Справа № 520/3269/24
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2024-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 червня 2024 р. Справа №520/3269/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Харківської міської ради (майдан Конституції,буд. 7,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61003, ) , Харківського міського голови Терехова Ігоря Олександровича (майдан Конституції, 7,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61003, ), Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003 м. Харків, майдан Конституції, 16, ) про скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської міської ради, Харківського міського голови Терехова Ігоря Олександровича, Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, в якому просить суд:

- скасувати розпорядження Харківського міського голови Терехова І.О. від 13.12.2023 № 1688/2к «Про звільнення з займаної посади» в частині звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу маркетингу та менеджменту Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради 03.01.2024. у зв`язку зі скороченням чисельності і штату працівників згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу маркетингу та менеджменту Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради з 04.01.2024;

- стягнути з Харківської міської ради (м-н Конституції, 7, м. Харків 61003, ідентифікаційний код 04059243) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 04.01.2024 по дату прийняття рішення суду про поновлення позивача на посаді.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2024 замінено відповідача, Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради, на належного - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Ухвалою від 26.03.2024 у Харківської міської ради витребувано додаткові докази у справі, ухвалою від 11.04.2024 продовжено процесуальний строк надання витребуваних судом доказів.

Витребувані докази надійшли до суду 19.04.2024 та 29.04.2024, з наданими відповідачем доказами позивач ознайомилась 14.05.2024 та 28.05.2024 подала до суду процесуальну заяву про уточнення і доповнення до адміністративного позову, в якій, серед іншого, просила суд застосувати заходи процесуального примусу до відповідача у зв`язку із ненаданням усіх витребуваних судом доказів.

Суд зазначає, що витребувана судом інформація описана відповідачем у заяві від 19.04.2024, наявні у відповідача докази щодо спірних правовідносин надані до суду в обсязі, що дає змогу встановити обставини у справі, у зв`язку з цим підстави для застосування до відповідача заходів процесуального примусу у вигляді штрафу відсутні.

В обґрунтування позову та в заяві про уточнення та доповнення до адміністративного позову позивач зазначила, що відповідачем, Харківською міською радою, не було дотримано процедуру звільнення позивача в порядку п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, адже в структурі Харківської міської ради суб`єктом призначення на посади працівників органів місцевого самоврядування, крім виборних посад, є Харківський міський голова. Отже, закон обтяжує міського голову обов`язком особисто попереджати про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці та пропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації та надавати пропозицію обійняти посаду. Між тим, зазначені дії були вчинені заступником директора Департаменту - начальником Управління комунального майна та приватизації ОСОБА_2 , а не Харківським міським головою, що не відповідає вимогам Законів, що регулюють спірні відносини.

Відповідачем, Харківською міською радою, у додаткових поясненнях вказано, що оскільки нарахування та виплата працівникам заробітної плати здійснюється Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради самостійно, то відсутні підстави для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 04.01.2024 по дату прийняття рішення суду про поновлення позивача на посаді.

Відповідачем, Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, надано відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити у задоволенні позову у зв`язку з тим, що процедура зваільнення позивача не порушена, а також відповідно до нових структури та штатного розпису Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та приватизації Харківської міської ради (затверджених вищезазначеними розпорядженнями міського голови) відділ маркетингу та менеджменту в Управлінні відсутній. А тому фактично поновити позивача на посаді начальника цього відділу взагалі не вбачається можливим.

