Справа № 280/2628/24
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 червня 2024 року Справа № 280/2628/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, 69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б) про дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), відповідно до якого позивач просить суд:

- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зараховування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 23 листопада 1992 року по 12 липня 1993 року, з 03 серпня 1993 року по 21 травня 1998 року, з 10 серпня 1998 року по 23 березня 2001 року, починаючи з 30 травня 2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 23 листопада 1992 року по 12 липня 1993 року, з 03 серпня 1993 року по 21 травня 1998 року, з 10 серпня 1998 року по 23 березня 2001 року, починаючи з 30 травня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області як одержувач пенсії на пільгових умовах по Списку № 1. При цьому, при призначенні пенсії йому до пільгового стажу по Списку № 1 не було зараховано періоди роботи 23 листопада 1992 року по 12 липня 1993 року, з 03 серпня 1993 року по 21 травня 1998 року, з 10 серпня 1998 року по 23 березня 2001 року у зв`язку із ненаданням довідки про пільговий характер роботи за Списком № 1, відсутністю посади електрозварника у переліку робочих місць, затвердженому наказом Запорізького спеціалізованого управління № 3 тресту "Дніпродомнаремонт" від 29 грудня 1994 року № 128 про результати атестації робочих місць атестації за умовами та характер. Позивач вважає вказане рішення незаконним та необґрунтованим, прийнятим усупереч положенням чинного законодавства. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 22 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, а також призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Також, вказаною ухвалою судді від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області витребувано засвідчену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 , а також детальний розрахунок його стажу із зазначенням періодів роботи, зарахованих до пільгового стажу за Списком 1 під час призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

02 травня 2024 року представником відповідача разом із витребуваними документами до суду через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, який містить заперечення проти задоволення позовних вимог в обґрунтування кого вказано, що у зв`язку з тим, що у трудовій книжці позивача не зазначені відомості про умови праці, а саме про зайнятість в шкідливих та важких умовах праці повний робочий день, тому для підтвердження спеціального трудового стажу необхідна уточнююча довідка підприємства. Також, вказує, що у наданих позивачем разом із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 1 наказів про проведення атестації робочих місць відсутня посада позивача, що свідчить про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача по списку № 1 періоду роботи з 03 вересня 1993 року по 21 травня 1998 року. З огляду на вказане, у задоволенні позову просить відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

13 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1.

За результатами розгляду вищезазначеної заяви позивачу з 01 червня 2023 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1.

Листами відповідача від 30 листопада 2023 року 0800-0205-8/87938 позивача повідомлено про те, що при призначені йому пенсії до пільгового стажу за Списком № 1 не були зараховані наступні періоди роботи:

- з 23 листопада 1992 року по 12 липня 1993 року та з 10 серпня 1998 року по 23 березня 2001 року у зв`язку із ненаданням довідки про пільговий характер роботи за Списком № 1;

- з 03 серпня 1993 року по 21 травня 1998 року у зв`язку із відсутністю посади електрозварника в переліку робочих місць, затвердженому наказом Запорізького спеціалізованого управління № 3 тресту "Дніпродомнаремонт" від 29 грудня 1994 року № 128 про результати атестації робочих місць атестації за умовами та характером.

Не погодившись з такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 і частиною 3 статті 44 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Приписами частини 3, 5 статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Також, положеннями статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи.

Судом встановлено, що позивачу при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 23 листопада 1992 року по 12 липня 1993 року, з 03 серпня 1993 року по 21 травня 1998 року, з 10 серпня 1998 року по 23 березня 2001 року. Однак, позивач посилається на те, що при зверненні до органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ним надано документи, яких достатньо для зарахування до його пільгового стажу спірних періодів роботи.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 3 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (у редакції, чинній на час подання позивачем заяви про призначення пенсії, Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Пунктом 20 Порядку №637 установлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, стаж роботи підтверджується трудовою книжкою, яка розглядається як основний документ на підтвердження періодів роботи. В разі відсутності в трудовій книжці відомостей на підтвердження права на пенсію на пільгових умовах для підтвердження спеціального трудового стажу можуть подаватися уточнюючі довідки, де вказуються: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Так, згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач:

- у період з 23 листопада 1992 року по 12 липня 1993 року працював електрогазозварювальником 4 розряду в цеху 9 Вільнянського заводу імені Шевченка;

- 03 серпня 1993 року по 21 травня 1998 року працював електрозварювальником 4 розряду ручного зварювання Запорізького спеціалізованого управління № 3 тресту "Дніпродомнаремонт";

- у період з 10 серпня 1998 року по 23 березня 2001 року працював електрогазозварювальником 4 розряду ручного зварювання Запорізького спеціалізованого управління № 3 тресту "Дніпродомнаремонт".

При цьому, слід зазначити, що до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року застосовуються Списки № 1, 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173.

Якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, то підлягають застосуванню відповідні Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10.

Якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 березня 2003 року, підлягають застосовуються відповідні Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Розділом I «Загальні професії» Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, передбачалися професії «газозварювальник», «електрозварювальник» «електрогазозварювалик ручної зварки».

Постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 1 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, у розділі I якого передбачена професії «електрогазозварювальник».

Аналогічну інформацію щодо віднесення посади позивача до Списку № 1 містять і Списки № 1, 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173.

За результатами аналізу вказаних нормативно-правових актів, вбачається, що професія електрогазозварювальника (з урахуванням спірного періоду) передбачена у всіх Списках № 1 вказаних постанов.

Суд наголошує, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З огляду на вказане, суд зазначає, що трудова книжка позивача містить записи про відповідні періоди трудового стажу (з 23 листопада 1992 року по 12 липня 1993 року, з 03 серпня 1993 року по 21 травня 1998 року, з 10 серпня 1998 року по 23 березня 2001 року) із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1.

З приводу відсутності посади позивача у переліку робочих місць, затвердженому наказом Запорізького спеціалізованого управління № 3 тресту "Дніпродомнаремонт" від 29 грудня 1994 року № 128 про результати атестації робочих місць атестації суд зазначає наступне.

Вирішуючи спір в цій частині варто зауважити на правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а, в якій суд вказав, що з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах № 21-51а15, та № 21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі № 21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі № 21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі № 21-5432а15 та від 12 квітня 2016 року у справі № 21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Приймаючи зазначену вище постанову у справі № 520/15025/16-а, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах.

Отже, особи, якій зайняті на роботах із шкідливими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими та важкими умовами праці не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Також Велика Палата Верховного Суду не вбачала підстав для відступу від висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 16 вересня 2014 року у справі № 21-307а14, згідно яких, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку № 442 проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Отже, із урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а, суд зазначає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах. Неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не можуть бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві. У свою чергу, недоліки ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації (зокрема, довідок) з вини адміністрації підприємства не можуть бути підставою для позбавлення особи її права на соціальний захист. Така позиція узгоджується із висновками Верховного Суду в постанові від 21 лютого 2018 року у справі №687/975/17.

Підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний підтверджений стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи інших документів (довідок), оскільки визначальним є саме підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.

Тому помилковою є позиція відповідача про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 03 серпня 1993 року по 21 травня 1998 року, оскільки посада позивача відсутня у переліку робочих місць, затвердженому наказом Запорізького спеціалізованого управління № 3 тресту "Дніпродомнаремонт" від 29 грудня 1994 року № 128 про результати атестації робочих місць атестації.

Більше того, суд зауважує, що належними та допустимими доказами підтверджується пільговий характер роботи позивача у період з 03 серпня 1993 року по 21 травня 1998 року на посаді електрозварювальника 4 розряду ручного зварювання Запорізького спеціалізованого управління № 3 тресту "Дніпродомнаремонт".

З вищевикладеного вбачається, що спірні періоди роботи позивача з 23 листопада 1992 року по 12 липня 1993 року, з 03 серпня 1993 року по 21 травня 1998 року, з 10 серпня 1998 року по 23 березня 2001 року слід зарахувати до стажу позивача, який дає право на пенсію на пільгових умовах по Списку 1, у зв`язку із чим відповідачу необхідно здійснити перерахунок пенсії.

При цьому, враховуючи дату призначення пенсії позивачу (01 червня 2023 року), перерахунок має бути здійснений з 01 червня 2023 року, а не 30 травня 2023 року як зазначає позивач.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що відповідачем під час призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 вчинено протиправні дії, що полягають у не зарахування до пільгового стажу позивача по Списку № 1 спірних періодів роботи.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зараховування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 23 листопада 1992 року по 12 липня 1993 року, з 03 серпня 1993 року по 21 травня 1998 року, з 10 серпня 1998 року по 23 березня 2001 року, починаючи з 01 червня 2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 23 листопада 1992 року по 12 липня 1993 року, з 03 серпня 1993 року по 21 травня 1998 року, з 10 серпня 1998 року по 23 березня 2001 року, починаючи з 01 червня 2023 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 484,48 грн. присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-Б; .

Повне судове рішення складено 18 червня 2024 року.

Суддя Д.В. Татаринов