Справа № 460/4441/24
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2024 року м. Рівне №460/4441/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії від 09.04.2024 № 19; зобов`язання Головне управління Пенсійного Фонду України у Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.04.2024 про призначення пенсії на пільгових умовах, врахувавши наявний пільговий стаж за Списком № 1 за наступними періодами роботи: учнем стволового підземної ділянки ВШРТ шахти «Козацька» з повним робочим днем під землею в період з 19.07.1993р. по 16.12.1993р. (архівна довідка від 19.06.2003 № 667) - 6 місяців; респіраторщиком « ІНФОРМАЦІЯ_1 », рятувальником Черкаського воєнізованого аварійно-рятувального взводу ІНФОРМАЦІЯ_2 (архівна довідка від 09.08.2022р. № 12-36/456-2; архівна довідка від 09.08.2022р. № 12-36/456-3; наказ від 07.10.1999р. № 172; наказ від 27.07.2004р. № 169; архівна довідка від 09.08.2022р. № 12-36/456а-2; архівна довідка від 09.08.2022р. № 12- 36/456а-3; архівний витяг з наказу від 24.07.2009р. № 72; особова справа; записи трудової книжки на стор.8,9,10,11,12,13) період роботи - з 20.12.1993р. по 01.07.2003р., з 27.11.2003р. по 29.05.2006р., та з 07.08.2006р. по 02.10.2006р. - 12 років 2 місяці та вирішити питання щодо призначення позивачу пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах. Однак рішенням відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з не підтвердженням пільгового стажу. Таке рішення позивач вважає протиправним та просить суд скасувати його. З підстав наведених у позові, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 29.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена ним у відзиві на позовну заяву, відповідно до змісту якого він заперечував проти їхнього задоволення. Зазначав на обґрунтування такої позиції, що до пільгового стажу можливо зарахувати вище вказаний період роботи після надходження рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. За результатами розгляду справи пільговий стаж на підставі поданих документів не підтверджено. Враховуючи вищевикладене та з оглянутих документів які долучені позивачем до заяви в управління відсутні усі підстави для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку через відсутність необхідного пільгового стажу роботи, що передбачено ч. 2 ст. 114 Закону Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. З наведених підстав, просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

У віці 51 року, 02.04.2024 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України в із заявою про призначенні пільгової пенсії, що визначаться Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідачем за принципом екстериторіальності, було розглянуто заяву позивача та долучені до заяви документи, та 09.04.2024 за № 19 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Підставою такої відмови зазначено, що за доданими документами до страхового стажу роботи за списком № 1 неможливо зарахувати пільгові періоди роботи згідно архівних довідок № 667 від 16.06.2003, № 12-36/456а-2, № 12-36/456-2 від 09.08.2022, оскільки відсутнє рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідачем підтверджено, що страховий стаж позивача становить 27 років 10 місяців 28 днів.

Не погоджуючись відмовою у призначенні пенсії з дня звернення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суду необхідно вказати таке.

Так, згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон № 1058-ІV від 09.07.2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

Законом № 1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону №1058-VІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 06 грудня 2015 року у справі № 686/19687/14а.

Більше того, суд наголошує, що з вищевикладеного вбачається, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Такий висновок суду кореспондує позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 20.01.2021 року по справі №311/2865/13-а.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 , містяться наступні записи щодо спірних періодів роботи:

- з 19.07.1993 по 16.12.1993 учнем стволового підземної ділянки ВШРТ шахти «Козацька» з повним робочим днем (записи № 5- № 6);

- з 20.12.1993 по 01.07.2003 період роботи у 1-й Ватутінському взводі на посаді респіраторщика»; (записи № 7- № 10);

- з 01.12.2003 по 31.01.2004 прийнятим на посаду респіраторника-водія Черкаського воєнізованого аварійно-рятувального загону (записи № 13- № 14);

- з 01.01.2006 по 29.05.2006 період роботи на посаді рятувальника Черкаського воєнізованого аварійно-рятувального взводу за переведенням з ЦР СВАРС ДСВАРС МНС України (записи № 18- № 19);

- з 07.08.2006 по 02.10.2006 період роботи у Олександрійському воєнізованому гірничо-рятувальному (аварійно-рятувальному) загоні на посаді респіраторника (записи № 22-№ 23).

Записи в трудовій книжці позивача виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця, тобто здійснені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 № 162 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58.

