Справа № 200/2321/24
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року Справа№200/2321/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ (адреса: 61080, м. Харків, пр. Льва Ландау, 27, адреса для листування: 21008, м. Вінниця, вулиця Сонячна, 3-А )

до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України,

ВСТАНОВИВ:

Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (рахунок UA1005066, Державне казначейство України в м. Київ, МФО 820172, ) витрати, пов`язані з утриманням, в сумі 29519 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) грн. 03 коп.

Ухвалою суду від 22 квітня 2024 року суд прийняв до розгляду позовну заяву позивача, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/2321/24 за правилами спрощеного позовного провадження. Вказаною ухвалою суд зобов`язав відповідача ОСОБА_1 надати суду належним чином засвідчені копії її паспорту та реєстраційного номеру облікової картки платника податку.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.

За правилами частини 5 та частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 19.08.2020 № 245 о/с ОСОБА_1 прийнято на службу до Національної поліції України та зараховано курсантом 1-го курсу ХНУВС з 01.09.2020. 01.09.2020 на виконання наказу МВС від 01.03.2017 № 173 «Про затвердження Типового форми Контракту про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських» між відповідачем, ХНУВС та ГУНП в Донецькій області укладено контракт № 599 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських. Наказом ХНУВС від 15.03.2022 № 86 о/с відповідача звільнено зі служби в поліції за ст. 77 п. 7 ч.1 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію». Відповідно до абз. 5 п. 3 розділу 2 Контракту особа зобов`язується у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію». Згідно з Довідкою-розрахунком витрат, пов`язаних з утриманням курсанта, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у ХНУВС на загальну суму 29519 грн. 03 коп. Наведені розрахунки відповідачем не оскаржувались. ХНУВС було направлено повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в університеті. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримала вищевказане повідомлення 21.02.2024. Строк для добровільного відшкодування витрат сплинув 21.03.2024. Станом на день звернення позивача до суду з даним позовом відповідачем зазначені витрати не відшкодовані.

Ухвалою суду від 22 квітня 2024 року відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву або заяви про визнання позову.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася.

Ухвала від 22 квітня 2024 року в частині зобов`язання відповідача надати суду документи, що посвідчують її особу, не виконана.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Наказом ректора Харківського національного університету внутрішніх справ від 19 серпня 2020 року № 245 о/с ОСОБА_1 прийнято на службу до Національної поліції України та призначено на посаду курсанта 1-го курсу факультету № 2 Харківського національного університету внутрішніх справ за спеціальністю 262 «Правоохоронна діяльність» (термін навчання 3 роки) за напрямом підготовки «оперуповноважені для підрозділів карного розшуку» із 01 вересня 2020 року.

01 вересня 2020 року на виконання наказу МВС від 01.03.2017 № 173 «Про затвердження Типового форми Контракту про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських» між Харківським національним університетом внутрішніх справ (виконавець) в особі ректора полковника поліції Швеця Дмитра Володимировича, Головним управлінням Національної поліції України в Донецькій області в особі начальника генерала поліції третього рангу ОСОБА_2 та громадянкою України ОСОБА_1 укладено контракт № 599 про здобуття освіти за спеціальність «Правоохоронна діяльність» у закладі вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських.

Відповідно до розділів І ІІ Контракту № 599 предметом зазначеного Контракту є підготовка за державним замовленням з поєднанням двох форм навчання (денна та заочна) здобувача ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю «Правоохоронна діяльність». Строк навчання становить 3 роки (2 роки навчання за денною формою, 1 рік навчання за заочною формою).

Наказом ректора Харківського національного університету внутрішніх справ від 15.03.2022 року № 86 о/с рядового поліції ОСОБА_1 , курсанта 2 курсу факультету № 2 за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» Харківського національного університету внутрішніх справ з 15 березня 2022 року відраховано з числа курсантів та звільнено відповідно до пункту 7 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» зі служби в поліції (за власним бажанням).

Відповідно до довідки № 4/139-д загальна сума фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 у Харківському національному університеті внутрішніх справ за період з 01.09.2020 року по 15.03.2022 року становить 29519,03 грн.

