Справа № 440/18353/23
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2024-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/18353/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/18353/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

В С Т А Н О В И В:

12.12.2023 ОСОБА_1 направила до Полтавського окружного адміністративного суду позов, що заявлений до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі - ГУДПС), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16.06.2023 №Ф-2408-51/1359 щодо сплати єдиного соціального внеску у сумі 10 230,00 грн.

В якості підстави для звернення до суду заявниця вказує на обставини порушення прав позивача через безпідставні, як на її думку, вимоги відповідача сплатити борг (недоїмку) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (надалі - єдиний внесок), обов`язок зі сплати якого на неї не поширюється, оскільки вона не отримувала доходів від адвокатської діяльності, яка зупинена з 11.12.2017 відповідно до рішення Ради адвокатів Полтавської області від 19.12.2017. Вказує, що 14.02.2029 відповідачем вже була сформована та направлена Вимога за №Ф-2408-51/103 щодо нарахування вказаної суми боргу, у зв`язку з чим на даний час існує два чинних виконавчих документа, сформованих з тим же предметом і з тих же підстав. Вказує, що відповідачем у порушення Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610, вимогу не було направлено на її адресу.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позов представник відповідача висловив свої заперечення проти позову. Зазначає, що ОСОБА_1 взята на облік в ГУДПС як фізична особа, яка займається незалежною професійною (адвокатською) діяльністю 28.04.2012. Заяву про ліквідацію або реорганізацію платника податків за формою №8-ОПП та заяву про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою №7-ЄСВ ОСОБА_1 подала до Кременчуцької ДПІ 26.12.2017. Підтвердженням факту зупинення права на заняття адвокатською діяльністю Думчикової Т.В. був запис від 19.12.2017 у Єдиному реєстрі адвокатів. У свою чергу 03.05.2017 платником самостійно було подано Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску № (як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність) за 2016 рік, в якому платник самостійно визначила зобов`язання нарахованого єдиного внеску у сумі 10 230,00 грн, у зв`язку з чим в інтегрованій картці платника податків по єдиному внеску проведені відповідні нарахування за 2016 рік. 02.05.2018 платник самостійно подала Звіт №36538 (як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність) за 2017 рік, в якому самостійно визначила зобов`язання нарахованого єдиного внеску у сумі 9922,00 грн, у зв`язку з чим в інтегрованій картці платника податків по єдиному внеску проведені відповідні нарахування за 2017 рік. З урахуванням самостійних сплат на загальну суму 9922,00 грн станом на 31.05.2023 згідно з даними ІКС ДПС по ОСОБА_1 обліковувалася заборгованість по єдиному внеску у сумі 10230,00 грн. На підставі цих даних ГУДПС сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16.06.2023 №Ф-2408-51/1359, яку направлено боржнику. Проте 27.07.2023 лист повернувся з позначкою "за закінченням терміну зберігання". Враховуючи те, що зазначену у вимозі суму боргу позивач не сплатила, узгоджену вимогу №Ф-2408-51/1359-У від 16.06.2023 було направлено до Автозаводського ВДВС у м. Кременчуці (а.с. 26-27).

Ухвалою суду від 11.01.2024 клопотання представника ГУДПС щодо розгляду за участю представника відповідача справи №440/18353/23 залишено без задоволення.

У відповіді на відзив позивач навела доводи, аналогічні змісту позовної заяви. Додала, що у 2016-2017 роках позивач працювала в органах місцевого самоврядування за цивільно-правовими договорами та отримувала там заробітну плату, суми якої ОСОБА_1 і зазначила у поданих звітах. Пояснювала, що з нарахованої їй суми заробітку за виконану роботу установа відраховувала в державний бюджет податок, військовий збір та єдиний внесок. При цьому у податкових деклараціях за 2016-2017 роки, поданих нею контролюючого органу, відсутні ознаки доходу від провадження незалежної професійної діяльності (а.с. 51-53).

Правом на подачу заперечень відповідач не скористався.

Розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 має право на здійснення адвокатської діяльності відповідно до свідоцтва №1197 від 06.04.2012, виданого Полтавською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури на підставі рішення цієї ж комісії від 06.04.2012 №8, про що свідчать дані Єдиного реєстру адвокатів України.

Як зазначає представник відповідача у відзиві, ОСОБА_1 взято на облік в Кременчуцькій ДПІГУДПС 28.04.2012 як фізичну особу, яка займається незалежною професійною (адвокатською) діяльністю.

У подальшому право на заняття адвокатською діяльністю було зупинено з 11.12.2017 на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області №17 від 19.12.2017 (а.с. 13).

Як повідомляє відповідач, ОСОБА_1 26.12.2017 подала до Кременчуцької ДПІ заяву про ліквідацію або реорганізацію платника податків за формою №8-ОПП та заяву про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою №7-ЄСВ.

Разом з цим, 03.05.2017 ОСОБА_1 самостійно подала Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску № (далі - Звіт) (додаток 5 з таблицею 3 категорія платника "9" як фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність) за 2016 рік. У таблиці 3 вона самостійно визначила зобов`язання нарахованого єдиного внеску за період з січня по грудень включно. На підставі поданого Звіту в інтегрованій картці платника податків по єдиному внеску проведені нарахування за 2016 рік в сумі 10230,00 грн (а.с. 30).

02.05.2018 платником самостійно подано Звіт №36538 (додаток 5 з таблицею 3 категорія платника "9" як фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність) за 2017 рік. У таблиці 3 платником самостійно визначено зобов`язання нарахованого єдиного внеску за період з січня по грудень включно. На підставі поданого Звіту в інтегрованій картці платника податків по єдиному внеску проведені нарахування за 2017 рік в сумі 9922,00 грн (а.с. 29).

Відповідно до даних інтегрованої картки платника податків платником самостійно сплачено суму єдиного внеску 06.11.2017 у розмірі 1408,00 грн, 11.01.2018 - у розмірі 660,00 грн, 06.08.2018 - у розмірі 7854,00 грн, всього - у сумі 9922,00 грн (а.с. 35-41).

Відтак станом на 31.05.2023 за ОСОБА_1 рахувалась заборгованість по єдиному внеску у сумі 10230,00 грн.

У зв`язку з цим 16.06.2023 по ОСОБА_1 було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2408-51/1359 на суму боргу 10230,00 грн (а.с. 31), яку направлено позивачу за адресою: АДРЕСА_1 . Однак конверт повернувся до контролюючого органу з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 32).

Сума боргу, зазначена у вимозі, не була сплачена, сама вимога не оскаржена ні в адміністративному, ні в судовому порядку, тому узгоджена вимога №Ф-72408-51/1359-У від 16.06.2023 на суму 10230,00 грн була направлена до Автозаводського ВДВС у м. Кременчуці для примусового виконання.

У позовній заяві позивач зазначає, що 01.12.2023 на застосунок Приват24 їй надійшло повідомлення про заблокування коштів на карті для виплат, а саме - заробітної плати. Підставою блокування коштів зазначено постанову Автозаводського ВДВС у м. Кременчуці від 01.12.2023 про арешт коштів боржника.

Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ОСОБА_1 стало відомо про вимогу ГУДПС №Ф-2408-51/1359-У.

Не погоджуючись із правомірністю нарахувань податкового органу, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та доводам сторін, суд виходить з наступниого.

Згідно з визначеннями, наведеними в п.п. 14.1.226 ст. 14 Податкового кодексу України, самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (надалі - Закон № 2464-VI).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є, зокрема, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Згідно з нормами п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VI (в редакції, чинній до 01.01.2017), єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Законом України від 06.12.2016 №1774 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до Закону №2464-VI, які діють з 01.01.2017, зокрема до п. 2 ч. 1 ст. 7, якими змінено механізм розподілу доходу (прибутку), отриманого від діяльності, зокрема, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність. Відповідно до абзацу другого цього ж пункту передбачено, що у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця (п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI).

Законом України від 25.12.2015 №928-VIII "Про Державний бюджет України на 2016 рік" установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату з 1 січня - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень.

Законом України від 21.12.2016 №1801-VIII "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено щомісячний розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2017 - 3200 грн.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону №2464-VI, єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 №435, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, формують та подають самі за себе до органів доходів і зборів Звіт один раз на рік до 01 травня року, що настає за звітним періодом. Звітним періодом для них є календарний рік. Звіт подається за формою № Д5 згідно з додатком 5 до цього Порядку із зазначенням типу форми "початкова".

Згідно з пунктом 16 розділу ІІ цього ж Порядку відповідальним за правильність та достовірність заповнення Звіту є страхувальник.

Як вже встановлено судом, ОСОБА_1 самостійно подано Звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску:

за 2016 рік № від 21.04.2017, в якому зазначено суму доходу в загальному розмірі 46500,00 грн та суми єдиного внеску в загальному розмірі 10230,00 грн (а.с. 30).

за 2017 рік №36538 від 02.05.2016, в якому зазначено суму доходу в загальному розмірі 45100,00 грн та суми єдиного внеску в загальному розмірі 9922,00 грн (а.с. 29).

На підставі означених звітів контролюючим органом в інтегрованій картці платника єдиного внеску ОСОБА_1 було відображено нарахування єдиного внеску за 2016 рік в сумі 10230,00 грн та за 2017 рік в сумі 9922,00 грн.

У зв`язку з непогашенням сум недоїмки зі сплати єдиного внеску 06.11.2017 на суму 1408,00 грн, 11.01.2018 - на суму 660,00 грн та 06.08.2018 - на суму 7854,00 грн, заборгованість зі сплати єдиного внеску станом на 31.05.2023 складала 10230,00 грн.

Саме ця сума в подальшому і була відображена у оскаржуваній вимозі ГУДПС від 16.06.2023 №Ф-2408-51/1359.

Посилаючись на неправомірність оскаржуваної вимоги, позивач у позові стверджує, що відсутність доходу від здійснення адвокатської діяльності, на який може нараховуватися єдиний внесок, унеможливлює подвійне нарахування їй єдиного внеску.

У зв`язку з цим суд перш за все звертає увагу на обставину того, що ОСОБА_1 було самостійно визначено суми єдиного внеску у поданих нею звітах про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2016-2017 роки.

Зі змісту таблиці 3 таких звітів видно, що ОСОБА_1 власноруч підкреслила, що вона одержала дохід від адвокатської діяльності у 2016 році в сумі 46500,00 грн, а у 2017 році - в сумі 45100,00 грн та власним підписом засвідчила правильність зазначених відомостей.

Відтак доводи про відсутність доходів від здійснення адвокатської діяльності у 2016-2017 роках, а також закиди про те, що зазначені суми доходів отримані за місцем її роботи в органах місцевого самоврядування та вже оподатковані податками і зборами, у т.ч. єдиним внеском, суд відкидає як необгрунтовані.

Позивач також наголошувала на тому, що на адресу її місця проживання не надходила вимога ГУДПС від 16.06.2023 №Ф-2408-51/1359, що свідчить про порушення відповідачем Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610.

Однак, як вже встановлено судом, ОСОБА_1 взята на облік як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю 28.04.2012 за податковою адресою: АДРЕСА_2 , як це видно з витягу з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС України (а.с. 66-67).

Відповідно до п. 45.1 ст. 45 Податкового кодексу України, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Відповідно до п. 70.1 ст. 70 ПК України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

До Державного реєстру вноситься інформація про осіб, які є: громадянами України. Фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. 70.7 ст. 70 ПК України).

Пунктом 65.2 статті 65 ПК України передбачено, що облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр) записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

З огляду на наведені норми законодавства та згідно з відомостями наявними у податкових органах, платник податків - самозайнята особа ОСОБА_1 була взята на облік як платник податків за місцем проживання: АДРЕСА_2 .

Саме за цією адресою ГУДПС направляло вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16.06.2023 №Ф-2408-51/1359.

При цьому, як зазначив у додаткових поясненнях відповідач, нову адресу місця проживання: АДРЕСА_3 , платником повідомлено 09.01.2024, тобто вже після направлення спірної податкового вимоги.

Тож станом на дату направлення вимоги податковою адресою ОСОБА_1 була: АДРЕСА_2 , а тому доводи позивача про направлення вимоги на неналежну адресу є такими, що не відповідають дійсності.

З приводу доводів позивача про те, що на даний час існують два чинних виконавчих листа, а саме - спірна вимога ГУДПС про сплату боргу (недоїмки) від 16.06.2023 №Ф-2408-51/1359 та вимога від 14.02.2019 №Ф-2408-51/103 на одну й ту ж суму 10230,00 грн кожна, суд зауважує, що вимога 2019 року не є предметом оскарження у даній справі, у зв`язку з чим оцінку правомірності дій відповідача щодо її винесення суд у даній справі не надає.

Таким чином відповідачем доведено правомірність спірної вимоги та, відповідно, наявність у позивача обов`язку зі сплати сум єдиного внеску самостійно нарахованих за час провадження незалежної професійної діяльності (адвокатської), правомірність нарахування яких перевірена у судовому порядку.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про безпідставність заявленого позову, у зв`язку з чим відмовляє у його задоволенні.

За таких обставин підстави для розподілу судових витрат, які складаються лише із сум сплаченого позивачем судового збору за звернення до суду з цим позовом у розмірі 1073,60 грн, відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною та скасування вимоги - залишити без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_4 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192; вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя Є.Б. Супрун