Справа № 946/1973/24
Суддя: Адамов А. С.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/1973/24
Провадження № 2-а/946/40/24
УХВАЛА

іменем України

18 червня 2024 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

12.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Ізмаїл серія ЕНА №1535068 від 27.02.2024 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП.

Ухвалою судді від 14 березня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду та вказано неналежного відповідача.

Для усунення зазначених недоліків ОСОБА_1 судом був встановлений строк - протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду про залишення позову без руху.

Супровідним листом за Вих. № 946/1973/24/7087/2024 від 16 квітня 2024р. позивачу було надіслано копію ухвали суду від 14.03.2024 року на адресу, яку він зазначив у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 та 17 квітня 2024р. на електрону пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1

Однак повідомлення Укрпошти про вручення поштового відправлення повернулося до суду з відміткою - «за закінченням терміну зберігання», штамп від 04.04.2024р.

18 квітня 2024р. позивачу повторно було надіслано копію ухвали суду від 14.03.2024 року на адресу: АДРЕСА_1.

Проте повідомлення Укрпошти про вручення поштового відправлення повернулося до суду з відміткою - «за закінченням терміну зберігання», штамп від 14.05.2024р.

Таким чином, недоліки, зазначені в ухвалі судом, позивачем не виконані.

При цьому, суд зазначає, що судом були вжиті вичерпні засоби для повідомлення позивача ОСОБА_1 про прийняття ухвали про залишення адміністративного позову без руху.

Так, існуюча практика судів України, в тому числі і практика Верховного Суду, визначає, що неотримання стороною провадження судового виклику, надісланого на її адресу у визначеному законом порядку, зокрема повернення такого виклику за закінченням терміну зберігання у поштовому відділенні або відмова від отримання, вважається належним повідомленням сторони про виклик.

Зазначені обставини дають змогу суду дійти висновку про наявність даних про своєчасне неодноразове сповіщення позивача ОСОБА_1 про прийняття ухвали суду від 14.03.2024р. про залишення його адміністративного позову без руху.

Однак, позивач недоліки не усунув, хоч і знав про знаходження позовної заяви до Ізмаїльського міськрайонного суді Одеської області.

Згідно рішенню від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України» в силу ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. В своїх рішення Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Зважаючи на вищевикладене, байдужа поведінка учасника справи, що виявляється, зокрема у не отриманні повідомлень суду, не повинна схвалюватися судовою практикою. Навпаки, судова практика повинна стимулювати учасників справи використовувати прогресивні форми роботи. Витративши значні ресурси, Україна створила інформаційне поле, де зацікавлена особа легко знайде інформацію про судову справу. Функціонує Єдиний державний реєстр судових рішень. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема "Електронний кабінет" ЄСІТС.

Презумпція обізнаності покладає на учасника справи обов`язок довести незнання про повідомлення, надіслане судом. Слід виходити з принципу порядності працівників суду. Перебуваючи під присягою державного службовця, розуміючи кримінально-правові наслідки підробки, не має підстав вважати, що вони можуть фальшувати докази повідомлення. То ж коли працівник суду передає телефонограму і фіксує це відповідним документом, недостатньо заперечити її отримання.

Вказана позиція також викладена в ухвалі Верховного Суду від 17 листопада 2022 року у справі № 560/5541/20.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Крім того, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Таким чином, слід констатувати, що обізнаність позивача ОСОБА_1 про знаходження справи у суді, а також неотримання позивачем копії ухвали суду від 14.03.2024 про залишення адміністративного позову без руху, яка направлялася на адресу, яка була зазначена самим позивачем у позові та на електрону пошту, його подальше неотримання поштового відправлення, невиконання позивачем усунення недоліків може свідчити про недобросовісне користування ним своїми процесуальними правами та неналежне виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. 169 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі - повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржувану ухвалу, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: А.С. Адамов