Листом Харківського національного університету внутрішніх справ № 7/105 від 15.02.2024 року ОСОБА_1 було надіслано повідомлення про зобов`язання останньої відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України в особі Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі в повному розмірі за весь період навчання, в сумі 29519,03 грн. про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Як зазначає позивач, наведені розрахунки відповідачем не оскаржувались.

Оскільки витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 в Харківському національному університеті внутрішніх справ останньою у добровільному порядку не відшкодовані, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь зазначені витрати в розмірі 29519,03 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» від 10.01.2002 № 2925-III навчальні заклади, науково-дослідні установи, підприємства та установи забезпечення включенні до загальної структури МВС України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно із ч.1, 3, 5 ст. 59 Закону № 580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Відповідно до положень ст. 72 Закону України «Про Національну поліцію» професійне навчання поліцейських складається з: 1) первинної професійної підготовки; 2) підготовки у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання; 3) післядипломної освіти; 4) службової підготовки - системи заходів, спрямованих на закріплення та оновлення необхідних знань, умінь та навичок працівника поліції з урахуванням оперативної обстановки, специфіки та профілю його оперативно-службової діяльності.

Відповідно до положень ч. 2 - 5 статті 74 Закону № 580-VIII, підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Розподіл випускників вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, які навчаються на денній формі навчання за державним замовленням, здійснюється комісіями з персонального розподілу з урахуванням інтересів служби відповідно до набутої випускником кваліфікації, спеціальності та спеціалізації.

Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до пункту 1 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року №261 (далі Порядок 261), цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Згідно п.2 Порядку 261 витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Типову форму контракту затверджує МВС.

Положеннями пунктів 3 - 6 Порядку 261 визначено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період фактичного навчання.

Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів. Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Контракту № 599 особа (відповідач) зобов`язується, зокрема, у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції в період навчання на заочній формі та протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію».

Суд зазначає, що за правилами положень статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 8 Порядку № 261 право на звернення до суду у позивача у цій категорії справ виникає лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати.

Вказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду від 23.09.2021р. у справі № 520/11540/19, які враховуються судом в силу ч.5 ст. 242 КАС України.

На підтвердження обізнаності відповідача про розмір витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, позивачем надано до суду копією повідомлення на ім`я ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, із реквізитами розрахункового рахунка для перерахування коштів та супровідним листом від 15.02.2024 року вих. № 7/105, які були надіслані на зазначену в Контракті адресу відповідача, а також повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання листа 21.02.2024 року (особисто).

Отже, матеріалами справи підтверджено, що відповідач був ознайомлений з обов`язком по відшкодуванню вартості навчання. Матеріали справи не містять доказів щодо оскарження відповідачем зазначеного розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, відповідачем такі докази суду не надані.

Таким чином, оцінюючи вказані докази, суд зазначає, що відповідача було належним чином повідомлено про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у ХНУВС, в загальному розмірі 29519,03 грн.

Отже, оскільки відповідачу було запропоновано у добровільному порядку відшкодувати витрати, які є предметом стягнення у цій справі, та ці витрати ним не сплачені, у позивача виникає право на стягнення відповідного відшкодування витрат в судовому порядку.

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка підстав та черговості погашення боргу, встановлених чинним законодавством України, тощо.

При цьому, питання правомірності визначення суми заборгованості не охоплюється предметом даного позову, оскільки розрахунки фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню відповідачем, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже, суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 31.08.2018 року по справі №821/381/17 та від 22.08.2018 року по справі №820/1878/16.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Матеріали справи не містять доказів понесення позивачем судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз. Отже, сплачена позивачем сума судового збору відшкодуванню не підлягає.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Харківського національного університету внутрішніх справ (адреса: 61080, м. Харків, пр. Льва Ландау, 27, адреса для листування: 21008, м. Вінниця, вулиця Сонячна, 3-А ) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (адреса: 61080, м. Харків, пр. Льва Ландау, 27, рахунок UA1005066, Державне казначейство України в м. Київ, МФО 820172, ) витрати, пов`язані з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, в сумі 29519 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) гривень 03 копійки.

Рішення ухвалене та повне судове рішення складено 19 червня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар