Справа № 214/322/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2024 року м. Дніпросправа № 214/322/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 р. (суддя Чернова Н.В.) в адміністративній справі №214/322/24 за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 3 роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції у м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Яценко-Аввакумова Григорія Васильовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив скасувати постанову серії ЕНА №1202129 від 07.01.2024, винесену інспектором взводу 3 роти 2 батальйону 2 Полку патрульної поліції у м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Яценко-Аввакумовим Г.В., про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. 00 коп.

В обґрунтування пред`явленого позову зазначено про відсутність обставини порушення позивачем п.8.7.3 «є» ПДР України - проїзду перехрестя на заборонний поєднаний червоно-жовтий сигнал світлофору.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 р. позовну заяву задоволено.

У поданій апеляційній скарзі Департамент патрульної поліції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки порушення позивачем п.8.7.3 «є» ПДР України зафіксовано на відео.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходив.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.01.2024 інспектором Полку патрульної поліції у м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Яценко-Аввакумовим Г.В. винесено постанову серії ЕНА №1202129 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП у зв`язку з порушенням п.8.7.3 «є» ПДР України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. в дохід держави.

Постановляючи оскаржене рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірної постанови, оскільки інспектор безпідставно зупинив водія ОСОБА_1 , а при розгляді справи відносно нього допустив суб`єктивне тлумачення положень п. 8.7.3 «є» ПДР України, на власний розсуд, що стало наслідком безпідставного притягнення позивача до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Колегія суддів зазначає наступне.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 72 Кодексу адміністративного судочинства України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 73 Кодексу адміністративного судочинства України). Речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи (Стаття 96 Кодексу адміністративного судочинства України). Крім того, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет) (стаття 99 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) також визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, у тому числі, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу. Частиною 2 зазначеної статті КУпАП визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 07.01.2024 о 13.30 год. він, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21043-20, р/н НОМЕР_1 , на регульованому перехресті вул. Каховська та вул. Джека Лондона у м. Кривому Розі, здійснив рух на заборонений, поєднаний червоний і жовтий, сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3 «є» ПДР України. Факт порушення зафіксовано на службовий відеореєстратор Бк 475338, Бк 475328.

Відповідачем до суду першої інстанції на підтвердження обставини порушення позивачем ПДР надано відеозапис з бодікамери, яка використовується поліцейськими у відповідності до статті 40 Закону України "Про Національну поліцію", згідно якої поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати фото- і відеотехніку, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Колегія суддів дослідила зазначений відеозапис, на якому обставина проїзду позивачем перехрестя на заборонений сигнал світлофора не зафіксована.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, ОСОБА_1 зупинився більш віддалено від перехрестя; дорожня розмітка 1.12 «Стоп-лінія» на перехресті відсутня; водій ОСОБА_1 зупинився у дозволеному місці та фактично перехрестя проїхав на зелений сигнал.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність порушення, у тому числі, проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Відсутність обставини "проїзду" на заборонений сигнал світлофору виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 р. в адміністративній справі №214/322/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 11 червня 2024 р. і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник