- зобов`язати Брусилівську селищну раду Житомирського Брусилівського району, Житомирської області повторно розглянути клопотання від 19.03.2021 року та надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки площею 2,0 га з послідуючою передачею у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на земельній ділянці площею 117,9442 га кадастровий номер :05:000:8103 Брусилівської селищної ради.

В обґрунтування позову зазначає, що звернулася до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області із клопотанням від 19.03.2021 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 2,0 га для ведення підсобного господарства. За результатами розгляду такого звернення, рішенням восьмої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання від 21.04.2021 №326 позивачу було відмовлено у задоволенні клопотання. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі №240/8460/21 зобов`язано Брусилівську селищну раду Брусилівського району Житомирської області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 19.03.2021 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 2,0га для ведення підсобного господарства. Листом від 27.04.2022 повідомлено позивача про те, що на виконання рішення суду у справі №240/8460/21 клопотання від 19.03.2021 повторно розглянуто та додано витяг із рішення чотирнадцятої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання від 22.10.2021 №687. Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

До суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, відповідно до змісту якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що на виконання рішення суду від 06.08.2021 року у справі №240/8460/21 відповідачем винесено для повторного розгляду заяву позивача від 19.03.2021 року та прийнято рішення від 22.10.2021 року №687, яким відмовлено позивачу у передачі у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Cудом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області із клопотанням від 19.03.2021 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 2,0 га для ведення підсобного господарства.

Зазначена в клопотанні спірна земельна ділянка розташована на території Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області та є комунальною власністю цієї територіальної громади і входить до земельного масиву за кадастровим номером :05:000:8103.

За результатами розгляду такого звернення, рішенням восьмої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання від 21.04.2021 №326 позивачу було відмовлено у задоволенні клопотання.

Відповідно до оскаржуваного рішення восьмої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання від 21.04.2021 №326 підставою для такої відмови слугувало знаходження бажаної земельної ділянки на земельному масиві площею 117,9742 га за кадастровим номером :05:000:8103, яка перебуває в постійному користуванні громадян.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі №240/8460/21 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення восьмої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання від 21.04.2021 року №326 в частині відмови в наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 2,0га для ведення підсобного господарства за межами населених пунктів Брусилівської селищної ради (бувшої Озерської сільської ради) Житомирського району Житомирської області.

Зобов`язано Брусилівську селищну раду Брусилівського району Житомирської області (вул. Митрополита Іларіона, 50, смт. Брусилів, Житомирський район, Житомирська область, 12601, ) повторно розглянути звернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) від 19.03.2021 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 2,0га для ведення підсобного господарства за межами населених пунктів Брусилівської селищної ради (бувшої Озерської сільської ради) Житомирського району Житомирської області.

22.04.2022 позивач звернувся до Брусилівської селищної ради із запитом про надання інформації в письмовому вигляді чи виконано рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі №240/8460/21.

Листом від 27.04.2022 повідомлено позивача про те, що на виконання рішення суду у справі №240/8460/21 заяву від 19.03.2021 повторно розглянуто та додано витяг із рішення чотирнадцятої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання від 22.10.2021 №687.

Відповідно до витягу рішення чотирнадцятої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання від 22.10.2021 №687 зазначено, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі №240/8460/21 у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 19.03.2021 про передачу у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства відмовити, у зв`язку з тим, що в графічних матеріалах доданих до заяви, не міститься конкретне місце розташування земельної ділянки площею 2,0 га на земельному масиві площею 117,9742 га за кадастровим номером :05:000:8103, що не відповідає вимогам ст. 118 ЗК України.

Вважаючи рішення чотирнадцятої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання від 22.10.2021 №687 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою статті 4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

У частинах першій та третій статті 22 Земельного кодексу України передбачено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до приписів статті 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Із аналізу зазначених норм, вбачається, що будь-який громадянин України, незалежно від місця реєстрації або проживання, має право звернутись до уповноваженого органу із заявою та визначеними законодавством документами щодо надання йому дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку, орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства. Відповідний орган може відмовити у наданні дозволу тільки з підстав, зазначених у частині сьомій статті 118 Земельного кодексу України. Перелік підстав є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Як вже зазначалося, ОСОБА_1 звернулася до Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області із клопотанням від 19.03.2021 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 2,0 га для ведення підсобного господарства.

За результатами розгляду такого звернення, рішенням восьмої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання від 21.04.2021 №326 позивачу було відмовлено у задоволенні клопотання.

Відповідно до оскаржуваного рішення восьмої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання від 21.04.2021 №326 підставою для такої відмови слугувало знаходження бажаної земельної ділянки на земельному масиві площею 117,9742 га за кадастровим номером :05:000:8103, яка перебуває в постійному користуванні громадян.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі №240/8460/21 позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення восьмої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання від 21.04.2021року №326 в частині відмови в наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 2,0га для ведення підсобного господарства за межами населених пунктів Брусилівської селищної ради (бувшої Озерської сільської ради) Житомирського району Житомирської області.

Зобов`язано Брусилівську селищну раду Брусилівського району Житомирської області (вул. Митрополита Іларіона, 50, смт. Брусилів, Житомирський район, Житомирська область, 12601, ) повторно розглянути звернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) від 19.03.2021 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 2,0га для ведення підсобного господарства за межами населених пунктів Брусилівської селищної ради (бувшої Озерської сільської ради) Житомирського району Житомирської області.

22.04.2022 позивач звернувся до Брусилівської селищної ради із запитом про надання інформації в письмовому вигляді чи виконано рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі №240/8460/21.

Листом від 27.04.2022 повідомлено позивача про те, що на виконання рішення суду у справі №240/8460/21 заяву від 19.03.2021 повторно розглянуто та додано витяг із рішення чотирнадцятої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання від 22.10.2021 №687.

Відповідно до витягу рішення чотирнадцятої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання від 22.10.2021 №687 зазначено, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі №240/8460/21 у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 19.03.2021 про передачу у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства відмовити, у зв`язку з тим, що в графічних матеріалах доданих до заяви, не міститься конкретне місце розташування земельної ділянки площею 2,0 га на земельному масиві площею 117,9742 га за кадастровим номером :05:000:8103, що не відповідає вимогам ст. 118 ЗК України.

Тобто, рішенням чотирнадцятої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання від 22.10.2021 №687 питання щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою позивачу не вирішувалося, а розглядалося питання щодо передачі у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га, про що свідчить не виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі №240/8460/21.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення чотирнадцятої сесії Брусилівської селищної ради восьмого скликання від 22.10.2021 №687 винесено не на підставі вимог чинного земельного законодавства та не обґрунтовано, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки площею 2,0 га, суд зазначає наступне.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законодавством, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України та не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

У постанові від 28.05.2020 у справі №819/654/17 Верховний Суд зазначив, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

За загальним правилом, застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача як зобов`язання уповноваженого органу прийняти конкретне рішення є правильним, коли уповноважений орган розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким протиправно відмовив в його задоволенні. З іншого боку, відсутні підстави для зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою (прийняти рішення такого змісту), якщо уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом і немає обґрунтованих сумнівів вважати, що він не надасть дозвіл, розглянувши заяву повторно.

Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Суд, під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності свого рішення.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 19.03.2021 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 2,0 га та за результатами розгляду прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

Вирішуючи питання щодо витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 1 статті 132 КАС України врегульовано, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина 2 статті 134 КАС України).

За змістом частини 3 статті 134 КАС України для цілей судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, слід зазначити, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, у тому числі їх вартість, та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 червня 2018 року у справі №826/1216/16.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Нестеренком Миколою Миколайовичем укладено договір про надання правової допомоги від 17.06.2022 №1-А (далі - Договір).

На підтвердження наявності у позивача витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано копію акта прийому-передачі грошових коштів за виконані роботи по наданню професійної правничої допомоги на суму 5000,00 грн від 18.06.2022 та квитанцію до прибуткового ордеру №43 від 18.06.2022.

Від відповідача надійшло клопотання, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволення вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши подані документи на підтвердження витрат на правничу допомогу, суд встановив, що ордер та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Нестеренка Миколи Миколайовича в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 4 Договору правова допомога надається на платній основі. Ціна надання послуг за договором становить 5000,00 грн

Оплата послуг з надання професійної правничої допомоги здійснюється до початку роботи адвоката в повній сумі. У вартість послуг включається представництво в судах всіх інстанцій, підготовка заяв, клопотань, апеляційних та касаційних скарг, відзиву, відповіді на відзив, заперечень та - інших необхідних процесуальних документів, надання консультацій, юридичний аналіз спірних правовідносин із розрахунку 1000 гривень за годину роботи або за одну участь в судовому засіданні.

Однак, суд вважає, що позивачем не надано до суду належних та достатніх у розумінні статей 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказів здійснення надання адвокатом професійно правничої допомоги саме, у даній справі, до матеріалів справи не додано детального розрахунку робіт (наданих послуг).

Враховуючи викладене, а також подані заперечення представника відповідача, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області (вул. Митрополита Іларіона, 50, смт.Брусилів, Житомирська область, 12601, ) про скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення чотирнадцятої сесії Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області восьмого скликання від 22.10.2021 року №687.

Зобов`язати Брусилівську селищну раду Житомирського району Житомирської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 19.03.2021 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 2,0 га для ведення підсобного господарства за межами населених пунктів Брусилівської селищної ради (бувшої Озерської сільської ради) Житомирського району Житомирської області.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 червня 2024 року.

Суддя Р.М.Шимонович