Справа № 756/11935/22
Суддя: Діденко Є. В.
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Оболонський районний суд міста Києва
Провадження № 2-а/756/20/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Діденка Є.В., за участю секретаря судового засідання Войтенка В.В., представника позивача Невмержицького С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати незаконною та скасувати постанову серії ДПО18 № 691084 від 15.09.2021 р., якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.09.2021 інспектор взводу 1 роти 3 Батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області, лейтенант поліції Данилко Олена Борисівна винесла постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №691084, яким на позивача було накладено адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 340 грн. Суть правопорушення сформульована так, що позивач, 15.09.2021 року о 12:20 годині, на автошляху М-06, 163 км., с. Болярка, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Mercedes номерний знак НОМЕР_1 виконав вимоги знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» та рухався зі швидкістю 104 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості на 47 км/год. та порушив вимоги пункту 12.9 «б» Правил дорожнього руху України. ОСОБА_1 вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є незаконним, необґрунтованим та недоведеним з таких причин. Позивач вказує, про те, що в порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП у постанові не вказано технічний засіб, яким здійснено фіксацію порушення. Під час вимірювання швидкості руху, прилад знаходився в руках інспектора, а не був закріплений стаціонарно, прилад зафіксував лише фрагмент автомобіля і фото було нечітким. Також, позивач рухався за іншим автомобілем, який також зупинився на вимогу інспектора. Крім того, у постанові вказано, що позивач перевищив швидкість руху на 47 км/год., однак обмеження швидкості було 70 км/год., а тому перевищення могло становити 37 км/год. Приблизно за 50 метрів до зупинки позивача був розміщений знак «Кінець обмеження максимальної швидкості» в 70 км, подія відбулась на автодорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені розділювальною смугою, а тому відповідно до п. 12.6 Правил дорожнього руху, максимальна швидкість складала 110 км/год. Жодних доказів порушення правил дорожнього руху поліцейським надано не було.

Ухвалою судді від 27.11.2023 року поновлено позивачу строк звернення до суду із вказаним позовом, вирішено розглядати справу без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 30.11.2023 року відмовлено представнику позивача у розгляді справи з повідомленням учасників справи.

18.12.2023 року до суду надійшов відзив на позов, у якому представник Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України просить відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що при винесенні постанови поліцейським дійсно було допущено описку, а саме вказано перевищення швидкості на 47 км/год. замість 37 км/год. Водночас, у справі є об`єктивні дані про належну фіксацію порушення позивачем правил дорожнього руху. Так, фіксація перевищення позивачем встановленої швидкості руху відбулась за допомогою приладу TruCam, яким зафіксовано автомобіль під керуванням позивача, його швидкість як 107 км/год., при максимально допустимій швидкості 70 км/год. враховуючи вимоги дорожнього знаку 3.29. На приладі зафіксовані географічні координати місця події, з яких видно, що подія і автомобіль позивача був у межах дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» 70 км/год. Вказаний прилад є сертифікованим, використовується поліцією на законних підставах, призначений для ручного вимірювання швидкості, однак можу бути розміщений на тринозі. Зазначає, що окремі недоліки оформлення постанови не можуть свідчити про її незаконність в цілому. В зв`язку із викладеною позицією сторона відповідача повністю заперечує проти позову та просить суд відмовити.

Ухвалою суду від 13.05.2024 року, враховуючи отриманий судом відзив із наданими відповідачем додатковими доказами, вирішено призначити розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання уповноваженого представника не направив, заяв про відкладення не подавав.

Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Під час розгляду справи судом встановлено, що постановою серії ДПО18 № 691084 від 15.09.2021 р. ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Зі змісту зазначеної постанови слідує, що 15.09.2021 року о 12:20 годині, на автошляху М-06, 163 км., с. Болярка, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Mercedes номерний знак НОМЕР_2 не виконав вимоги знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» та рухався зі швидкістю 104 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості на 47 км/год. та порушив вимоги пункту 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до цього до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

На наданому суду електронному файлі і роздруківці показів приладу зафіксовано, що приладом TruCam серійний номер ТС001090, зафіксовано рух автомобіля марки Mercedes номерний знак НОМЕР_2 , зі швидкістю 107 км/год, при ліміті швидкості 70 км/год., дистанція 155 метрів, автодорога Київ-Чоп 163 км, вказані широта 500 19' 48.24'' N довгота 280 21' 34.64'' Е.

