Справа № 260/2727/23
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 червня 2024 року

м. Київ

справа № 260/2727/23

адміністративне провадження № К/990/21173/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чубенко Сніжана Василівна, на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі № 260/2727/23 за позовом ОСОБА_1 до Бюро економічної безпеки України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бюро економічної безпеки України, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просив:

визнати дії з видачі наказу Бюро економічної безпеки України «Про накладення дисциплінарного стягнення та звільнення з посади державної служби ОСОБА_1 » від 02 березня 2023 року № 173-К протиправними;

скасувати наказ Бюро економічної безпеки України «Про накладення дисциплінарного стягнення та звільнення з посади державної служби ОСОБА_1 » від 02 березня 2023 року № 173-К як незаконний з часу його видання; визнати дії з видачі Наказу Бюро економічної безпеки України «Про звільнення ОСОБА_1 » від 08 травня 2023 року № 332-К протиправними;

скасувати наказ Бюро економічної безпеки України «Про звільнення ОСОБА_1 » від 08 травня 2023 року № 332-К, як незаконний з часу його видання;

поновити на посаді державної служби - керівника Територіального управління Бюро економічної безпеки України у Закарпатській області;

всі судові витрати, понесені позивачем, покласти та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача;

стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Бюро економічної безпеки України «Про накладення дисциплінарного стягнення та звільнення з посади державної служби ОСОБА_1 » від 02 березня 2023 р. № 173-К. Визнано протиправним та скасовано наказ Бюро економічної безпеки України «Про звільнення ОСОБА_1 » від 08 травня 2023 року № 332-К. Поновлено ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді керівника Територіального управління Бюро економічної безпеки України у Закарпатській області з 09 травня 2023 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 13 березня 2024 року рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до до Бюро економічної безпеки України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду апеляційної інстанції, представник позивача звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), подавши її 30 травня 2024 року через підсистему «Електронний суд».

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з таких підстав.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.

Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Перевіркою змісту касаційної скарги встановлено, що скаржник на виконання вимог статті 330 КАС України, як на підставу звернення до Суду, посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Посилаючись на вказану підставу касаційного оскарження зазначає, що аналогічні справи з аналогічними правовідносинами Верховним Судом не розглядалися, висновки Верховного Суду щодо застосування вказаних апеляційною інстанцією норм права до подібних правовідносин - відсутні.

Вказує на необхідність у роз`ясненні Верховним Судом правил застосування пункт 14 Розділу II Правил професійної етики працівників БЕБ, затверджених наказом БЕБ від 30.06.2022 р. №129, зокрема при оцінці дій чи проведених в рамках запобігання проявів корупції заходів керівником Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_1 в рамках запобігання проявів корупції в розумінні достатності/належності профілактичних заходів щодо проявів корупції.

Також зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо можливості притягнення до дисциплінарної відповідальності керівника органу чи установи у вигляді звільнення за можливе вчинення злочину його підлеглим за умови відсутності доказів винуватості останнього (відсутності вироку суду у кримінальному провадженні).

Варто зауважити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Зі змісту пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України слідує, що вказана підстава спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню адміністративними судами під час вирішення спору.

Лише посилання на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Необхідно враховувати, що вирішуючи спори, суди застосовують положення статті в залежності від обставин, установлених у кожній конкретній справі.

Вказуючи на необхідність формування Верховним Судом висновку щодо пункту 14 Розділу II Правил професійної етики працівників БЕБ, затверджених наказом БЕБ від 30.06.2022 №129, скаржник не навів вмотивованих доводів щодо того, який вплив висновку Верховного Суду у цій справі буде мати для вирішення спору по суті, як і не навів аргументів неправильного застосування / незастосування норми права та підстав для формування такого висновку саме у цій справі (усунення колізії, визначення пріорітету між нормами, тлумачення норми, т.і.).

В решті посилаюсь на означену підставу касаційного оскарження, заявник не вказав яку саме норму права (пункт, частину, статтю) закону або іншого нормативно-правового акта суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували щодо питання застосування якої відсутній висновок Верховного Суду.

Наведене обґрунтування підстав звернення до Верховного Суду із касаційною скаргою не є достатнім у розумінні пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Решта доводів касаційної скарги щодо наявності підстав касаційного оскарження наведено без взаємозв`язку із підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині четвертій статті 328 КАС України та зводиться до власного тлумачення норм матеріального та процесуального права, переоцінки доказів, що виключає можливість їх перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Суд касаційної інстанції позбавлений можливості самостійно визначати підстави касаційного оскарження. Цей обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

З огляду на те, що скаржник не виклав передбачених КАС України обґрунтованих підстав для оскарження у касаційному порядку судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з огляду на вимоги пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чубенко Сніжана Василівна, на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі № 260/2727/23 повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяО.А. Губська