Справа № 134/451/24
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 134/451/24

Головуючий у 1-й інстанції: Зарічанський В.Г.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

18 червня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Капустинського М.М. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Крижопільського районного суду Вінницької області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування постанов у справах про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 квітня 2024 року позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду на підставі положень ч.3 ст.123 КАС України.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що пропустив строку звернення до суду з поважних причин, оскільки не отримував спірні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Від відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції. Крім того, відповідач заявив клопотання про продовження процесуального строку на подання відзиву. В обґрунтування клопотання зазначено, що у зв`язку з введенням на території України режиму воєнного стану ІНФОРМАЦІЯ_1 першочергово виконує функції з проведення мобілізаційних заходів, тому не мав достатньо часу для ознайомлення з текстом апеляційної скарги, ухвалою про відкриття апеляційного провадження та для підготовки відзиву.

Розглянувши доводи клопотання, колегія суддів враховує, що відповідно до ч.2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який діє на теперішній час.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Водночас, введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків, встановлених законом.

Крім того, копію апеляційної скарги було доставлено до електронного кабінету відповідача 06.05.2024 о 12:57 год. (а.с.126), а ухвалу про відкриття апеляційного провадження було отримано відповідачем 20.05.2024 о 20:56 год. (а.с.125). При цьому відповідачу було запропоновано протягом 10 днів з моменту отримання ухвали подати відзив на апеляційну скаргу.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 було надано достатньо часу ознайомлення з текстом апеляційної скарги та підготовки відзиву на нього. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про продовження процесуального строку, встановленого судом для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строк оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності визначено статтею 286 КАС України.

Частиною 2 статті 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, а після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду, відносини стають стабільними.

За правилами ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно звернутись до суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Зі змісту вищезазначених норм законодавства, які регулюють строк оскарження до суду постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановлено, що законодавець пов`язує початок перебігу строку для оскарження такої постанови з днем ухвалення (прийняття) такої постанови.

Так, обґрунтовуючи наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду з позовом про оскарження постанов №1668 від 08.09.2023 та №1669 від 08.09.2023, позивач зазначає, що про прийняття спірних постанов дізнався 27.02.2024, коли отримав рекомендованого листа з відділу виконавчої служби.

Приймаючи рішення про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідно до оригіналу конверта, в якому надсилались постанови № 1668, № 1669 від 08.09.2023, лист направлено на адресу проживання та місце реєстрації ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , однак 28 грудня 2023 року відправлення було повернуто по причині «адресат відмовився» та «неправильне прізвище», що підтверджується копіями довідки про причину повернення. На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , звернувшись до суду 04.03.2024 з даним позовом, суттєво пропустив строк звернення до суду та не навів поважних причин пропуску цього строку.

Оцінюючи обґрунтованість висновків суду першої інстанції, колегія суддів враховує, що постанови №1668 від 08.09.2023 та №1669 від 08.09.2023, які є предметом оскарження, як стверджує відповідач, було надіслано на адресу АДРЕСА_1 . При цьому, отримувачем відправлення на конверті зазначено особу ОСОБА_1 .

Таким чином, встановивши, що відправлення адресовано іншій особі, ОСОБА_1 не мав обов`язку його отримувати.

Крім того, матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справ про притягнення його до адміністративної відповідальності.

При цьому, належні та достатні докази ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом постанов №1668 від 08.09.2023 та №1669 від 08.09.2023 в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи встановлені обставини справи та характер спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що необізнаність особи про наявність постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, встановленого ст. 286 КАС України.

Зазначені обставини судом першої інстанції було залишено поза увагою та не надано їм оцінки під час вирішення питання про наявність підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду.

У справі "Bellet v. France", Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

В рішеннях у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це слід вважати як порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, відповідно до позиції Європейського Суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував усіх обставин справи та не надав їм належної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Колегія суддів вважає, що обставини, наведені позивачем в обґрунтування апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку звернення до суду, підтверджують поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на вищенаведене, з метою забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Частиною 3 ст. 312 КАС України передбачено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі скасувати.

Справу направити до Крижопільського районного суду Вінницької області для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Капустинський М.М. Ватаманюк Р.В.