Справа № 140/3876/24
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року ЛуцькСправа № 140/3876/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУ ПФУ в Чернігівській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області №73 від 29.02.2024 щодо відмови у переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889- VІІІ; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області здійснити переведення та виплату пенсії по віку відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VІІІ з дати звернення (22.02.2024), зарахувавши до стажу державної служби період роботи в органах митного контролю з 01.07.1991 по 17.12.2021 та з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих із заявою довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 20.02.2024 за №7.3-22/49/21 №7.3-22/49/22, виданих Волинською митницею.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як отримувач пенсії по віку по Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 22.02.2024 він звернувся до територіального управління ПФУ за місцем проживання із заявою про переведення на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VІІІ, який набув чинності 01.05.2016.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за принципом екстериторіальності його документи для призначення пенсії були направлені на розгляд до ГУ ПФУ в Чернігівській області, яким прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №73 від 29.02.2024, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державної служби. На думку відповідача 1 періоди роботи в органах Митної служби України до стажу державної служби не зараховуються, оскільки в період роботи у вказаних органах позивачу присвоювалися спеціальні звання.

Однак, такі висновки відповідача 1 є необгрунтованими, оскільки посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання та які обіймають посади в митних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері митної політики), фінансуються за рахунок державного бюджету, а відповідно одержують заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету, відтак вони дійсно перебувають на державній службі та є державними службовцями.

Позивач вважає дії відповідача 1 щодо відмови у здійсненні переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу та не зарахування до стажу державної служби періодів роботи в органах митного контролю з 01.07.1991 по 17.12.2021 протиправними та такими, що порушують його конституційні права та гарантії на належний соціальний захист, тому звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.21)

У відзивах на позовну заяву представники відповідачів ГУ ПФУ в Чернігівській області та ГУ ПФУ у Волинській області, кожний зокрема, просять відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що позивач станом на 01.05.2016 не працював на посадах державної служби, а тому обов`язковою умовою для призначення йому пенсії із застосуванням статті 37 Закону №3723 є наявність не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Статтею 25 Закону №3723 визначено сім категорій посад державних службовців, які вони могли обіймати у відповідних державних органах, та передбачено, що віднесення існуючих на той час посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців провадиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним органом.

Посади працівників органів державної митної служби (які мають спеціальні звання) даною статтею не передбачені.

Позивач ОСОБА_1 працював з 01.07.1991 по 17.12.2021, з 01.08.2022 по 31.07.2023 роки в органах митної служби, що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 10.04.1978 та з 01.03.1994 заявнику присвоєно персональне звання Інспектор митної служби 3 рангу.

За даними електронної пенсійної справи страховий стаж роботи позивача на момент виникнення спірних правовідносин становить 44 роки 09 місяців 14 днів, з них період роботи з 01.07.1991 по 17.12.2021 роки в органах митної служби 30 років 05 місяців 16 днів.

Отже, право переходу на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу у позивача відсутнє, оскільки відсутній необхідний стаж роботи на посадах, віднесених до категорії державних службовців.

З наведених підстав просять відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

22.02.2024 позивач звернувся до територіального управління ПФУ за місцем проживання із заявою про переведення його з пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VІІІ, який набув чинності 01.05.2016. До заяви додав копію трудової книжки НОМЕР_1 від 10.04.1978, довідку від 20.02.2024 № 7.3-12/49-21, довідку Волинської митниці від 20.02.2023 №7.3-22/49/21 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця та довідку Волинської митниці від 20.02.2024 №7.3-22/49/22 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби (а.с. 11-19)

Згідно з пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за принципом екстериторіальності його документи для призначення пенсії були направлені на розгляд до ГУ ПФУ в Чернігівській області.

ГУ ПФУ в Чернігівській області 29.02.2024 прийняло рішення №73 про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з тих підстав, що у позивача відсутній необхідний стаж роботи на посадах, віднесених до категорії державних службовців.

