Справа № 420/10730/24
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/10730/24

Місце прийняття ухвали суду 1 інстанції:

м. Одеса;

Дата складання повного тексту ухвали суду 1 інстанції:

12.04.2024 року;

Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із позовом, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у не нарахуванні та не виплаті за період з 14.06.2022 по 31.12.2022 збільшену до 100000 грн. додаткову винагороду в розрахунку на місяць, пропорційно часу безпосередньої участі у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити за період з 14.06.2022 по 31.12.2022 збільшену до 100000 грн. додаткову винагороду в розрахунку на місяць, пропорційно часу безпосередньої участі у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у не наданні довідки про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 , та виплати компенсації;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати довідку про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 , та виплатити компенсацію за неотримане речове майно.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто позивачеві.

Вирішуючи питання стосовно можливості відкриття провадження у справі, суд першої інстанції зауважив на тому, що у поданій позовній заяві об`єднано позовні вимоги (протиправність бездіяльності військової частини щодо нарахування позивачеві додаткової винагороди у встановленому порядку та розмірах; протиправність бездіяльності військової частини щодо виплати компенсації за речове майно), які врегульовані різними нормами матеріального права та не є пов`язаними між собою.

З огляду на те, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про повернення позову позивачеві на підставі пункту 6 частини 4 статті 169 КАС України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що хоча заявлені вимоги регулюються різними нормами матеріального права, однак такі виникли у зв`язку із протиправною бездіяльністю військової частини щодо проведення належного та повного розрахунку за час проходження позивачем військової служби і на момент звільнення з військової служби.

При цьому, апелянт наголошує на тому, що судом першої інстанції не використано процесуальний механізм, передбачений статтею 172 КАС України, і не прийнято відповідне судове рішення, у разі наявності обґрунтованих висновків про неможливість розглядати заявлені позовні вимоги в одному адміністративному провадженні.

У відзиві на апеляційну скаргу Військова частина НОМЕР_1 посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

За правилами пункту 6 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Так, порядок розгляду кількох пов`язаних між собою вимог врегульований статтею 21 КАС України і частиною 1 цієї статті КАС України передбачено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Узагальнено можна зазначити, що частинами 2, 3, 4 статті 21 КАС України визначено територіальну підсудність пов`язаних вимог, які територіально підсудні різним місцевим адміністративним судам; предметну підсудність пов`язаних вимог, які в частині підсудні окружному адміністративному суду, а в іншій - місцевому загальному суду як адміністративному суду; інстанційну підсудність пов`язаних вимог, які в частині підсудні апеляційному адміністративному суду, в іншій частині - місцевому адміністративному суду.

Також, частиною 5 статті 21 КАС України передбачена обов`язковість заявлення особою вимог щодо вирішення адміністративним судом публічно-правового спору у випадку, якщо позивачем у позові ставиться питання про відшкодування шкоди або ж вимоги про витребування майна.

Разом з цим, частиною 6 статті 21 КАС України визначається не можливість об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Слід враховувати, що відповідно до частини 1 статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Таким чином, вказана норма адміністративного процесуального законодавства передбачає можливість об`єднання декількох вимог, які є:

пов`язаними між собою підставою виникнення або поданими доказами;

основними та похідними позовними вимогами.

У частині 2 статті 172 КАС України передбачено, що суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Як у статті 21 КАС України так і частинами 4, 5 статті 172 КАС України визначено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Разом з цим, згідно із частиною 6 статті 172 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Слід враховувати, що підставою для звернення із цим позовом стала неправомірність, за твердженням позивача, бездіяльності військової частини щодо нарахування та виплати у належному порядку та розмірах додаткової винагороди за участь бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також стосовно проведення компенсації за речове майно під час проходження військовослужбовцем військової служби та звільнення його з військової служби.

Отже, ці вимоги пов`язані між собою тим, що виникли внаслідок неналежного розрахунку військовослужбовця під час проходження, а також звільнення з військової служби, хоча і врегульовані різними нормами матеріального права.

Разом з цим, колегія суддів враховує відсутність, передбачених статтею 21 та 172 КАС України, обставин, наявність яких не допускається об`єднання в одне провадження заявлених позивачем у позові вимог.

В даному випадку, необхідному з`ясуванню підлягав не лише похідний характер заявлених вимог, але й виключення обставин, за яких ці вимоги не можуть бути розглянуті в одному провадженні.

При цьому, апеляційний суд вважає ґрунтовними доводи позивача про те, що у разі якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства, суд не позбавлений процесуальної можливості роз`єднати позовні вимоги з власної ініціативи.

З огляду на те, що за цим позовом суд першої інстанції не був позбавлений процесуальної можливості забезпечити виконання завдання адміністративного судочинства, у тому числі шляхом роз`єднання позовних вимог з метою ефективного вирішення справи, а обставини, які б безумовно не допускали розгляд цих вимог в одному провадженні, не знайшли свого підтвердження, колегія суддів не може погодитись із висновком суду першої інстанції про необхідність повернення позовної заяви відповідно до пункту 6 частини 4 статті 169 КАС України.

Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають нормам процесуального права, а також обставинам справи, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 320 КАС України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 320, ст. 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року скасувати.

Справу направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв