Справа № 380/26256/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/26256/23 пров. № А/857/3464/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року (суддя Желік О.М., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №380/26256/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У листопаді 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку і виплаті пенсії з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, та індексації за останні 24 повні календарні місяці служби згідно довідки Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 30.09.2023 року №641; 2) зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за період з 10.05.2023 року з урахуванням у складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, фактично отриманих сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, та індексації за останні 24 повні календарні місяці служби згідно довідки Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 30.09.2023 року №641.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 у задоволенні позову відмовлено повністю.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, прийняв рішення без урахування як джерела права правових висновків Верховного Суду, а тому рішення є не обґрунтованим та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що не погоджується із висновком суду першої інстанції, що індексація та додаткова винагорода не входять до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія. Проте, Законом №2011-XII чітко визначено, що до складу грошового забезпечення входять додаткові винагороди та індексація. Вказує апелянт, що згідно правових висновків Верховного Суду додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ від 28.02.2022 року №168, виплачувалась позивачу щомісячно, мала постійній характер, з винагороди сплачено страхові внески, а тому вона входить до складу грошового забезпечення для призначення пенсії. Також індексація грошового забезпечення має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить оскаржене рішення суду першої інстанції від 23.01.2024 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу позивача, у якому зазначає про безпідставність її доводів та вимог. Вважає оскаржуване рішення суду законним та прийнятим з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-ХІІ від 09.04.1992.

Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного видано довідку №641 від 30.09.2023 про виплачені ОСОБА_1 за останні 24 повні календарні місяці служби суми індексації та додаткової грошової винагороди (дата звільнення 09.05.2023) (а.с. 16).

Позивач 04.10.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі довідки №641 від 30.09.2023.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом №28550-29599/П-52/8-1300/23 від 23.10.2023 повідомило позивача про те, що чинним законодавством не передбачено проведення індивідуального перерахунку пенсії військовослужбовцям за їхньою заявою та згідно із долученими документами про грошове забезпечення, зокрема, довідки за останні 24 повні календарні місяці служби суми індексації та додаткової грошової винагороди №641 від 30.09.2023. Враховуючи наведене, підстави для перерахунку пенсії відсутні (а.с. 15).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

За результатами розгляду позовних вимог Окружний суд сформував висновки про те, що спірні додаткова грошова винагорода та індексація грошового забезпечення входять до складу грошового забезпечення позивача як військовослужбовця для розрахунку/перерахунку пенсії. Однак, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що видана довідка №641 від 30.09.2023 не є довідкою про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії у розумінні Порядку №45, що, у свою чергу, свідчить про відсутність обов`язку у Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведені норми означають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до частин 1 - 4 ст.9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначаються Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262 (далі Закон №2262-ХІІ).

Статтею 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вказана норма статті 43 Закону №2262-ХІІ міститься в розділі V Обчислення пенсії, тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Системне тлумачення вищенаведених норм права дає суду підстави зробити висновок про те, що до складу грошового забезпечення, яке враховується для призначення та перерахунку пенсії, включаються як основні, так і додаткові види грошового забезпечення, які мають постійних характер.

Постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28 лютого 2022 р. №168 введено новий вид додаткового грошового забезпечення військовослужбовців як додаткова винагорода.

Приписами абзацу першого п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (у первісній редакції, далі Постанова №168) визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

З довідки Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №641 від 30.09.2023 про виплачені ОСОБА_1 за останні 24 повні календарні місяці служби суми індексації та додаткової грошової винагороди суд встановив, що під час проходження служби останньому нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода у лютому 2022 року в сумі 5357,14 грн., а також в період з березня 2022 року по січень 2023 року в сумі 30000,00 грн. щомісячно. Загальна сума виплаченої додаткової винагороди з лютого 2022 року по січень 2023 року 335357,14 грн..

У спірних правовідносинах правильний висновок сформулював окружний суд, що у спірному випадку додаткова винагорода, передбачена Постановою №168, не може вважатись одноразовою, оскільки така мала систематичний характер, а відтак така має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.

Щодо включення індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, враховуючи приписи Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991 №1282-XII, Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, суд першої інстанції зробив вірний висновок про наявність правових підстав для включення індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.

Отже, безпідставними є доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції зробив висновки, що індексація та додаткова винагорода не входять до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що підставою для відмови у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції мотивував тим, що видана Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного довідка №641 від 30.09.2023 не є довідкою про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії у розумінні Порядку №45, що, у свою чергу, свідчить про відсутність обов`язку у Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача.

Тобто, довідку №641 від 30.09.2023 видав не уповноважений орган, оскільки Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного не уповноважена здійснювати виготовлення та видачу будь-яких довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, оскільки суд керуючись Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008 та Інструкцією з організації роботи із забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженою наказом Міністерства оборони України №937 від 31.12.2014, зважаючи на вказівку абзацу шостого пункту 2.6. розділу II цієї Інструкції встановив, що відповідний обов`язок покладено саме на обласні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим колегія суддів зауважує, що апеляційна скарга позивача не містить жодних обґрунтувань щодо непогодження із таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В цілому доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову і такі зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи та правового регулювання спірних правовідносин.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції в переглянутій частині всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року в адміністративній справі №380/26256/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. М. Шавель