Справа № 320/28505/24
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2024-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року №320/28505/24

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Білоноженко М.А.,

за участі секретаря судового засідання Циганенка А.А.,

представників позивача Юзюк В.В., Макаренко Ю.С.,

представника відповідача Дутки І.М.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за заявоюГоловного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, )
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Рідо Груп» (03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 19-А/1, )
пропідтвердження обґрунтованості адміністративного арешту
встановив:

Головне управління ДПС у м. Києві звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідо Груп», у якому просило суд:

- підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідо Груп» (), застосованого рішення керівника контролюючого органу.

Заяву обґрунтовано тим, що на виконання наказу ГУ ДПС у м. Києві від 31.05.2024 №3799-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Рідо Груп» () здійснено виїзд за податковою адресою товариства для проведення документальної планової виїзної перевірки. Посадовими особами ГУ ДПС у Київській області виконані передбачені ст. 81 Податкового кодексу України (далі - ПК України) умови допуску до проведення перевірки, зокрема, пред`явлені головному бухгалтеру під розписку направлення на право проведення перевірки та наказ від 31.05.2024 №3799-п, проте головний бухгалтер 17.06.2024 о 16.00 год. повідомила про відмову в допуску до перевірки, у зв`язку з чим було складено акт недопуску до проведення документальної перевірки від 17.06.2024 №5148/Ж6/26-15-07-01-05/41744911. ГУ ДПС у м. Києві 18.06.2024 о 11.15 год. було прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Посилаючись на вимоги п.п. 20.1.31 п. 20.1 ст. 20, п.п.94.6.2 п. 94.2 ст. 94 ПК України, ГУ ДПС у м. Києві просить підтвердити обґрунтованість застосованого адміністративного арешту майна платника податків, накладеного рішенням від 18.06.2024.

Ухвалою від 18.06.2024 судом було прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами розгляду термінових адміністративних справ, передбачених ст. ст. 268, 269, 283 КАС України, призначено судове засідання на 19.06.2024 на 15.30 год.

В судовому засіданні, призначеному на 19.06.2024 на 15:30 представник відповідача зауважив, що не отримував копію заяви з додатками, у зв`язку з чим, просив відкласти розгляд справи та надати можливість ознайомитись з матеріалами справи, з метою надання відзиву на заяву.

Представники позивача зауважли, що матеріали заяви направленні відповідачу поштою.

Суд дійшов висновку про оголошення перерви в судовому засіданні для надання можливості представнику відповідача ознайомитись з матеріалами справи.

ТОВ «Рідо Груп» подано відзив на заяву, в якому просить відмовити у задоволенні заяви. Вказує, що державною податковою службою України (далі ДПС) було затверджено план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 2024 рік (https://tax.gov.ua/diyalnist-/plani-ta-zviti-roboti-/740029.html ). До вказаного план-графіка ДПС неодноразово вносилися зміни шляхом його оновлення.

Відтак, 24 травня 2024 року о 16 год 54 хв, а не 26 квітня 2024 року, як то зазначає Позивач, на офіційному веб-сайті ДПС було оприлюднено оновлений план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 2024 рік.

Відповідно до Розділу І «Документальні планові перевірки платників податків - юридичних осіб» до вказаного план-графіка слідує, що в червні 2024 року запланована документальна перевірка ТОВ «Рідо Груп».

В той же час, відповідачем оскаржено наказ від 31.05.2024 №3799-п в адміністративному порядку до ДПС України, проте, уповноваженими особами контролюючого органу даний факт залишено поза увагою.

При цьому, відповідач вважає, що включення останнього до плану-графіку податкових перевірок та безпосередньо проведення такої податкової перевірки суперечить нормам Податкового кодексу України.

В судовому засіданні 20.06.2024 о 11:00 представники позивача наголосили на тому, що не отримували відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим, попросили суд надати час на ознайомленні з відзивом на заяву.

Представник відповідача в судовому засіданні вручив роздруковану копію відзиву представникам позивача для ознайомлення.

У зв`язку з вищенаведеним, суд оголосив перерву в судовому засіданні до 20.06.2024 о 16:30.

У судовому засіданні 20.06.2023 о 16:30 представники позивача підтримали заяву та просили задовольнити останню.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував з підстав, зазначених у відзиві.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи заяви та надані сторонами докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рідо Груп» знаходиться за адресою: 03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 19-А/1.

ГУ ДПС у м. Києві було прийнято наказ від 31.05.2024 №3799-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Рідо Груп» (), яким наказано провести перевірку з метою дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2023 по 31.03.2024, валютного за період з 01.10.2023 по 31.03.2024, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2023 по 31.03.2024 та іншого законодавства за відповідний період. (а.с. 15)

Головним бухгалтером Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідо Груп» було відмовлено у проведенні документальної позапланової виїзної перевірки, про що співробітниками ГУ ДПС у м. Києві складено акт від 17.06.2024 (а.с. 14).

В.о. начальника ГУ ДПС у м. Києві було прийнято рішення від 18.06.2024 №56756 про застосування адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідо Груп», (податковий номер 41744911) (а.с. 12).

На підставі зазначеного рішення контролюючий орган звернувся до суду із даною заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, а також просив застосувати адміністративний арешт коштів у вигляді зупинення видаткових операцій на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Еста Холдинг» у всіх банківських установах.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

На підставі п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно вимог п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (78.5 ст. 78 ПК України).

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абз. 5, 6 п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 81.2 ст. 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Як вже встановлено судом, позивачем складено акт недопуску до проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідо Груп» від 17.06.2024 №5148/Ж6/26-15-07-01-05/41744911 (а.с. 14).

На підставі зазначеного акту та звернення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків (а.с. 11) ГУ ДПС у м. Києві прийнято рішення від 18.06.2024 про застосування адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідо Груп» (а.с. 12).

Саме посилаючись на обставини відмови відповідача від допуску до проведення перевірки, позивач вказує на наявність підстав для застосування адміністративного арешту майна платника податку та арешту коштів у вигляді зупинення видаткових операцій на всіх рахунках відповідача у всіх банківських установах.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення заяви вказував, що відповідачем протиправно видано наказ про проведення перевірки, а також протиправно включено відповідача до плану-графіку проведення документальних планових перевірок.

Надаючи оцінку вказаним доводам відповідача, суд зазначає наступне.

Факт незгоди з підставами винесення Наказу на проведення перевірки не є законодавчо визначеними підставами для недопущення платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної перевірки, визначеними абз 5 п. 81.1 ст. 81 ПК України.

При цьому судом в межах даної справи не надається оцінка обґрунтованості зазначених податковим органом підстав для проведення перевірки відповідача, оскільки такі обставини можуть бути досліджені лише в межах спору щодо правомірності наказу про проведення перевірки.

В той же час, в судовому засіданні представник відповідача наполягав на тому, що наказ про проведення перевірки є протиправним, що, в свою чергу, тягне за собою безпідставність заяви позивача про обґрунтованість умовного арешту, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В судовому засіданні, представник позивача наголосив на тому, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Рідо Груп» відповідно до відомостей з картки платника податку здійснює підакцизну діяльність, а саме відповідно до КВЕД_47.11 здійснює роздрібну торгівлю в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Представник відповідача в судовому засіданні на запитання представника позивача, чи здійснює Товариство з обмеженою відповідальністю «Рідо Груп» торгівлю підакцизними товарами», зауважив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Рідо Груп» здійснює торгівлю різними товарами, серед яких є підакцизні товари.

Суд зазначає, що наказ на проведення перевірки відповідає вимогам, що передбачені до їх змісту підпунктом 81.1 статті 81 Кодексу, а саме: містить дату видачі (31.05.2024), найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта, адресу об`єкта, перевірка якого проводиться, мету (встановлення дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства), вид (документальна планова), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом (на підставі ст. 20, 77, 82 ПК України), дату початку і тривалість перевірки (з 17.06.2024, тривалістю 20 робочих днів), період діяльності, який буде перевірятися (з 01.10.2023 по 31.03.2024), має підпис заступника начальника контролюючого органу, який скріплено печаткою контролюючого органу (а.с. 15).

За таких обставин, суд зазначає, що порядок та підстави проведення документальної планової виїзної перевірки податковим органом було дотримано та здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому недопуск посадових осіб позивача до проведення перевірки був неправомірним.

Суд зауважує, що в разі наявності судового рішення про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту платник податків не позбавлений можливості звернутися із заявою про його припинення, якщо надалі наказ про проведення перевірки буде визнано незаконним.

Отже доводи відповідача щодо безпідставності наказу про проведення планової документальної перевірки від 31.05.2024 №3799-п не є предметом дослідження в межах розгляду заяви про підтвердження обґрунтованості умовного арешту майна.

Аналогічна правова позиція висловлена у Верховного Суду від 23.02.2023 у справі №640/17091/21.

Так, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23 лютого 2023 року у справі № 640/17091/21 вирішуючи питання про те, чи можна вважати, що подання платником податків позову про скасування наказу про проведення перевірки є спором про право в розумінні пункту 2 частини четвертої статті 283 КАС України при перевірці заяви контролюючого органу, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 283 КАС України, акцентував увагу, що оцінку обґрунтованості заперечень платника податків щодо правомірності проведення перевірки має надавати суд в межах здійснення превентивного контролю при реалізації податковими органами певних видів його повноважень, шляхом розгляду заяв податкових органів, передбачених частиною першою статті 283 КАС України. У таких справах адміністративний суд фактично є незалежним суб`єктом, який здійснює перевірку об`єктивності прийнятого контролюючим органом рішення, та одночасно, виконує завдання захисту прав платників податків від потенційно можливих зловживань з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно правового висновку судової палати, наявність спору про право в розумінні пункту 2 частини четвертої статті 283 КАС України має вбачатися саме на етапі вирішення питання про відкриття провадження у справі за заявою контролюючого органу, передбаченою частиною першою статті 283 КАС України. При цьому у справах за заявою контролюючого органу, передбаченою пунктом 2 частини першої статті 283 КАС України, заперечення платника податків щодо правомірності проведення податкової перевірки, які полягають у оскарженні відповідного наказу про її проведення чи дій контролюючого органу при її проведенні, не можуть розглядатися як «спір про право».

Що стосується оскарження товариством наказу про проведення перевірки в адміністративному порядку шляхом подачі скарги від 07.06.2024 до Державної податкової служби України (копія наявна в матеріалах справи), то з огляду на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 23.02.2023 у справі №640/17091/21, суд вважає, що в даному випадку не може розглядатися як «спір про право» та не перешкоджає розгляду судом заяви контролюючого органу про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна такого платника податків.

Більше того, в судовому засіданні представник відповідача зазначив, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Рідо Груп» на момент розгляду даної справи по суті не оскаржується в судовому порядку, як наказ про проведення перевірки, так і протиправність дій контролюючого органу щодо включення Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідо Груп» до плану-графіку документальних перевірок.

Щодо вимог про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків суд зазначає наступне.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту органами державної податкової служби визначені статтею 94 Податкового кодексу України та Порядком застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 № 632 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 02.08.2017 за № 948/30816 (далі - Порядок № 632).

Пунктом 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з п. 94.3 ст. 94 Податкового кодексу України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Пунктом 94.5 ст. 94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт майна може бути повним або умовним.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном.

Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом (п. 94.10 ст. 94 ПК України).

Аналогічні норми передбачені Порядком № 632.

Аналізуючи наведені вище норми статті 94 Податкового кодексу України та Порядку № 632 суд дійшов висновку, що арешт майна платника податків може бути застосовано за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.

Так, податковим органом було прийнято рішення №56756 від 18.06.2024 про застосування адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідо Груп» на підставі акту від 17.06.2024 №5148/Ж6/26-15-07-01-05/41744911 та звернення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків (а.с. 11).

Оскільки судом встановлено, що відповідач, без достатніх на це підстав, відмовився від проведення перевірки, факт чого у встановлений ПК України спосіб, задокументований актом №5148/Ж6/26-15-07-01-05/41744911 від 17.06.2024, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків відповідача у справі, адже його застосовано за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України.

Отже, розглянувши подані заявником документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 8 статті 283 КАС України рішення суду у справах, визначених пунктами 1-4, 7 частини першої цієї статті, підлягає негайному виконанню. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані сторонами протягом десяти днів з дня їх проголошення. Подання апеляційної скарги на рішення суду у справах, визначених пунктами 1-4, 7 частини першої цієї статті, не перешкоджає його виконанню.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що якщо в подальшому наказ про проведення перевірки буде визнано судом незаконним, платник податків не позбавлений можливості звернутися із заявою про припинення адміністративного арешту.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Заяву Головного управління ДПС у м. Києві про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна задовольнити.

Підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідо Груп» (03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 19-А/1, ), застосованого на підставі рішення в.о. начальника ГУ ДПС у м.Києві від 18.06.2024 №56756.

Рішення підлягає негайному виконанню

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Білоноженко М.А.