Прилад вимірювання швидкості TruCam серійний номер НОМЕР_3 , пройшов повірку, що підтверджено наданим відповідачем свідоцтвом про повірку № 22-01/20581, чинне до 01.12.2021, похибка при вимірюванні в ручному та автоматичному режимах +-2 км/год.,

Згідно з сертифікатом про затвердження типу вимірювальної техніки від 29.08.20212 року, прилад зареєстрований в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки; також на підтвердження легальності приладу надано експертний висновок від 11.06.2020 р. Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

На наданій суду в електронному і письмовому вигляді схемі розташування розмітки і дорожніх знаків на вказаній ділянці дороги, зафіксовано розташування знаку обмеження швидкості 70 км/год.

Шляхом введення визначених приладом географічних координат у програмі Google Maps судом перевірено, де був розташований прилад на місцевості, та за допомогою співставлення даних схеми дорожніх знаків, визначеної відстані до автомобіля і фрагменту відеозапису, встановлено, що автомобіль в момент вимірювання швидкості знаходився в межах дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» 70 км/год.

На наданому суду відеозаписі з камери поліцейського зафіксовано зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , якому було повідомлено поліцейським про порушення ним максимального обмеження швидкості руху, розглянуто справу та складено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Відповідно положень ст. 251 КУпАП (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до пункту 12.9 «б» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Суд зазначає, що наданими доказами в повній мірі підтверджено порушення позивачем правил дорожнього руху, а саме встановленої дорожнім знаком обмеження швидкості на відповідній ділянці дороги. Так, з наданого фрагменту відеозапису і роздруківки показань приладу встановлено, що приладом TruCam серійний номер ТС001090, зафіксовано саме автомобіль під керуванням позивача, а не будь-який інший автомобіль, зі швидкістю 107 км/год., що на 37 км/год. перевищує дозволену дорожнім знаком швидкість на відповідній ділянці дороги - 70 км/ год.

Розглядаючи аргументи позивача стосовно невідповідності формулювання в оскаржуваній постанові в частині перевищення швидкості на 47 км/год., а не на 37 км/год., суд із цим погоджується, однак вважає це опискою, що не впливає на зміст, кваліфікацію і доведеність вчиненого правопорушення.

Також, суд погоджується із тим, що оскаржувана постанова дійсно не містить посилання на технічний засіб, яким було здійснено фіксацію правопорушення. Однак, суд керується тим, що не будь-яке формальне порушення, допущене при складанні постанови, тягне за собою незаконність притягнення особи до адміністративної відповідальності. Зокрема, необхідно враховувати чи відбулось порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та чи унеможливило це перевірку судом обставин вчинення правопорушення, встановлення його події і складу.

У даному випадку, враховуючи те, що відповідачем надано суду докази того, яким саме приладом здійснювалась фіксація перевищення швидкості, і вказаний прилад має необхідні технічні можливості, відповідає встановленим законодавством вимогам, суд вважає, що відсутність в оскаржуваній постанові посилання на прилад фіксації, не вплинуло на законність прийнятого рішення в цілому, і не мало наслідком порушення прав позивача при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд відхиляє доводи позивача про те, що поліцейський неправильно використовував прилад, тримаючи його в руці при вимірюванні швидкості, оскільки таких доказів позивачем суду не надано. Отже, такий аргумент позивача є припущенням. Водночас, позивачем не доведено неможливість використання вказаного приладу поліцейським у відповідності до встановлених умов експлуатації, а також не обґрунтовано, яким чином використання приладу з руки могло негативно вплинути на вимірювання швидкості автомобіля.

Також, суд вважає необґрунтованими доводи позивача стосовно дозволеної максимальної швидкості 110 км/год. з посиланням на п. 12.6 Правил дорожнього руху, оскільки в силу п. 8.2 Правил дорожнього руху, дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені позивачем аргументи є необґрунтованими, а також недостатніми для висновку про незаконність прийнятого поліцейським рішення, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5-7, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або проголошення постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.В. Діденко