Справа № 480/894/24
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2024 року Справа № 480/894/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Глазька С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/894/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій, бездіяльност та рішенняі протиправними, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України, у якій, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить:
- визнати протиправним рішення про відмову відповідача (Міністерства оборони України) у призначенні та виплаті різниці одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із загибеллю її сина - колишнього військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_2 , при виконанні обов`язків військової служби, оформлене витягом з протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №5/В від 15.03.2024 та скасувати його;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням раніше виплачених коштів у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб на підставі нового витягу з протоколу ЦВЛК ЗСУ №592 від 11.07.2022.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що така допомога була призначена їй після набрання чинності Законом від 06.04.2017 № 2004-VIII. Відповідно, з огляду на положення пункту 2 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей", позивачу мала бути призначена одноразова грошова допомога у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у тому числі і на підставі нового висновку ЦВЛК ЗСУ №592 від 11.07.2022, згідно якого син позивача загинув при виконанні обов`язків військової служби, а не при проходженні військової служби, як вважалося раніше. Вважає правильним застосування положень Закону від 06.04.2017 № 2004-VIII, який має вищу юридичну силу, а не вимоги Постанови КМУ (Порядок) 975, яка є підзаконним актом.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що відповідно до п. 9 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:
- допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 року № 284, і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 року №1331;
- допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
На підставі п. 3 цього Порядку у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
У даному випадку син позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно, до спірних правовідносин мають бути застосовані норми законодавства, чинні на дату його смерті.
Відповідно до п.п. "а" п. 1 ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на час виникнення права у позивача на виплату одноразової грошової допомоги) у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб,
Зазначена норма містилася й у п. 5 постанови від 25.12.2013 № 975 у редакції, чинній на час виникнення права у позивача на виплату одноразової грошової допомоги.
У зв`язку з цим, засіданнями комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, які мали місце 28.10.2021 та 13.01.2022 (оформлені протоколами № 164 і № 1 відповідно), на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021 по справі № 480/4847/19, вирішено призначити одноразову грошовому допомогу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - матері ОСОБА_2 , загиблого 26.12.2016 внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням військової служби, у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату смерті військовослужбовця.
Отже, дата смерті військовослужбовця, зазначена у свідоцтві про смерть, є днем виникнення права на отримання одноразової допомоги, відповідно, слід застосовувати той порядок, який діяв на дату смерті, зазначену у свідоцтві про смерть, зокрема і при визначенні розміру одноразової грошової допомоги.
Вважає, що виплативши позивачу допомогу у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства і в межах наданих повноважень, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки відповідачем порушень вимог чинного законодавства не допущено. Просив у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою суду від 01.04.2024 залучено до участі у справі № 480/894/24 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).
Третя особа надіслала на адресу суду пояснення, які за змістом є аналогічними до відзиву відповідача. У вказаних поясненнях третя особа просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Додатково зазначає, що обчислення розміру спірної грошової допомоги необхідно здійснювати в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги, тобто станом на дату смерті сина позивача - ОСОБА_2 - 26.12.2016, а не на день прийняття рішення про її призначення, тому заявлені позовні вимоги є безпідставними, а рішення Міністерства оборони України, оформлені протоколами засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 28.10.2021 № 164 та від 13.01.2022 № 1, про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю 26.12.2016 сина ОСОБА_2 внаслідок поранення, пов`язаного з проходженням військової служби, у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб - є такими, що відповідають встановленій процедурі та вимогам чинного законодавства України.
У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача не погоджується з позицією відповідача, з підстав, викладених у позовній заяві та просить позовні вимоги задовольнити.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 26.12.2016 приблизно о 19 год. 20 хв. під час несення караульної служби у добовому наряді у якості помічника чергового на КПП відділення 9623 в/ч НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 за невстановлених обставин від одиночного пострілу в область голови загинув син позивачки солдат контрактної служби ЗСУ ОСОБА_3 .
Відповідно до витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця № 403 від 06.02.2017 поранення та причина смерті солдата ОСОБА_2 , 1994 року народження, пов`язані з проходженням військової служби (а.с.22).
На підставі п. 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" позивачу надано статус "Член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни" (а.с.29).
Так, рішенням від 04.05.2020 по справі № 480/4847/19 позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено.
Визнано неправомірним та скасовано рішення Міністерства оборони України, яке оформлене п. 18 протоколу № 20 від 14 лютого 2019 року та полягає у відмові в призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення про призначення і виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із загибеллю її сина - військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 під час виконання обов`язків військової служби - у розмірі, передбаченому Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
На виконання рішення суду по справі № 480/4847/19, рішеннями комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленими протоколами засідання комісії від 28.10.2021 № 164 та від 13.01.2022 № 1, позивачу призначено одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю сина у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату загибелі (а.с.49).
У подальшому, оскільки рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги та її виплати мали місце після набрання чинності вказаним Законом, то на думку позивача, на неї поширюється його дія, відповідно, вона має право на зазначену виплату у збільшеному розмірі, а саме в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.
Позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю сина - військовослужбовця Збройних Сил України - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, обґрунтувавши вимоги зміною законодавства та витягом з протоколу ЦВЛК ЗСУ №592, утім отримала відмову.
Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №592 від 11.07.2023, травма та причина смерті солдата ОСОБА_2 пов`язані з виконанням обов`язків військової служби. Причинний зв`язок поранення та причини смерті за протоколом засідання ЦВЛК від 06.02.2017 №403 - відмінено (а.с.23).