Зокрема, в оскаржуваному рішенні вказано, що за результатами розгляду заяви встановлено, що з 01.07.1991 по 31.07.2023 заявник працював в органах митної служби, 01.03.1994 заявнику присвоєно персональне звання Інспектор митної служби 3 рангу. Відповідно до ст. 569 Митного кодексу України передбачено присвоєння службовим особам митних органів України персональних звань відповідно до займаної посади і стажу роботи. Зокрема Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 №501 «Про спеціальні звання посадових осіб митних органів» затверджено Положення Про спеціальні звання посадових осіб митних органів. Відтак, періоди роботи посадових осіб в митних органах, органах державної фіскальної служби на посадах, в період роботи на яких були присвоєні спеціальні чи персональні звання не зараховують до стажу роботи на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Оскільки заявник не працював на посадах державної служби на 01.05.2016 та не має 20 років стажу на посадах віднесених до відповідних посад державної служби, здійснити перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII немає законних підстав (а.с. 9).

Позивач, не погоджуючись з таким рішенням відповідача 1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058), який набрав чинності 01.01.2004.

Згідно зі ст.1 Закону №1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №1058, законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України Про недержавне пенсійне забезпечення, Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

В свою чергу, принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначений Законом України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889), який набрав чинності 01.05.2016.

Згідно з Прикінцевими та Перехідними положеннями Закону №889-VIII втратив чинність Закон України Про державну службу №3723-XII (Відомості Верховної Ради України, 1993, №52, статті 490 із наступними змінами, далі - Закон №3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону №889-VIII.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих положень Закону України Про державну службу №889 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі, стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто до 01.05.2016 право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016 відповідно до статті 90 Закону України Про державну службу №889 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону №889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

З матеріалів справи вбачається, що єдиною підставою для відмови у переведенні позивача на пенсію згідно з Законом України «Про державну службу» є недостатність стажу державної служби, а саме: не зарахування служби позивача в митних органах до державної служби з 01.07.1991 по 17.12.2021.

Згідно з записами у трудовій книжці НОМЕР_1 від 10.04.1978 ОСОБА_1 працював в органах Державної митної служби України (зокрема у Ягодинській та Волинських митницях) з 01.07.1991 (наказ про призначення від 01.07.1991 №168-л) по 31.07.2023 (наказ про звільнення від 25.07.2023 №492-0) (а.с. 12-16). У вказаний період роботи позивач прийняв присягу державного службовця та йому 01.03.1994 присвоєно персональне звання Інспектор митної служби 3 рангу (а.с.11-16).

Однак, вказаний період відповідачем 1 не зарахований до стажу, що дає право на пенсію державного службовця.

Такі висновки ГУ ПФУ в Чернігівській області є необгрунтованими та протиправними з огляду на наступне.

Статтею 37 Закону № 3723-ХІІ визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

До набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (до 01 травня 2016 року) посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби, визначалися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 та додатку до нього (діяли до 01 травня 2016 року). Пунктом 5 Порядку № 283 регламентовано, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Пунктом 1 Порядку № 283 регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

За змістом пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Пунктом 4 Порядку № 283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи. Частиною 17-18 статті 37 Закону № 3723-ХІІ визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Спеціальним законом, що визначає статус працівників митної служби в Україні, її функції та правові основи діяльності є Митний кодекс України.

Стаття 154 Митного кодексу України 1991 року передбачала, що службовим особам митних органів України присвоюються персональні звання відповідно до займаних посад і стажу роботи. Статтею 430 Митного кодексу України 2002 року (який набрав чинності 1 січня 2004 року) визначено, що пенсійне забезпечення посадових осіб митної служби України здійснюється відповідно до умов і порядку, встановлених Законом України "Про державну службу". Пенсійне забезпечення працівників митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, які не є посадовими особами, здійснюється на загальних підставах відповідно до законодавства України про пенсійне забезпечення.

Частиною 1 статті 569 Митного кодексу України 2012 року встановлено, що працівники органів доходів і зборів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями.

Відповідно до статті 588 Митного кодексу України 2012 року пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому, період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Згідно із частиною першою статті 588 МК України пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України Про державну службу. При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Тобто вказаними кодексами, які діяли під час роботи позивача було однаково врегульовано питання щодо віднесення посадових осіб органів доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України Про державну службу, на що звернута увага у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 № 591/6970/16-а.

Відповідно до статті 1 Закону № 3723-XII, який був діючим протягом тривалого періоду під час роботи позивача на відповідних посадах в митних органах, державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження. Пунктом 2 статті 546 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI встановлено, що митниця є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, має окремий баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку та бланк із зображенням Державного Герба України та із своїм найменуванням і діє відповідно до Конституції України, цього Кодексу, інших нормативно-правових актів та на підставі положення, яке затверджується наказом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику. Правовий статус посадових осіб органів доходів і зборів визначається Митним кодексом України. Положеннями частини 1 статті 569 Митного кодексу України визначено, що працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями. Частиною 3 статті передбачено, що правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

З аналізу викладеного вбачається, що митна служба України є складовою частиною системи органів виконавчої влади України і складається з митних органів, митних організацій. Митна служба України є органом виконавчої влади і здійснює функції в галузі митної справи відповідно до Конституції України, законодавства про зовнішньоекономічну діяльність, митного законодавства та інших нормативних актів. Приписами статті 4 Закону України Про митну справу в Україні від 25.06.1991 № 1262-Х1І (в редакції від 21.03.2000) визначено, що Кабінет Міністрів України організовує і забезпечує здійснення митної справи. Безпосереднє керівництво митною справою покладається на Державну митну службу України, яка є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом. Положення про Державну митну службу України затверджується Президентом України.

Відповідно до статті 7 зазначеного Закону, посадовим особам митних органів України присвоюються спеціальні звання, які встановлюються законами України. Статтею 5 Закону визначено, що створення, реорганізація та ліквідація митниць, спеціалізованих митних управлінь та організацій, установ і навчальних закладів здійснюється Державною митною службою України за погодженням з Міністерством фінансів України.

В силу наведеного, вбачається, що посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання та які обіймають посади в митних органах для виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері митної політики), фінансуються за рахунок державного бюджету, а відповідно одержують заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету - дійсно перебувають на державній службі та є державними службовцями.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії державного службовця відповідач 1 зазначив відсутність стажу державної служби у зв`язку з тим, що період роботи в органах митної служби не зараховується до стажу державної служби. Однак такі висновки ГУ ПФУ в Чернігівській області є необгрунтованими та безпідставними.

Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.04.1978 (а.с. 12-16) та довідки Волинської митниці від 20.02.2024 № 7.3-12/49-21 (а.с. 17), ОСОБА_1 у період з 01.07.1991 по 17.12.2021 працював на різних посадах Ягодинської та Волинської митницях.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 з 01.07.1991 по 17.12.2021 працював у митних органах, прийняв присягу державного службовця, обіймав відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері митної політики), йому присвоювались відповідні ранги державних службовців та спеціальні звання, а також те, що він одержував заробітну плату за виконувану роботу за рахунок державного бюджету, і з отримуваної заробітної плати проводились відрахування підвищених розмірів відповідних (страхових, соціальних) внесків до спеціальних фондів державного бюджету, то всі періоди роботи (служби) в митних органах, підлягають зарахуванню до стажу державної служби.

З урахуванням вказаного періоду роботи, стаж роботи позивача станом на 01.05.2016 на державній службі становить понад 20 років.

Зазначені обставини вказують на безпідставність доводів відповідачів про те, що стаж роботи на посаді працівника державної митниці не може бути зарахований як стаж державного службовця, який дає право на призначення пенсії державного службовця.

Суд зауважує, що безумовне право особи на вибір того чи іншого виду пенсії закріплене у частині першій статті 10 Закону №1058-ІV, відтак, набувши право на пенсію державного службовця по віку, позивач на законних підставах скористався правом вибору вказаної пенсії, подавши відповідну заяву до територіального органу пенсійного фонду.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області №73 від 29.02.2024 щодо відмови позивачу у переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889- VІІІ та незарахування до стажу державної служби періоду його роботи в органах митної служби з 01.07.1991 по 17.12.2021.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 визначено, що форма довідки про заробітну плату для призначення пенсій державним службовцям затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 затверджені форми довідок про складові заробітної плати (для призначення пенсії державного службовці (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та про складові заробітної плати для призначення державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подаються для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу.

