Справа № 280/3443/24
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року Справа № 280/3443/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення недоодержаної пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 пенсії у розмірі 74714 грн 23 коп., що підлягала виплаті пенсіонерці, його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і залишилися недоодержаними у зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, виплатити ОСОБА_1 , пенсію у розмірі 74714 грн 23 коп., що підлягала виплаті пенсіонерці, його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і залишилась недоодержаною у зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що звернувся до відповідача з вимогою про виплату недоодержаної пенсії померлої матері у встановлений Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII) строк, більше за виплатою цих коштів ніхто не звертався, до заяви надав усі необхідні для її розгляду та задоволення документи, однак відповідачем відмовлено. З твердженням відповідача про те, що необхідно доводити своє право на отримання недоодержаної матір`ю пенсії у судовому порядку, тому що вона була стороною в адміністративній справі №280/10110/21, позивач не згоден. Належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача виплатити пенсію у розмірі 74714 грн 23 коп., що підлягала виплаті пенсіонерці, його матері ОСОБА_2 , і залишилась недоодержаною у зв`язку з її смертю. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 19 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

01 травня 2024 року відповідач подав відзив на позовну заяву, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області заперечує проти задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. На виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 , внаслідок якого сформувалась доплата в розмірі 74714,23 грн. Заборгованість на виконання рішення суду складає 74714,23 грн. Згідно з частиною першою та другою статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявністю відповідного бюджетного призначення, встановленого Законом України про Державний бюджет. Виходячи з цього, сума доплати за минулий час підлягала виплаті після та за умови надходження до головного управління відповідного фінансування з Державного бюджету. Як вбачається з матеріалів справи № 280/10110/21 стороною була саме ОСОБА_2 , а не її син ОСОБА_1 , а тому стягувачем, тобто на чию користь виконується рішення, була саме померла. Виходячи з цього ОСОБА_1 , набуде право на отримання нарахованої ОСОБА_2 суми пенсії лише у тому разі, коли на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області буде покладено виконання відповідних зобов`язань в порядку передбаченим чинним законодавством. Просить у задоволенні позову відмовити.

08 травня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив. Позивач зазначає, що відповідно до відзиву, відповідач не заперечує проти наведених фактичних обставин щодо родинних відносин, факту спільного проживання з матір`ю на час її смерті, факту своєчасного звернення за виплатою недоодержаної пенсії з належними документами, не заперечує проти доказів, які їх підтверджують та правових підстав позову. Наявність або відсутність спадкоємців не може вплинути на вирішення питання про право, порушене у позові, доданими до позовної заяви копіями паспортів, довідкою TOB «Місто для людей Запоріжжя» від 07.03.2024 №789824 про спільне проживання доводиться, що інших осіб, які б проживали разом з пенсіонером на день її смерті, не було, а якщо б, крім позивача, хтось ще звернувся до відповідача із заявою про виплату недоодержаної пенсії, відповідач мав би вказати у відзиві про цих конкретних осіб, надати відповідні докази такого звернення та вказати, на яку частину недоодержаної пенсії позивач має право. Відповідач посилається на вимоги Бюджетного кодексу України щодо можливості здійснення платежів з державного бюджету за наявності відповідного бюджетного призначення та на рахунки, з яких здійснюються відповідні платежі.

Ці твердження не стосуються питання визнання відповідного права, а питання фактичних виплат у разі визнання за позивачем такого права судом мають вирішуватись на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

На підставі матеріалів справи, судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 09.09.1954, яка отримувала пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_1 , виданим Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року по справі № 280/10110/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; ) у відповідності до вимог ст.ст.43, 51, 63 Закону України від 09.04.1992 за №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ), виходячи із грошового забезпечення, зазначеного у Довідці ІНФОРМАЦІЯ_3 №1837/С від 30.08.2021 про грошове забезпечення для нарахування пенсії, із врахуванням усіх його складових: посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/10110/21, Головним управлінням ОСОБА_2 за її життя було проведено перерахунок пенсії внаслідок чого по пенсійній справі сформувалась доплата у розмірі 74 714,23 грн.

З приводу виплати вказаних коштів позивач 14.02.2024 та 21.03.2024 звернувся до відповідача з заявою про виплату нарахованої, але не виплаченої за життя його матері ОСОБА_2 пенсії за вказаним рішенням суду.

Відповідач листом від 04.03.2024 та від 05.04.2024 повідомив позивача про відмову у виплаті вказаних коштів, зазначивши при цьому, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі 280/10110/21, Головним управлінням ОСОБА_2 за її життя було проведено перерахунок пенсії внаслідок чого по пенсійній справі сформувалась доплата у розмірі 74 714,23 грн. Відповідно до статті 8 Закону виплата пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок Державного бюджету України. Згідно з частиною першою та другою статті 23 Бюджетного Кодексу України будь-які платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявністю відповідного бюджетного призначення, встановленого Законом України про Державний бюджет, тому сума доплати за минулий час підлягала виплаті після та за умови надходження до Головного управління відповідного фінансування з Державного бюджету. Визначення права позивача на отримання сум заборгованості з Державного бюджету, після смерті ОСОБА_2 , може бути вирішено виключно у судовому порядку.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон №2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

За приписами ч.1-3 ст.61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ (далі - Порядок №3-1), абз.3 п. якого передбачено, що заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Таким чином, суми недоодержаної пенсії, призначеної на підставі Закону 2262-XII, виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Відповідно до п.2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (у редакції постанови правління ПФУ від 07.07.2014 року №13-1) для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.

Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у ч.2 ст.36 Закону № 1058-IV, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера.

Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 09.09.1954, яка отримувала пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262-ХІІ, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_1 , виданим Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), позивач проживав разом з матір`ю, що підтверджується відповідною довідкою ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» від 07.03.2024 №789824, договором дарування, а тому відповідно до ст.61 Закону №2262-ХІІ позивач має право на отримання недоотриманої пенсії померлої матері.

Позивач 14.02.2024 (не пізніше 6 місяців після смерті матері) звернувся до пенсійного органу із заявою про отримання пенсії матері, що нарахована, але невиплачена на час смерті останньої.

Таким чином, позивач дотримався умов, які визначені статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позивач в силу положень статті 61 Закону №2262-ХІІ має право на одержання суми пенсії, що підлягали виплаті його матері ОСОБА_2 , і які залишилися недоодержаними у зв`язку з її смертю.

Натомість відповідач, відмовляючи їй у виплаті суми недоодержаної пенсії, діяв протиправно та усупереч приписам вищенаведених норм законодавства.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що позивач не є стягувачем по справах №280/10110/21, оскільки правовідносини щодо виплати суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців і залишилися недоодержаними у зв`язку з її смертю, є відмінними від правовідносин, які виникають у ході виконання судових рішень.

Стаття 61 Закону №2262-ХІІ прямо зобов`язує відповідача виплатити недоодержану пенсіонером пенсію у зв`язку з його смертю, особам, які належать до кола осіб, визначених цією ж статтею та які звернулись за такою виплатою не пізніше 6 місяців з дня смерті пенсіонера.

Те, що недоодержана пенсія нарахована на виконання судового рішення, не змінює її правову природу.

Таким чином, дії відповідача щодо невиплати позивачу недоодержаної пенсії його матері ОСОБА_2 нарахованої згідно рішення суду у адміністративній справі №280/10110/21 у розмірі 74714,23 грн є протиправними.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1211,20 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення недоодержаної пенсії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 пенсії у розмірі 74714 грн 23 коп., що підлягала виплаті пенсіонерці, його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і залишилась недоодержаною у зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, виплатити ОСОБА_1 , пенсію у розмірі 74714 грн 23 коп., що підлягала виплаті пенсіонерці, його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і залишилась недоодержаною у зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ),

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп.Соборний, буд.158-б, м.Запоріжжя, 69057; ).

Повне судове рішення складено 18.06.2024.

Суддя Б.В. Богатинський