Позивачем до матеріалів справи було надано:

- архівну довідку від 19.06.2003 № 667 Державного підприємства "Ватутінвуглереструктуризація" про періоди його роботи з 19.07.1993 по 16.12.1993 учнем стволового підземної ділянки ВШРТ шахти «Козацька» з повним робочим днем під землею і передбачений списком № 1;

- архівну довідку від 09.08.2022 № 12-36/456-2 Архівного відділу Олександрійської міської ради про періоди роботи з 20.12.1993 по 01.07.2003, з 01.12.2003 по 31.01.2004 у 1-й Ватутінському взводі на посаді респіраторщика та Черкаському воєнізованому аварійно-рятувальному загоні на посаді респіраторника-водія

- архівну довідку від 09.08.2022 № 12-36/456а-2 Архівного відділу Олександрійської міської ради з 01.01.2006 по 29.05.2006 про періоди роботи на посаді рятувальника Черкаського воєнізованого аварійно-рятувального взводу за переведенням з ЦР СВАРС ДСВАРС МНС України, з 07.08.2006 по 02.10.2006 період роботи у Олександрійському воєнізованому гірничо-рятувальному (аварійно-рятувальному) загоні на посаді респіраторника.

Суд зазначає, що вказані архівні довідка підписані відповідальними особами корівником філіалу по особовому складі, на них проставлені печатки. Також ці довідки містить адресу місцезнаходження установ, які видали вказану довідку. Вказані документи відповідають вимогам законодавства, оскільки видані на підставі особових карток і наказів, містять чітко визначений період роботи на пільгових умовах.

Також, судом встановлено, що атестація робочого місця позивача проведена та затверджена наказами від 07.10.1999 № 179 "Про результати перевірки атестації робочих місць на основі постанови КМУ від 01.02.1992 № 442" та від 24.07.2009 № 72 "Про результати атестації робочих місць за умовами праці".

Суд звертає увагу, що рішення про відмову у призначенні пенсії від 09.04.2024 за № 19 обґрунтоване лише відсутністю рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Разом з тим суд зазначає, що Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду від 10 листопада 2006 року № 18-1, визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Відповідно до п. 3 цього Порядку підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Таким чином, суд доходить висновку, що необхідність звернення до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років є лише в тому випадку, коли в трудовій книжці відсутні дані про безпосередню зайнятість протягом повного робочого дня у виробництві зі шкідливими умовами праці.

Проте в цій справі в трудовій книжці позивача чітко зазначено періоди роботи, її характер, що виключає необхідність звернення до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 227/4273/16-а (адміністративне провадження № К/9901/43242/18).

Поряд з цим, частина третя статті 44 Закону №1058-IV визначає право органу Пенсійного фонду України вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію (…).

Отже, органи Пенсійного фонду України наділені компетенцією здійснювати перевірку відомостей про особу, зокрема при вирішенні питання щодо наявності правових підстав для призначення їй пенсії і реалізація такого обов`язку покликана забезпечити непорушне конституційне право кожного на пенсійне забезпечення.

У той же час, відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей (додаткових документів), на підставі яких можна було б додатково підтвердити стаж роботи позивача на пільгових умовах, зокрема, матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було надіслано запити на підприємства, де працював позивач, чи до архівних установ, для підтвердження наявного у позивача стажу роботи на пільгових умовах.

Натомість, позивачем надано:

- трудову книжку серії НОМЕР_1 , яка містить відомості про роботу на пільгових умовах;

- відповідні архівні довідки від 19.06.2003 № 667, від 09.08.2022 № 12-36/456-2, від 09.08.2022 № 12-36/456а-2 про характер та умови праці за списком № 1;

- накази на підприємстві про атестацію робочого місця від 07.10.1999 № 179, від 24.07.2009 № 72.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Andrejeva v.Latvia» (п.77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак, якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачів вимогам.

У справі «Будченко проти України» (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також зазначив, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку. ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі Ковач проти України, п.59 рішення у справі Мельниченко проти України, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» тощо).

Це не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, тобто людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично. Більше того, відповідно до статті 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Підсумовуючи викладене вище, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення від 09.04.2024 за № 19 прийняте ГУ ПФУ в Рівненській області не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а також без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому це рішення є протиправним та підлягає скасуванню відповідно.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виходячи з принципу ефективності судового захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав, та зважаючи на те, що обумовленим рішенням від 09.04.2024 за № 19 про відмову у призначенні пенсії позивачу, не зараховано до його пільгового періоду роботи стаж згідно архівних довідок № 667 від 16.06.2003, № 12-36/456а-2 від 09.08.2022, № 12-36/456-2 від 09.08.2022, то необхідно зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 02.04.2024 про призначення пенсії на пільгових умовах, врахувавши наявний пільговий стаж за Списком № 1, згідно архівних довідок № 667 від 16.06.2003, № 12-36/456а-2 від 09.08.2022, № 12-36/456-2 від 09.08.2022.

Згідно з нормами ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач приймаючи оскаржуване рішення діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, визначений чинним законодавством. Відтак, воно не відповідає встановленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

Враховуючи викладене в його сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 09.04.2024 № 19 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.04.2024 про призначення пенсії на пільгових умовах, врахувавши наявний пільговий стаж за Списком № 1, згідно архівних довідок № 667 від 16.06.2003, № 12-36/456а-2 від 09.08.2022, № 12-36/456-2 від 09.08.2022.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області витрати по сплаті судового збору на суму 1211,20грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 18 червня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Д.П. Зозуля