З огляду на вищезазначене та те, що на час звернення до відповідача 1 із заявою про переведення його на пенсію за віком державного службовця, позивач відповідав умовам визначеним ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ ( досягнув віку та станом на 01.05.2016 мав не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців), суд вважає, що вимоги про зобов`язання територіального пенсійного органу зарахувати до стажу державної служби періоди роботи в органах митного контролю з 01.07.1991 по 17.12.2021 та переведення позивача з 22.02.2024 на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих із заявою довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 20.02.2024 за №7.3-22/49/21 №7.3-22/49/22, виданих Волинською митницею є обґрунтованими та такими, які підлягають до задоволення.

Разом з тим, як вбачається із позовної заяви, позивач просить зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області здійснити переведення та виплату пенсії по віку відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VІІІ з дати звернення (22.02.2024), зарахувавши до стажу державної служби період роботи в органах митного контролю з 01.07.1991 по 17.12.2021.

При вирішенні спору в частині позовних вимог зобов`язального характеру заявлених до ГУ ПФУ у Волинській області, суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно з пунктом 4.2 розділу IV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу IV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу IV Порядку №22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п.4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Так, у межах спірних правовідносин заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Чернігівській області та за результатом її розгляду прийнято спірне рішення.

Суд зауважує, що належним відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23.

Відтак, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу IV Порядку №22-1 належним відповідачем у частині позовних вимог щодо зобов`язання здійснити переведення на пенсію по віку відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VІІІ з дати звернення (22.02.2024) з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих із заявою довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 20.02.2024 за №7.3-22/49/21 №7.3-22/49/22, виданих Волинською митницею, зарахувавши до стажу державної служби період роботи в органах митного контролю з 01.07.1991 по 17.12.2021 є ГУ ПФУ в Чернігівській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглянув заяву позивача про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову.

Натомість, ГУ ПФУ у Волинській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у переведенні на пенсію по віку відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889- VІІІ, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача. Згідно з пунктом 4.10 розділу IV Порядку №22-1 ГУ ПФУ у Волинській області визначено як суб`єкт, який буде здійснювати виплату пенсії позивачу за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання (в разі переведення позивача на інший вид пенсії). При цьому у суду відсутні підстави вважати, що після переведення на інший вид пенсії позивачу, ГУ ПФУ у Волинській області не проводитиме її виплату.

Отже, позовні вимоги до ГУ ПФУ у Волинській області заявлені безпідставно.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про протиправність рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області №73 від 29.02.2024, з огляду на наявність у позивача умов для реалізації права на одержання пенсії державних службовців згідно з Законом України «Про державну службу», тому з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача, враховуючи також відсутність обґрунтованих заперечень відповідача 1 щодо врахування довідок Волинської митниці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 20.02.2024 за №7.3-22/49/21 №7.3-22/49/22 (а.с. 18, 19), позовні вимоги про зобов`язання вчинити дії належить задовольнити у спосіб прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснити переведення позивача на пенсію державного службовця за віком з 22.02.2024 (часу звернення з відповідною заявою), з врахуванням до стажу державної служби періоду роботи в митних органах з 01.07.1991 по 17.12.2021, а також з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 20.02.2024 за №7.3-22/49/21 №7.3-22/49/22 виданих Волинською митницею.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити (до ГУ ПФУ у Волинській області).

Згідно з частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позову, позивачу належить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Чернігівській області (яким протиправно винесене оскаржуване рішення) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1211, 20 грн, сплачені згідно з квитанцією від 05.04.2024.

Керуючись статтями 139, 242-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №73 від 29.02.2024 щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію по віку відповідно до Закону України Про державну службу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити переведення ОСОБА_1 з 22 лютого 2024 року на пенсію по віку відповідно до Закону України Про державну службу, з врахуванням до стажу державної служби періодів роботи в митних органах з 01.07.1991 по 17.12.2021, а також з врахуванням довідок Волинської митниці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 20.02.2024 за №7.3-22/49/21 №7.3-22/49/22.

У задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області судові витрати в розмірі 1211, 20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач 1 : Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83-А, ).

Відповідач 2 : Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22в, ).

Суддя Т.М. Димарчук