Справа № 400/12678/23
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/12678/23

Час та місце прийняття ухвали суду 1 інстанції:

08:40 год., м. Вознесенськ;

Дата складання повного тексту ухвали

суду 1 інстанції: 23.04.2024 року;

Головуючий в 1 інстанції: Лузан Л.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 квітня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправними дій,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просив визнати протиправними дії ПС РПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області сержанта поліції ОСОБА_2 та ІСР ПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Мізецького М.В. із застосування 10 вересня 2023 року заходів забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення у виді адміністративного затримання.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 квітня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Зі змісту ухвали можна виснувати, що, вирішуючи питання стосовно можливості подальшого розгляду справи суд першої інстанції виходив з того, що статтею 286 КАС України врегульовано особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, як спеціальні строки оскарження в судовому порядку рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, який становить десять днів.

При цьому, суд першої інстанції зауважив на тому, що факт наявності/відсутності рішення (постанови) про притягнення до адміністративної відповідальності не впливає на право позивача щодо оскарження дій суб`єкта владних повноважень стосовно застосування заходів забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, тому загальні строки, передбачені статтею 122 КАС України застосуванню не підлягають.

Таким чином, з посиланням на положення статті 123 КАС України, суд першої інстанції підсумував, що оскарження позивачем заходів забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, відбулось із пропуском установленого адміністративним процесуальним законодавством строку.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції помилково не враховано, що за цим позовом не оскаржується відповідне рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Предметом спору у даній справі є протиправність дій органу поліції щодо застосування до позивача заходів забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення у виді адміністративного затримання, тому на цей спір не поширюються правила статті 286 КАС України і які встановлюють спеціальний строк у спірних правовідносинах. Натомість, застосуванню підлягають положення частини 2 статті 122 КАС України, якими позивач правильно керувався під час звернення із адміністративним позовом та були ним дотримані.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Національної поліції в Миколаївській області посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені і пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України.

Таким чином, за загальними правилами КАС України, звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів особа може реалізувати в межах терміну, визначеного адміністративним процесуальним законодавством або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду вважається проміжком часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Обов`язок доведення обставин, з якими пов`язується поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась із адміністративним позовом.

При цьому поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Таким чином, право на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду.

В контексті спірного питання (дотримання позивачем строку звернення із позовом) слід враховувати, що предметом спору у цій справі є протиправність дій органу поліції щодо застосування до позивача заходів забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення у виді адміністративного затримання.

Також, слід зазначити, що положення частини 2 статті 286 КАС України передбачають десятиденний строк звернення із позовом щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності та не встановлюють спеціальний строк на звернення особи із позовом щодо протиправності дій суб`єкта владних повноважень стосовно застосування заходів забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення у виді адміністративного затримання. Такі спеціальні не встановлено і КУпАП.

У зв`язку із чим, є ґрунтованими доводи апелянта про те, що у спірних правовідносинах підлягають застосуванню загальні строки звернення із позовом до адміністративного суду, встановлені частиною 2 статті 122 КАС України.

Як свідчать обставини справи, спірні правовідносини між сторонами виникли 10.09.2023 року з приводу застосування до позивача заходів забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення у виді адміністративного затримання.

Із цим позовом, позивач звернувся до адміністративного суду 11.10.2023 року, тобто з дотримання строку, передбаченого частиною 2 статті 122 КАС України.

Відповідно, обставини для висновку про порушення позивачем процесуального строку, у тому числі для залишення адміністративного позову без розгляду не виникли.

Окремо апеляційний суд вважає за необхідне зауважити і на тому, що в порушення вимог статті 123 КАС України судом першої інстанції не встановлювався позивачу додатковий термін для подання клопотання про поновлення строку звернення із адміністративним позовом, у разі якщо суд вважав пропущеним цей строк, перевірка поважності причин пропуску строку не здійснювалась. Наведене додатково підтверджує необґрунтованість висновків суду та порушення судом норм процесуального права під час прийняття свого судового рішення.

Враховуючи викладене, оскільки висновки суду не відповідають нормам матеріального та процесуального права і обставинам справи, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до пунктів 3, 4 статті 320 КАС України підлягає скасуванню з направленням справи на продовження розгляду.

Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, п.п. 3, 4 ст. 320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 квітня 2024 року скасувати.

Справу направити до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв