Справа № 520/6038/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

19 червня 2024 року № 520/6038/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною дій та бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 , яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік та допомоги для оздоровлення за 2024 рік, зазначених в наказі начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 25 січня 2024 року №54-ОС про виключення зі списків особового складу;

- зобов`язати уповноважених осіб НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 , нарахувати та виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік та допомогу для оздоровлення за 2024 рік, зазначених в наказі начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 25 січня 2024 року №54-ОС про виключення зі списків особового складу.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що бездіяльність відповідача щодо невиплати їй матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік та допомоги для оздоровлення за 2024 рік, зазначених в наказі начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 25 січня 2024 року №54-ОС про виключення зі списків особового складує протиправною та такою, що порушує її права. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 12.03.2024 року прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Адміністративний позов було направлено на адресу відповідача у відповідності до норм діючого законодавства та доставлено до електронного кабінету останнього 08.03.2024 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку документа в електронний кабінет. Ухвалу суду від 12.03.2024 року також було доставлено до електронного кабінету відповідача 13.03.2024 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку документа в електронний кабінет.

Однак, представник відповідача правом подання до суду відзиву на позов не скористався, заяви про визнання позову або будь-якої іншої до суду не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд зазначає, що згідно положень ч.ч.1, 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позов, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 у період з 08 жовтня 2019 року до 25 січня 2024 року проходила службу в Державній прикордонній службі України на різних посадах.

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 19 січня 2024 року №45-ОС старший сержант ОСОБА_1 звільнена з військової служби в запас з посади інспектора прикордонної служби вищої категорії - начальника відділення управління службою відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 (тип А) за підпунктом Г (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): військовослужбовці-жінки у зв`язку з вагітністю) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу з 25.01.2024. Вислуга років станом на 25 січня 2024 року становить: календарна - 04 роки 03 місяці 17 днів; пільгова - 02 роки 01 місяць 23 дні; загальна - 06 років 05 місяців 10 днів.

Згідно витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №54-ОС від 25.01.2024 про виключення зі списків особового складу, позивачу повинна бути виплачена допомога на оздоровлення за 2024 рік, а також матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

Згідно відповіді начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №09/2248-24-Вих від 24.02.2024, якою надано архівні відомості щодо виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 та 2024 роки, допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік позивачу не виплачувалась, що підтверджується архівною відомістю №1 за період з січня 2024 р. по лютий 2024 р.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно п.2 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронат на служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Положеннями ч.1 ст.27 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» (далі - Закон №661-ІV) установлено, що фінансування діяльності Державної прикордонної служби України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел, передбачених законодавством.

Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом, надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.

Відповідно до абз.1 п.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Абзацем другим пункту 4 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» установлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб визначено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу необхідно здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №558 від 25.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за №854/32306, відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з метою визначення порядку та умов виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - Інструкція).

Розділом IV Інструкції визначений порядок, умови та розміри виплати одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Глава 6 розділу IV Інструкції регулює виплату військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, згідно пункту 1 якої військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) за рішенням начальника (командира) органу Держприкордонслужби може надаватися у межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі органу Держприкордонслужби, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (далі - матеріальна допомога) в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Розмір матеріальної допомоги щороку встановлюється Адміністрацією Держприкордонслужби виходячи з наявного фонду грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 2 глави 6 розділу IV Інструкції матеріальна допомога надається військовослужбовцю на підставі рапорту, який подається за командою.

Згідно із абз. 2 питання щодо виплати матеріальної допомоги військовослужбовцям розглядаються комісією, склад якої затверджується наказом начальника (командира) органу Держприкордонслужби.

Рішення комісії оформлюється протоколом, який затверджується начальником (командиром) органу Держприкордонслужби, і разом з рапортами військовослужбовців передається до фінансово-економічного підрозділу для виплати матеріальної допомоги.

Така матеріальна допомога військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби або органом, у якому військовослужбовець перебуває на фінансовому забезпеченні.

Главою 7 розділу IV Інструкції урегульовано питання щодо виплати допомоги для оздоровлення.

Згідно пункту 1 глави 7 розділу IV Інструкції військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) один раз на рік надається допомога для оздоровлення (далі - допомога) в розмірі місячного грошового забезпечення.

Пунктом другим цієї Глави визначено, що така допомога надається військовослужбовцям за їх рапортом за місцем штатної служби на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникові (командирові) - на підставі наказу начальника вищого рівня із зазначенням у ньому розміру допомоги.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що позивач набув права на матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, а також на допомогу для оздоровлення за 2024 рік, про що відповідачем було внесено відповідний запис до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 25 січня 2024 року №54-ОС про виключення зі списків особового складу.

Позивачем у позовній заяві вказано, що відповідачем виплату вказаних сум проведено не було, чим порушено її права.

Під час розгляду справи позивачем не було надано доказів проведення позивачу вказаних виплат, як і не надано будь-яких доказів відсутності можливості чи підстав для виплати позивача таких сум.

Відтак під час розгляду справи підтверджено допущення відповідачем протиправної бездіяльності, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік та допомоги для оздоровлення за 2024 рік, зазначених в наказі начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 25 січня 2024 року №54-ОС про виключення зі списків особового складу.

В той же час враховуючи встановлення під час розгляду справи обставин порушення прав позивача, суд вважає, що належним способом їх відновлення є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік та допомогу для оздоровлення за 2024 рік, зазначених в наказі начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 25 січня 2024 року №54-ОС про виключення зі списків особового складу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною дій та бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік та допомоги для оздоровлення за 2024 рік, зазначених в наказі начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 25 січня 2024 року №54-ОС про виключення зі списків особового складу.

Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік та допомогу для оздоровлення за 2024 рік, зазначених в наказі начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 25 січня 2024 року №54-ОС про виключення зі списків особового складу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.