Відповідач зазначив, що станом на 01.01.2024 в Управлінні комунального майна та приватизації Департаменту економіки та приватизації Харківської міської ради були вакантними такі посади: головний спеціаліст сектору діловодства відділу забезпечення діяльності (на період відпустки без збереження заробітної плати основного працівника для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку до дня фактичного виходу його з відпустки) (1 од.); заступник начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності - головного бухгалтера (1 од.). На виконання розпоряджень Харківського міського голови від 31.10.2023 № 328 «Про затвердження структури Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради» та від 31.10.2023 № 1454/2к «Про внесення змін до штатного розпису Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради», наказу начальника Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та приватизації Харківської міської ради від 31,10.2023 № 32к/тр «Про попередження працівників щодо наступного вивільнення у зв`язку зі скороченням чисельності» ОСОБА_1 було запропоновано переведення з 01.01.2024 на посаду головного спеціаліста сектору діловодства відділу забезпечення діяльності (на період відпустки без збереження заробітної плати основного працівника для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку до дня фактичного виходу його з відпустки), що вакантна станом на 01.01.2024.

Також відповідач наголосив, що Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради як самостійна юридична особа, що утворена Харківською міською радою, наділено відповідними повноваження, зокрема, щодо ведення самостійного балансу, а отже й щодо здійснення нарахування та виплати заробітної плати співробітникам.

Із урахуванням викладених відповідачами обставин щодо належного відповідача за позовними вимогами про стягнення середнього заробітку позивач в уточненнях та доповненнях до адміністративного позову конкретизувала цю вимогу шляхом стягнення з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (м-п Конституції, 7, м. Харків 61003, ідентифікаційний код 04059243) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 04.01.2024 р. по дату прийняття рішення суду про поновлення позивача на посаді.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частин 6, 7 ст. 48 КАС України після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши доводи позову, відзиву, а також зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Зі змісту заяв по суті справи, наданих позивачем та відповідачами, судом встановлено, що між сторонами відсутній спір щодо фактичних обставин справи. Причиною виникнення спору є різне тлумачення сторонами положень Кодексу законів про працю України щодо процедури звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала в Управлінні комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради з 01.02.1999 року по 03.01.2024.

Розпорядженням міського голови № 2559 від 17.09.2007 позивача переведено на посаду заступника начальника відділу маркетингу та менеджменту Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради з присвоєнням 10 рангу посадової особи місцевого самоврядування. Розпорядженням міського голови № 1821 від 25.09.2009 присвоєно черговий 9-й ранг посадової особи місцевого самоврядування. Розпорядженням міського голови № 2363 від 04.12.2009 позивача переведено на посаду начальника відділу маркетингу та менеджменту Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

З метою оптимізації чисельності виконавчих органів Харківської міської ради розпорядженням Харківського міського голови від 27.10.2023 №325 «Про чисельність виконавчих органів Харківської міської ради» було встановлено штатну чисельність Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, у т.ч. і Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та приватизації Харківської міської ради, що на 25% менша за попередню.

У зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради розпорядженнями Харківського міського голови від 31.10.2023 №328 «Про затвердження структури Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради» та від 31.10.2023 № 1454/2к «Про внесення змін до штатного розпису Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради» були внесені відповідні зміни до структури та штатного розпису Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, в тому числі й до структури та штатного розпису Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та приватизації Харківської міської ради.

31 жовтня 2023 року заступником директора Департаменту економіки та комунального майна - начальником Управління комунального майна та приватизації ОСОБА_2 було видано наказ № 32 к/тр «Про попередження працівників щодо наступного вивільнення у зв`язку зі скороченням чисельності», яким наказано заступнику начальника Управління комунального майна та приватизації ОСОБА_3 завідувачу сектору роботи з персоналом Управління комунального майна та приватизації ОСОБА_4 попередити працівників Управління комунального майна та приватизації про наступне вивільнення у зв`язку зі скороченням чисельності відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України під особистий підпис згідно з додатком.

На підставі такого наказу позивач була попереджена про наступне вивільнення 03.11.2023 року під особистий підпис.

Як зазначає позивач та що не заперечується відповідачами, 30 листопада 2023 року їй запропоновано переведення з 01.01.2024 на посаду головного спеціаліста сектору діловодства відділу забезпечення діяльності на період відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_5 для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку до дня фактичного виходу її з відпустки.

Позивач того ж дня відмовилася від запропонованої посади з огляду на те, що заступник директора Департаменту - начальник Управління комунального майна та приватизації ОСОБА_2 не мав повноважень видавати Наказ № 32к/тр від 31.10.2023, Попередження про наступне вивільнення б/д та Пропозицію про переведення на іншу посаду б/д.

Розпорядженням міського голови № 1688/2к від 13.12.2023 позивача звільнено з займаної посади у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, з яким позивач ознайомлена 03.01.2024.

Вважаючи своє звільнення протиправним внаслідок порушення процедури, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначає Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП).

Згідно з частиною першою статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ст. 42 Кодексу законів про працю України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років, з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Відповідно до частини третьої ст. 49-2 КЗпП України, одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 813/2688/16, розглядаючи трудові спори, пов`язані із звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача були зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

При цьому, визначальним критерієм для встановлення наявності переважного права на залишення на роботі працівника при скороченні чисельності штату у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці є саме рівень його кваліфікації та продуктивність праці, а сімейний стан, стаж роботи та інші обставини, що надають право для залишення на роботі, враховуються лише у тому разі, коли працівники мають однакову кваліфікацію і продуктивність праці. Разом з тим, під кваліфікацією розуміється здатність працівника виконувати завдання та обов`язки відповідної роботи. Доказами більш високої кваліфікації можуть бути відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних розрядів (класів, категорій, рангів), підвищення кваліфікації, навчання без відриву від виробництва, винаходи і раціоналізаторські пропозиції, авторами яких є відповідні працівники, тимчасове виконання обов`язків більш кваліфікованих працівників, досвід трудової діяльності.

Про продуктивність праці, як узагальнюючий показник її результативності, може свідчити збільшення обсягу виконуваної роботи, її якості, суміщення професій тощо. Однією з істотних ознак більш високої продуктивності праці є дисциплінованість працівника.

Таким чином, для порівняння кваліфікації та продуктивності праці працівників повинні досліджуватись документи та інші відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних розрядів, про підвищення кваліфікації, про навчання без відриву від виробництва, про винаходи і раціоналізаторські пропозиції, авторами яких є відповідні працівники, про тимчасове виконання обов`язків більш кваліфікованих працівників, про досвід трудової діяльності, про виконання норм виробітку (продуктивність праці), про розширення зони обслуговування, про збільшення обсягу виконуваної роботи, про суміщення професій тощо.

Продуктивність праці і кваліфікація працівника підлягають оцінюванню окремо, але в кінцевому підсумку роботодавець повинен визначити працівників, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці за сукупністю цих двох показників. При відсутності різниці у кваліфікації і продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені в частині другій статті 42 КЗпП.

Водночас, для виявлення працівників, які підлягають у першу чергу залишенню на роботі при скороченні штатів, роботодавець повинен зробити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників, які залишилися на роботі, і тих, які підлягають звільненню. Такий аналіз може бути проведений шляхом складання відповідної довідки у довільній формі з наведенням даних, які свідчать про переважне право одного перед іншим на залишення на роботі.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 31 січня 2018 року у справі № 824/3229/14-а, від 11 липня 2018 року у справі № 816/1232/17, від 17 березня 2020 року у справі № 826/510/16.

Отже, лише виконання роботодавцем усіх у сукупності вищезазначених гарантій реалізації працівником права на працю при скороченні штатів є підставою для правомірного звільнення.

Щодо обставин спірних правовідносин щодо проходження публічної служби в органах та на посадах місцевого самоврядування суд зазначає, що вони врегульовані приписами Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування". Субсидіарно вказані правовідносини регулюються також нормами Закону України "Про державну службу", Кодексу законів про працю, Закону України "Про оплату праці", Закону України "Про відпустки" та ін. частині, що не суперечить суті публічної служби в органах місцевого самоврядування, про що вказано в п.2 Розділу VII Закону України № 2493-111 від 07.06.2001 із змінами "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Згідно зі ст.ст. 1.5,10.11,12,50, 51, 54,54-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені органів місцевого самоврядування як учасники суспільних відносин можуть діяти: 1) сільська, селищна, міська рада; 2) сільський, селищний, міський голова; 3) виконавчий комітет сільської, селищної, міської ради; 4) секретар сільської, селищної, міської ради; 5) відділи, управління та інші виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; 6) староста.

Відповідно до ч.3 ст.54 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" керівники відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради призначаються на посаду і звільняються з посади сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради одноособово, а у випадках, передбачених законом, - за погодженням з відповідними органами виконавчої влади.

Згідно з п. 5 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання.

Пунктом 6 ч.1 ст.26 зазначеного Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання утворення за поданням сільського, селищного, міського голови інших виконавчих органів ради.

Можливість розмежування повноважень між виконавчим комітетом ради, відділами, управліннями, іншими виконавчими органами ради та міським головою визначається приписами ч.3 ст.52 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", відповідно до якої сільська, селищна, міська рада може прийняти рішення про розмежування повноважень між її виконавчим комітетом, відділами, управліннями, іншими виконавчими органами ради та сільським, селищним, міським головою (у тому числі з метою забезпечення надання адміністративних послуг у строк, визначений законом) в межах повноважень, наданих цим Законом виконавчим органам сільських, селищних, міських рад.

Отже, таке розмежування можливе виключно в межах повноважень, наданих цим Законом виконавчим органам сільських, селищних, міських рад.

Водночас, Закони України "Про службу в органах місцевого самоврядування" та "Про місцеве самоврядування в Україні" не визначають процедуру попередження публічного службовця про майбутнє звільнення із займаної посади у зв`язку з організаційно-штатними змінами у структурі ради або виконавчому органі сільської, селищної, міської ради, натомість, така процедура визначена приписами ст. 87 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу".

Так, п.1 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу" визначає, що підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, серед іншого, скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

Відповідно до ч.3 ст.87 Закону України "Про державну службу" суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

Таким чином, системний аналіз наведених нормативних приписів дозволяє зробити висновок про те, що стосовно державних службовців (до яких прирівняні посадові особи місцевого самоврядування) саме суб`єкт призначення або керівник державної служби одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Тобто, в структурі Харківської міської ради суб`єктом призначення на посади працівників органів місцевого самоврядування, крім виборних посад, є Харківський міський голова, який зобов`язаний вчиняти дії щодо попередження про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці та пропонувати працівникові наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації та надавати пропозицію обійняти посаду.

Як обґрунтовано вказав позивач та що не заперечувалось відповідачами, зазначені дії були вчинені заступником директора Департаменту - начальником Управління комунального майна та приватизації ОСОБА_2 , а не Харківським міським головою, що не відповідає вимогам вищезазначених Законів, що регулюють спірні відносини.

Так, посадові обов`язки заступника міського голови директора Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради визначені Положенням про Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради, затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 09.12.2020 №7/20, в редакції рішення 14 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 25.01.2023 № 328/23 . Посадові обов`язки заступника директора Департаменту - начальника Управління комунального майна та приватизації визначені Положенням про Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 09.12.2020 № 7/20.

Відповідно до вищевказаних положень у директора Департаменту та його заступника - начальника Управління наявна компетенція щодо вирішення кадрових питань (надання пропозицій щодо призначення, звільнення, переведення, заохочення, тощо, контроль трудової та виконавської дисципліни), водночас, функцій щодо попередження про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці та пропонувати працівникові наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації у таких посад у структурі міської ради не передбачено.

Також суд зауважує на обґрунтованості тверджень позивача, що пропозиція іншої посади зроблена позивачу 30.11.2023, тобто не одночасно з попередженням про звільнення.

Позивачу запропоновано посаду головного спеціаліста сектору діловодства відділу забезпечення діяльності, що, на думку позивача, не відповідає принципу рівнозначності такої посади її кваліфікації, досвіду та стажу роботи.

У ході розгляду справи шляхом витребування у відповідача інформації та додаткових доказів за клопотанням позивача судом встановлено щодо кваліфікаційних вимог на посаду керівника відділу регулювання орендних відносин Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, що відповідно до п.1.3. посадової інструкції начальника відділу регулювання орендних відносин Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на посаду начальника відділу призначається особа, яка має повну вищу освіту, не нижче ступеня магістра, спеціаліста, вільно володіє державною мовою та володіє основними програмами роботи на комп`ютері. Стаж роботи на службі в органах місцевого самоврядування, на посадах державної служби або досвід роботи на керівних посадах підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності не менше 2 років.

Щодо вакантних посад в Управлінні комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради в період 31.10.2023 - 03.01.2024 включно Харківською міською радою повідомлено, що в Управлінні станом на 01.01.2024 були вакантними такі посади: головний спеціаліст сектору діловодства відділу забезпечення діяльності, заступник начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності, що підтверджує довідка від 02.01.2024 № 2.

Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради у відзиві вказало, що станом на 03.11.2023 в Управлінні комунального майна та приватизації Департаменту економіки та приватизації Харківської міської ради були вакантні такі посади: головний спеціаліст відділу по підготовці розпорядчих актів (на період проходження військової служби основного працівника) (1 од.); головний спеціаліст - інженер-економіст сектору розрахунку, обліку і контролю по орендній платі відділу бухгалтерського обліку і звітності (1 од.); головний спеціаліст - інженер-економіст сектору комунальної власності відділу обліку комунального майна (на період відпустки основного працівника для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до дня фактичного виходу його з відпустки) (1 од.); завідувач сектору обліку зареєстрованих об`єктів комунального майна відділу по підготовці розпорядчих актів (1 од.); начальник загального відділу (1 од.); головний спеціаліст по оформленню приватизаційних документів сектору приватизаційних документів та житлових чеків відділу приватизації житлового фонду (2 од.).

Станом на 01.12.2023 в Управлінні комунального майна та приватизації Департаменту економіки та приватизації Харківської міської ради були вакантні такі посади: головний спеціаліст відділу по підготовці розпорядчих актів (на період проходження військової служби основного працівника) (1 од.); головний спеціаліст інженер-економіст сектору розрахунку, обліку і контролю по орендній платі відділу бухгалтерського обліку і звітності (1 од.); головний спеціаліст - інженер-економіст сектору комунальної власності відділу обліку комунального майна (на період відпустки основного працівника для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до дня фактичного виходу його з відпустки) (1 од.); завідувач сектору обліку зареєстрованих об`єктів комунального майна відділу по підготовці розпорядчих актів (1 од.); головний спеціаліст по оформленню приватизаційних документів сектору приватизаційних документів та житлових чеків відділу приватизації житлового фонду (2 од.); начальник загального відділу (1 од.); заступник начальника відділу - головного бухгалтера - завідувач сектору розрахунку, обліку і контролю по орендній платі відділу бухгалтерського обліку і звітності (1 од); головний спеціаліст - інженер-економіст сектору обліку комунального майна відділу обліку комунального майна (1 од.).

На підставі розпорядження Харківського міського голови від 31.10.2023 № 1454/2к «Про внесення змін до штатного розпису Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради» вищезазначені вакантні посади, що були наявні станом на 01.11.2023 та на 01.12.2023, виведені з штатного розпису з 01.01.2024.

Надалі, станом на 01.01.2024 в Управлінні комунального майна та приватизації Департаменту економіки та приватизації Харківської міської ради були вакантними такі посади: головний спеціаліст сектору діловодства відділу забезпечення діяльності (на період відпустки без збереження заробітної плати основного працівника для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку до дня фактичного виходу його з відпустки) (1 од.); заступник начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності - головного бухгалтера (1 од.).

