Справа № 686/11626/24
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/11626/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Колієв С.А.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

19 червня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бердоус Ю. М.,

представника позивача: Мілашевського М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 травня 2024 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Апелянт ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на незаконність та необґрунтованість, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

4. Апелянт вважає оскаржувану постанову незаконною, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи та відсутності належних та допустимих доказів.

5. ОСОБА_1 вказує, що порушення вимог п.12.9б ПДР є безпідставними, оскільки жодних доказів того, що на вказаній ділянці дороги наявні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості», або на керованому останнім транспортному засобі встановлений розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 ПДР не мало. Фактично йому ставилося у провину порушення швидкісного режиму у населеному пункті, що передбачено п.12.4 ПДР. Крім того відсутні докази, що він рухався з перевищенням дозволеної швидкості руху саме у населеному пункті, оскільки згідно наданого на адвокатський запит фото з вимірювача швидкості Трукам координати місця знаходження автомобіля, яким керував ОСОБА_1 відсутні. Крім того, сама фіксація швидкості руху була проведена поліцейським із порушеннями, оскільки вказаний прилад не стояв стаціонарно, а перебував у руках поліцейської.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом встановлено, що 18.04.2024 року інспектором 2 взовду 3 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області мл. лейтенантом поліції Бучак І.І. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №1941596, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340,00 гривень. Вказаною постановою ОСОБА_1 був визнаний винуватим у тому, що він, 18.04.2024 року о 16 год. 07 хв. керуючи автомобілем марки Mersedes-Benz н.з. НОМЕР_1 на 162 км. автодороги М-30 «Стрий-Ізварине» у населеному пункті с. Ступки рухався зі швидкістю 79 км/год, де дозволена швидкість руху 50 км/год, чим порушив вимоги п.12.9 б ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП. Швидкість руху вимірювалася приладом Trucam 001012.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

7. На думку апелянта постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи та відсутності належних та допустимих доказів.

8. ОСОБА_1 вказав, що притягнення його до адміністративної відповідальності було протиправним, оскільки швидкість руху, з якою він рухався, не відповідає швидкості, яка була зафіксована приладом TruCam ТС001012, , так як даний прилад використовувався інспектором інспектором 2 взовду 3 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області мл. лейтенантом поліції Бучак І.І. з порушенням (вимірювання швидкості даним приладом здійснювалося інспектором з рук, що унеможливлює точне фіксування швидкості руху транспортного засобу).

9. Відповідач зазначив, що висновки інспектора про порушення ОСОБА_1 п.12.9б ПДР за викладених у постанові серія ЕНА №1941596 від 18.04.2024 року обставин є обґрунтованими та підтверджені відповідними доказами, а оскаржена останнім постанова є законною та підстав для її скасування не має. Також зазначив, що застосування приладу TruCam ТС001012 є законним, лазерний вимірювач TruCam ТС001012 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань та з показів приладу TruCAM вбачається факт порушення за адресою с. Ступки Тернопільської області за координатами: (49° 32' 00.77" N) (25° 45' 24.70" E).

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

11. Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

12. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

13. Положеннями пунктів 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

14. Згідно із п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Для позначення початку та кінця населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах встановлюються знаки, передбачені п.п. 5.45 та 5.46.

15. Пункт 1.10 ПДР України визначає значення термінів, зокрема, населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48.

16. Згідно п.12.9б ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 , 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил.

17. Відповідно до ч. 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

18. Згідно п. 12.4 ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

19. За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

20. Згідно з ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

21. Доказами в адміністративному судочинстві, згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

22. Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

23. Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

24. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

25. Пункт 1.10 ПДР визначає значення термінів, зокрема: населений пункт забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45 "Населений пункт", 5.46 "Кінець населеного пункта", 5.47 "Населений пункт", 5.48 "Кінець населеного пункта".

26. Згідно п.12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

27. Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

28. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема частини перша, друга, третя і п`ята статті 122.

29. Частиною 3ст.283 КУпАП встановлено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, має містити також відомості, зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

30. Як вбачається з матеріалів справи, а саме: згідно оскаржуваної постанови серії ЕНА №1941596 від 18 квітня 2024у року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн., позивачу було інкриміновано вчинення правопорушення шляхом перевищення швидкості руху в межах населеного пункту, позначеного дорожніми знаками 5.45 "Населений пункт".

31. Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач в зоні дії дорожнього знаку 5.45 населений пункт порушив швидкісний режим, визначений п.12.4 ПДР України більш ніж на 20 км/год, а саме рух на автомобілі у межах населеного пункту зі швидкістю 79 км/год (тобто з перевищенням дозволеної швидкості на 29 км/год).

32. Так, з наявного в матеріалах справи фото вбачається, що транспортний засіб " Mersedes-Benz", державний номер НОМЕР_1 , рухався на 162 км автодороги М-30 «Стрий-Ізварине» у населеному пункті с. Ступки зі швидкістю 79 км/год., яка перевищує нормативно допустиму за п.12.4. ПДР 50 км/год.

33. Разом з тим, колегія суддів вважає, що з наданого відповідачем фото вбачається, що правопорушення здійснене саме в населеному пункті, оскільки зазначено координати, а саме широту та довготу, що дає можливість пересвідчитись, що дане місце є населеним пунктом.

34. Швидкість встановлена лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 №ТС001012.

35. Не можуть вважатись обґрунтованими доводи апелянта, що поліцейський використовував TruCam в незакріпленому вигляді, а утримував в руці під час вимірювання швидкості руху, оскільки лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів. Тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

36. Крім основного, ручного режиму, вимірювач ТruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

37. Відповідно ст. 17 Закону України "Про метрологію та метрологічн у діяльність" від 15 червня 2014 року №1314-VI (далі Закон №1314-VI) законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

38. Так, згідно наявного в матеріалах справи Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/29412 встановлено, що засіб вимірювальної техніки TruCam LTI 20/20 №ТС001012 відповідає вимогам технічної документації на лазерний вимірювач (діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: +,- 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; +,- 1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год). Дане Свідоцтво чинне до 13 листопада 2024 року.

39. Зважаючи на викладене, фіксація вчиненого позивачем правопорушення відбулася у строки дії вищевказаного Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/29412, лазерним приладом TruCAM LTI 20/20 ТС001012.

40. Таким чином покази приладу TruCam ТС 001012 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст.251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

41. Колегія суддів також вважає за необхідне вказати, що технічними характеристиками приладу TruCam ТС 001012. яким було зафіксовано порушення позивачем швидкісного режиму на 162 км автодороги М-30 «Стрий-Ізварине» у населеному пункті с. Ступки, передбачено похибку +/- 2 км/год., яка допускається як при вимірюванні швидкості в ручному так і в автоматичному режимах, що розцінюється як можливість застосування такого приладу в ручному режимі.

42. Наявна у приладу похибка, при встановленій швидкості руху також не може поставити під сумнів наявність факту порушення ПДР, так як швидкість позивачем було перевищено на 29 км/год від допустимої в межах населеного пункту 50 км/год.

43. Таким чином, відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки сама його незгода із встановленим правопорушенням не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

44. За таких обставин, враховуючи, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП підтверджується належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про необґрунтованість позиції позивача щодо скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

45. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

46. Враховуючи вище викладене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

47. Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

48. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

49. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

50. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

51. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

52. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 травня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.