Справа № 487/3255/24
Суддя: Сухаревич З. М.
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/3255/24
Провадження № 2-а/487/36/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва, у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Сердюк В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області в особі інспектора сержанта поліції Ільчинської Ксенії Миколаївни, в якому просить: визнати протиправною постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; скасувати постанову серія ЕАТ номер 7661204 від 03.09.2023.

До позовної заяви додано клопотання про поновлення строку.

24 квітня 2024 року вказана позовна заява залишена без руху.

10.05.2024 на виконання вимог ухвали надійшло клопотання про поновлення строку та адміністративний позов, у якому відповідачем зазначено Управління патрульної поліції в Миколаївській області. Клопотання про поновлення строку обґрунтовано тим, що оскаржувану постанову він отримав у відділі ДВС 08.04.2024.

Позовна заява обґрунтована тим, що 03.09.2023 близько 21:00 він керував транспортним засобом Мазда 6 РН НОМЕР_1 та зупинився на вул. Соборній (перехрестя вул. Соборна-Потьомкінська) напроти магазину спорттоварів, з метою обслуговування музичного колективу. До нього під`їхали велосипедисти у нетверезому стані, висловлювали образи та заблокували виїзд і викликали поліцію. Він є інвалідом війни першої групи і крізь лобове скло було встановлено знак «Інвалід», на що він і вказав співробітникам поліції. Отже він може відступати від дорожніх знаків 3.1, 3.2, 3.35.-3.38, а відповідно до п. 26.3 ПДР йому дозволено в`їзд у пішохідну зону, тому він не порушив ПДР. У постанові помилково вказані дорожні знаки, які не відповідають дорожній обстановці. Подія відбувалась на вул. Соборній, а згідно протоколу це було на вул. Потьомкінській. Дорожній знак «Зупинка заборонена» був відсутній.

Ухвалою суду від 13 травня 2024 року поновлено строк звернення до суду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

27 травня 2024 року надійшло клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів.

04 червня 2024 року надійшло клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів.

11 червня 2024 року надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник позивача позов не визнає, посилаючись на те, що позивач керуючи автомобілем Мазда 6 з д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вулю Потьомкінська, біля буд. 52/1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» Додатку 1 ПДР України. Факт цього правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення та подія була зафіксована на нагрудний відеореєстратор, однак у зв`язку з обмеженими технічними можливостями запис було видалено за сплином 35-денного терміну зберігання. Тому надати відеозапис є неможливим. Стосовно некоректного зазначення інспектором назви вулиці в фабулі постанови, то окремі недоліки оформлення постанови не повинні братися до уваги та не є безумовними підставами для висновку щодо протиправності спірного рішення і як наслідок його скасування. Поліцейським враховано всі необхідні обставини при розгляді справи та винесено постанову відповідно до вимог чинного законодавства.

13 червня 2024 року надійшло заперечення позивача, відповідно до якого зазначає, що якщо знищено відеозапис, то має бути зафіксовано виклик «102» на вул. Соборна, також є свідки.

Дослідивши матеріали та надані докази, суд приходить до такого.

Судом встановлено, що 03 вересня 2023 року поліцейським Управління патрульної поліції в Миколаївській області Ільчинською К.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ № 7661204, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Згідно даної постанови правопорушення полягає в тому, що керуючи транспортним засобом MAZDA 6 НОМЕР_1 03.09.2023 21:16:22 м. Миколаїв, вул. Потьомкінська 52/3, водій не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 Зупинку заборонено, здійснив зупинку в зоні дії знаку, бодікамера 473939, чим порушив вимоги п. 8.4.в ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач посилається на неправильне зазначення місця зупинки, а саме він зупинився на вул. Соборні, відсутність на цій вулиці дорожнього знаку 3.34. Також зазначає, що у зв`язку з тим, що він є інвалідом першої групи, на автомобілі є відповідна позначка, тому він має право відступати від вимог дорожніх знаків 3.1, 3.2, 3.34-3.38.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність, в числі іншого, за порушення вимог дорожніх знаків.

Відповідно до п. 15.1 Правил дорожнього руху, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Відповідно до п. 8.4.в Правил дорожнього руху, дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до п.п. 3.34, п. 3 розділу 33 Правил дорожнього руху, визначено графічне зображення знаку «Зупинку заборонено». Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до вимог ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку.

У спірній постанові є посилання на відеофіксацію на бодікамеру. У відзиві представник відповідача посилається як на доказ на відеозапис, однак зазначає, що він знищений у зв`язку із закінченням строку зберігання.

При цьому, відповідачем не наданого жодного доказу на підтвердження того, що даний відеозапис знищено. Таким доказом, наприклад міг би бути акт огляду та знищення відеозапису.

За вказаних обставин, у суду відсутня можливість встановити чи існував такий доказ як відеофіксація правопорушення у справі про адміністративне правопорушення, за результатами якої винесено постанову серії ЕАТ № 7661204 від 03.09.2023.

Статтею 77 КАС України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Позивачем були надані фотознімки місця події, дослідивши які судом встановлено, що дорожній знак 3.34 «Зупинка заборонена» розташований по вул. Потьомкінська. По вул. Соборній встановлений дорожній знак 3.1. «Рух заборонено» та 5.36 «Пішохідна зона».

При цьому, позивач заперечує здійснення зупинки по вул. Потьомкінській та його пояснення відповідачем не спростовані.

Посилання відповідача у відзиві на те, що некоректне зазначення інспектором назви вулиці в фабулі постанови не є безумовними підставами для висновку щодо протиправності спірного рішення, суд відхиляє, оскільки у даній справі має суттєве значення доведення місця зупинки транспортного засобу (вул. Соборна чи вул. Потьомкінська), оскільки на цих вулицях діють різні дорожні знаки.

Згідно Розділу 33 Дорожні знаки ПДР України знак 3.34 «Зупинку заборонено» - забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Зона дії знаку - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаку не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаку поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Враховуючи наведене, відповідачем не доведено, що позивач здійснив зупинку (стоянку) в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив ч.1 статті 122 КУпАП.

Отже, зважаючи на те, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, яка полягає у порушенні правил зупинки транспортного засобу, не підтверджується наявними у матеріалах справи належними доказами, то суд вважає, що наявні підстави для скасування спірної постанови.

Відповідно до ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 2, 5-15, 73-77, 90, 139, 242-246, 286, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7661204 від 03.09.2023, складену відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУПАП визнати протиправною та скасувати.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1.

Повне рішення суду складено 19 червня 2024 року.

Суддя: З.М. Сухаревич