ХМР також вказала, що в період з 31.10.2023 по 31.12.2023 згідно штатного розпису Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради посади головного спеціаліста сектору діловодства відділу забезпечення діяльності Управління не існувало. Вказана посада була введена з 01.01.2024 на підставі розпорядження Харківського міського голови від 31.10.2023 № І454/2к «Про внесення змін до штатного розпису Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради».

Також міська рада зазначила, що ОСОБА_1 - начальник відділу маркетингу та менеджменту Управління - була зарахована до кадрового резерву Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на посаду заступника начальника Управління комунального майна та приватизації на 2022 та 2023 роки на посаду заступника начальника Управління.

Щодо керівника відділу регулювання орендних відносин Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, який наразі займає цю посаду (освіта та її рівень, дата зайняття цієї посади, підстави та інші дані щодо призначення (переведення, з іншої посади, проходження конкурсу тощо), стаж праці як державного службовця до початку роботи на цій посаді, стаж праці на керівній посаді до початку роботи на цій посаді, рівень кваліфікації та продуктивність праці), міська рада зазначила, що Начальник відділу регулювання орендних відносин Управління переведений на посаду з 01.01.2024 на підставі розпорядження Харківського міського голови від 25.12.2023 № 1794/2к «Про переведення на іншу посаду до іншого структурного підрозділу та присвоєння рангу посадової особи місцевого самоврядування». Стаж роботи в органах місцевого самоврядування понад 20 років.

Щодо того, яку посаду займала ОСОБА_6 в період 31.10.2023 - 03.01.2024, відповідач вказав, що станом на 31.10.2023 ОСОБА_6 займала посаду начальника загального відділу Управління, з 01.11.2023 переведена на посаду головного спеціаліста по реєстрації та контролю за виконанням документів сектору по контролю за виконавською дисципліною загального відділу Управління на період відпустки без збереження заробітної плати основного працівника для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку до дня фактичного виходу його з відпустки, а з 01.01.2024 переведена на посаду начальника відділу забезпечення діяльності Управління.

У означеному контексті встановлених обставин справи суд приходить до висновку про те, що оскільки посада головного спеціаліста сектору діловодства відділу забезпечення діяльності Управління була введена з 01.01.2024 на підставі розпорядження Харківського міського голови від 31.10.2023 № І454/2к «Про внесення змін до штатного розпису Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради», то ОСОБА_6 таку посаду не займала, що свідчить про необґрунтованість доводів позивача в цій частині.

При цьому до суду не надано обґрунтованих пояснень щодо того, чому позивачу не запропоновано посаду керівника відділу регулювання орендних відносин Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, яка на момент пропозиції позивачу посади (30.11.2024) була вакантною, адже Начальник відділу регулювання орендних відносин Управління переведений на посаду з 01.01.2024 на підставі розпорядження Харківського міського голови від 25.12.2023 № 1794/2к «Про переведення на іншу посаду до іншого структурного підрозділу та присвоєння рангу посадової особи місцевого самоврядування».

Відтак, суд приходить до висновку про те, що до суду не надано доказів того, що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації з урахуванням кваліфікації та стажу роботи позивача.

Відтак, судом встановлено, що під час процедури звільнення позивача відповідачами допущено порушення ч.3 ст.87 Закону України "Про державну службу" та не запропоновано посаду, що відповідає кваліфікації та стажу роботи позивача, а тому спірне розпорядження підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з Розділом 5 Положення про Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради, затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 09.12.2020 №7/20 (зі змінами), до складу цього Департаменту входить Управління комунального майна та приватизації, яке має статус юридичної особи.

Згідно з п.п. 1.1, 1.2 Положення про Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 09.12.2020 № 7/20 (далі - Положення), Управління є самостійним виконавчим органом Харківської міської ради, який утворюється Харківської міською радою. У своїй діяльності підзвітне та підконтрольне Харківській міській раді, підпорядковане виконавчому комітету Харківської міської ради, міському голові, секретарю міської ради, заступнику міського голови директору Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Відповідно до п. 2.1 Положення Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради є юридичною особою, веде самостійний баланс, має право відкривати рахунки в органах Державної казначейської служби України та установах банків відповідно до чинного законодавства України в національній та вільно конвертованій валюті (для покупців-нерезидентів України, які набувають у власність майно, що приватизується, у процесі приватизації).

Управління є органом приватизації та орендодавцем майна територіальної громади міста Харкова.

Пунктом 2.2 Положення встановлено, що Управління в межах своїх повноважень має право укладати від свого імені угоди з юридичними та фізичними особами, набувати майнових та особистих немайнових прав, нести обов`язки, бути позивачем, відповідачем, заявником, боржником, третьою особою в суді.

Ураховуючи наведене, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради як самостійна юридична особа, що утворена Харківською міською радою, наділено відповідними повноваження, зокрема, щодо ведення самостійного балансу, а отже й щодо здійснення нарахування та виплати заробітної плати співробітникам.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08.02.1995 р. №100 (далі Порядок №100).

Нормами абз. 3 п. 2 Порядку №100 визначено, що середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто що передують дню звільнення працівника з роботи.

В силу пункту 5 розділу ІV Порядку №100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів за цей період.

За змістом абз. 2 п. 8 Порядку №100 після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи організації, встановленим з отриманням вимог законодавства (абз. 3 п. 8 Порядку №100).

Відповідно до довідки про доходи №7719 від 25.12.2023 заробітна плата позивача за два останні місяці перед звільненням становила за листопад 2023 року - 27014,00 грн, за грудень 2023 року - 191965,16 грн, з них сума нарахованої компенсації за невикористані дні щорічної і додаткової відпустки складає 137075,76 грн, вихідної допомоги - 26242,00 грн, заробітної плати за січень 2024 року - 3177,40 грн, тобто, у грудні 2023 року позивач отримала 25470,00 грн.

Кількість відпрацьованих робочих днів у листопаді 2023 року - 22 дні, у грудні 2023 року - 21 день, усього 43 дні.

Відтак, середньоденний заробіток позивача становить (27014,00 грн + 25470,00 грн) : 43 дні = 1220,56 грн.

Середньомісячне число робочих днів - 43:2=21,5 дні.

Таким чином, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу становить 1220,56 грн * 86 днів (середньомісячне число робочих днів за лютий-травень 2024 року) + 1220,56 грн *33 (19 робочих днів у січні 2024 року та 14 робочих днів у червні 2024 року) = 145246,64 грн.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують, зокрема, аргументи про невручення позивачу повідомлення про нараховані суми при звільненні, адже таку інформацію надано позивачу у довідках №№7718, 7719 від 25.12.2023.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236 293, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Харківської міської ради (майдан Конституції,буд. 7,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61003, ) , Харківського міського голови Терехова Ігоря Олександровича (майдан Конституції, 7,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61003, ), Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003 м. Харків, майдан Конституції, 16, ) про скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Скасувати розпорядження Харківського міського голови Терехова І.О. від 13.12.2023 № 1688/2к «Про звільнення з займаної посади» в частині звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу маркетингу та менеджменту Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради 03.01.2024 у зв`язку зі скороченням чисельності і штату працівників згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на посаді начальника відділу маркетингу та менеджменту Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради з 04.01.2024.

Стягнути з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003 м. Харків, майдан Конституції, 16, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 04.01.2024 по 20.06.2024 у сумі 145246 (сто сорок п`ять тисяч двісті сорок шість) грн 64 коп. з відрахуванням необхідних податків і зборів.

Рішення суду в частині присудження середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 20 червня 2024 року.

Суддя Олексій КОТЕНЬОВ