У вересні 2023 року позивач повторно звернулася до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги в повному обсязі в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, з урахуванням раніше виплаченої суми у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму та подала змінений висновок ЦВЛК ЗСУ № 592 від 11.07.2022 про пов`язаність смерті її сина з виконанням обов`язків військової служби. Решта необхідних для розгляду питання документів була надана відповідачу раніше і згідно яких їй виплачено частину ОГД, зокрема, протоколи засідань Комісії з розгляду питань про призначення та виплату одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, витяг з протоколу ЦВЛК №592, копії судових рішень та інші необхідні документи (зворот а.с.51).
Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_4 № 11/7550 від 28.09.2023 заява з документами 27.09.2023 за вих. №11/7474 була направлена до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України з висновком щодо можливості виплати різниці одноразової грошової допомоги заявниці.
15.03.2024 рішенням Міністерства оборони України, оформлене витягом з протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №5/в, позивачу відмовлено у призначенні та виплаті різниці одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її сина - колишнього військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_2 , при виконанні обов`язків військової служби (а.с.86).
Суд не погоджується з таким рішенням відповідача та вважає відмову комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум призначити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю її сина військовослужбовця Збройних Сил України у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, необґрунтованою з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей відповідно до Конституції України визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до ст. 2 цього Закону ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Матеріалами справи підтверджується, що травма та причина смерті солдата ОСОБА_2 , 1994 року народження, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби (а.с.23).
Судом встановлено, що син позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно, до спірних правовідносин мають бути застосовані норми законодавства, чинні на дату його смерті.
Відповідно до п.п. "а" п. 1 ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на час виникнення права у позивача на виплату одноразової грошової допомоги) у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.
Зазначена норма містилася й у п. 5 постанови від 25.12.2013 № 975 у редакції, чинній на час виникнення права у позивача на виплату одноразової грошової допомоги.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, призначається і виплачується одноразова грошова допомога.
Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
У зв`язку з цим, з урахуванням висновків рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 у справі № 480/4847/19, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2021, позивачу була призначена одноразова грошова допомога у розмірі 1/2 від 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на момент смерті військовослужбовця (26.12.2016), у сумі 400000,00 грн (п. 1 протоколу засідання комісії від 28.10.2021 № 164 та п. 2 протоколу засідання комісії від 13.01.2022 № 1) (а.с.49).
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.
Текст статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" викладено в такій редакції шляхом внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей" від 06 квітня 2017 року № 2004-VIII.
Закон від 06.04.2017 № 2004-VIII набрав чинності 07.05.2017.
Пунктом 2 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що дія цього Закону не поширюється на осіб, стосовно яких до набрання чинності цим Законом прийнято рішення про призначення та виплату їм одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або які отримали замість зазначеної допомоги інші компенсаційні виплати відповідно до законодавства.
У спірних правовідносинах на підставі рішень комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлених п. 1 протоколу засідання комісії від 28.10.2021 № 164 та п. 2 протоколу засідання комісії від 13.01.2022 № 1) (а.с.49), позивачу призначено та, як зазначено в позові, виплачено грошову допомогу у зв`язку із загибеллю сина у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату загибелі, що не заперечується відповідачем.
Суд звертає увагу, що у постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі №640/5320/19, зазначено, що «…Зміст положень Закону №2011-XII, Порядку №975, статті 58 Конституції України, з урахуванням Рішень Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, від 13 травня 1997 року №1-зп, та встановлених судами обставин справи, дають підстави колегії суддів для висновку, що призначення і виплата позивачці спірної (одноразової) грошової допомоги, у тому числі й вирішення питань стосовно обчислення її розміру, необхідно здійснювати в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги, тобто станом на дату, що зазначена у свідоцтві про смерть, а не на день прийняття відповідачем спірного рішення…».
Суд зазначає, що вказані вище висновки Верховного Суду не можуть залишитись поза увагою суду, однак, зроблені без урахування приписів, визначених пунктом 2 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей", яким встановлено, що дія цього Закону не поширюється на осіб, стосовно яких до набрання чинності цим Законом прийнято рішення про призначення та виплату їм одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або які отримали замість зазначеної допомоги інші компенсаційні виплати відповідно до законодавства, а тому не можуть бути враховані в ході розгляду даної справи.
Суд відмічає, що дотримання норм Закону є обов`язком кожної особи, при цьому норми Закону є рівними в юридичній силі, та не застосовуються вибірково, чи ієрархічно, або за будь-яким іншим принципом.
Отже, з урахуванням наведених обставин і правових норм, суд дійшов, що позивач, як мати загиблого під час виконання обов`язків військової служби військовослужбовця, має право на соціальний захист шляхом призначення та виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням протоколу ЦВЛК ЗСУ №592 від 11.07.2022 та раніше призначеної і виплаченої суми одноразової грошової допомоги у розмірі 1/2 частки від 500-кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на 1 січня календарного року (2016 рік).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Таким чином, враховуючи, що відповідач, відмовивши позивачу в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її сина військовослужбовця Збройних Сил України у розмірі 750-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, допустив порушення вимог чинного законодавства, такі дії не відповідають приписам ч. 2 ст. 2 КАС України та є протиправними.
Водночас, належним способом захисту та відновлення права позивача у цій справі з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України є визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України, оформлене витягом з протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №5/В від 15.03.2024 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги та зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 і додані до неї документи та призначити і виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю її сина у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб з урахуванням протоколу ЦВЛК ЗСУ №592 від 11.07.2022 та раніше призначеної і виплаченої суми одноразової грошової допомоги у розмірі 1/2 частки від 500-кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на 1 січня календарного року (2016 рік).
З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій, бездіяльності та рішення протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене витягом з протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №5/в від 15.03.2024 про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із загибеллю її сина - військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 , 1994 року народження, при виконанні обов`язків військової служби.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько