Справа № 580/5063/24
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року справа № 580/5063/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової за участі секретаря судового засідання В.С.Проценко розглянув у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу №580/5063/24 за позовом ОСОБА_1 (довідка ВПО: АДРЕСА_1 , для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська 23, м. Черкаси, 18001, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.

І. ПРОЦЕДУРА/ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

21.05.2024 вх.25431/24 позивач (представник позивача - адвокат Гаврилов Дмитро Олексійович за ордером серії СА №1082202) звернувся до суду, просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з квітня 2024 року по теперішній час;

- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області поновити виплату пенсії та нарахувати пенсію ОСОБА_1 з квітня 2024 року по теперішній час;

- допустити до негайного виконання рішення суду у частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 суми пенсійних виплат за один місяць.

22.05.2024 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідно до ч. 2. ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, зміст якої відповідає змісту ч. 4 ст. 12 КАС України.Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.258 КАС України). Згідно із частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

В обґрунтуваннs позовних вимог зазначено, що позивач є пенсіонером за віком - перебуває на обліку, як отримувач пенсії у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області, проте з 01.04.2024 відповідачем протиправно припинена виплата пенсії через не проходження ідентифікації внутрішньо переміщеної особи (ВПО). Позивач вважає протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Черкаській області у звязку із порушенням майнового права позивача, тому звернулась до суду за захистом.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, де зазначив: виплата пенсії ВПО проводиться відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (далі - Постанова № 637) на підставі відомостей, що містяться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Територіальні органи Пенсійного фонду України опрацьовують наявну інформацію про результати проходження фізичної ідентифікації ВПО, які одержують пенсію, та продовжують виплату пенсії у разі проходження фізичної ідентифікації особою; а для осіб, які взяті на облік як ВПО до введення Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» воєнного стану в Україні та які не проходили фізичну ідентифікацію протягом дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, продовжують виплату пенсії - до 31.03.2024, а після цієї дати - у разі проходження особою ідентифікації. Починаючи з 01.04.2024 виплата пенсії позивачу автоматично припинена у зв`язку з відсутністю проходження ідентифікації. Відповідач у відзиві повідомляє, що станом на момент відкриття провадження у цій справі фізичну ідентифікацію будь-яким із зазначених способів, визначених постановою №637 позивач не пройшла, тому нарахування пенсії з 01.04.2024 не проводиться, протиправної бездіяльності не допущено.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 (адреса реєстрації: м. Горлівка, Донецька область). Позивач є внутрішньо переміщеною особою з м. Горлівка, Донецька область до м. Черкаси, Черкаська область, що підтверджується довідкою про взяття на облік ВПО від 22.12.2014 №. Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області як отримувач пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2020 у справі №580/874/20, набрало законної сил (ЄДРСР 91251381: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії з липня 2016 року по теперішній час; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Черкаській області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 за період з липня 2016. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області на користь ОСОБА_1 суми пенсійних виплат за один місяць на р/р НОМЕР_3 , відкритий у ТВБВ № 10023/034 ОПЧ Черкаси, Філія Черкаське ОУ АТ Ощадбанк) відповідачем поновлено виплату пенсії ОСОБА_1 .

У зв`язку із тим, що позивач не отримала пенсію у квітні 2024 року, представник - адвокат звернувся до відповідача з адвокатським запитом від 05.04.2024, де просив надати інформацію про причини невиплати пенсії.

10 квітня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у листі №2300-0502-8/25745 на адвокатський запит, повідомило, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 року № 637 (зі змінами) виплата пенсії ОСОБА_1 припинена з 01.04.2024 у зв`язку з не проходженням фізичної ідентифікації ВПО.

Спірним у цій справі є оцінка правомірності дій відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу у зв`язку із не проходженням фізичної ідентифікації внутрішньо переміщеної особи.

Розглянувши подані документи і матеріали, перевіривши аргументи щодо обставин справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити частково, з огляду на таке.

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до преамбули до Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) встановлено, що цей Закон, розроблений відповідно до Конституції Українита Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Відповідно до частини 4 ст. 4 Закону від 09.07.2003 № 1058 виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, під час досягнення якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення. Відповідно до ст. 5 Закону №1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом, про що зазначено в ч. 1ст. 7 Закону від 09.07.2003 року № 1058.

Верховний Суд у постановах від 30.01.2020 у справі № 489/5194/16-а, 30.09.2021 у справі № 540/4060/20 виснувує: за загальним правилом, право на призначення (перерахунок, поновлення) пенсії мають громадяни України незалежно від місця проживання та іноземці і особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, на умовах та порядку, передбачених законодавством або міждержавними угодами.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058 пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 27 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР виплати та надання соціальних послуг, на які має право застрахована особа за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, може бути припинено: а) якщо виплати призначено на підставі документів, що містять неправдиві відомості; б) якщо страховий випадок стався внаслідок дії особи, за яку настає кримінальна відповідальність; в) якщо страховий випадок стався внаслідок умисної дії особи; г) внаслідок невиконання застрахованою особою своїх обов`язків щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування; д) в інших випадках, передбачених законами.

Згідно із ч. 1 ст. 47 Закону від 09.07.2003 року № 1058 пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера у межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 49 Закону від 09.07.2003 року № 1058, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із ч. 2 ст. 49 Закону №1058 поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 Закону №1058.

Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду України є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.

Конституційне поняття «Закон України», на відміну від поняття «законодавство України», не належить розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України у межах її повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, що встановлено законами.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Суд зазначає, що законами про пенсійне забезпечення, у тому числі Законом від 09.07.2003 № 1058, не передбачено такої підстави для припинення (призупинення) виплати пенсії, як «не проходження фізичної ідентифікації внутрішньо переміщеної особи».

Конституційний Суд України в рішенні від 7 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 зазначив, що право на соціальний захист віднесене до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина другастатті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другоюстатті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положеннястатті 24 Конституції України, відповідно до яких громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Постановою Уряду від 08.08.2023 року № 837 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року у № 1596 і від 05.11.2014 року № 637» передбачено, що для отримання виплат у 2024 році особи із числа ВПО мають пройти ідентифікацію в АТ «Ощадбанк» або в органах Пенсійного фонду, крім того, обов`язок періодично (кожні три або шість місяців) проходити фізичну ідентифікацію в АТ «Ощадбанк» визначено для осіб, які до 24.02.2022 набули статусу внутрішньо переміщеної особи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».

До кінця березня 2024 року фізична ідентифікація проводилася для тих українських пенсіонерів, які зареєстровані як внутрішньо переміщені особи до 24.02.2022 та отримують виплати через АТ «Ощадбанк», тому у зв`язку з тим, що позивач не пройшла фізичну ідентифікацію виплату пенсію з 01.04.2024 припинено.

Покликання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на норми підзаконного нормативно-правового акта - постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», як підставу для припинення виплати пенсії позивачу суд відхиляє як необгрунтовані доводи, що не відповідають фундаментальним основам існування та розвитку Українського народу, з огляду на таке.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України (ч.2 ст.7 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон) ВПО є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до пункту 1 ст. 1 Закону України від 24.12.2015 «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідку про взяття на облік ВПО вилучено з переліку документів, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, визначених Законом України від 11.12.2003 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Згідно з пунктом 4 частини 2 розділу І Закону України від 24.12.2015 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» доповнена частина 1 статті 4 Закону України від 20.10.2014 року «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», що довідка про взяття на облік ВПО діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Законом встановлений перелік підстав для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб і такими є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки;2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості. Цей перелік є вичерпним (частина 1статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 № 637 передбачено, що продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою.

Суд встановив, що припинення виплати пенсії здійснене без прийняття відповідного управлінського рішення та без завчасного повідомлення позивача про обставини щодо змінених умов для виплати пенсії, тому визнає протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, позаяк відповідно до статті 7 Закону України № 1706 для взятої на облік ВПО прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат ВПО. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання ВПО.

Суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1ст. 10 Закону від 20.10.2014 № 1706 Кабінет Міністрів України: координує і контролює діяльність органів виконавчої влади щодо вжиття ними необхідних заходів із забезпечення прав і свобод ВПО відповідно до цього Закону, проте положення Закону від 20.10.2014№ 1706 не визначають правила, умови, норми і порядок пенсійного забезпечення або організацію та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення та не надає Кабінету Міністрів Україн дискреційних чи додаткових повноважень для визначення окремих випадків та умов задля припинення виплати пенсій.

Верховний Суд у справі №640/16224/19 (провадження №К/9901/22967/20) зауважує, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

За змістом ст.92, ст.116 конституційних норм Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, що належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, що суперечать законам України.

Суд критично оцінює та відхиляє непереконливі доводи відповідача про те, що для отримання пенсії, позивач має пройти фізичну ідентифікацію внутрішньо переміщеної особи, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» від 03 грудня 2019 року № 324-IX органам, що здійснюють державні виплати, надано повноваження приймати рішення щодо припинення або продовження державних виплат реципієнтам за результатами опрацювання рекомендацій, наданих органом, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат. Ця норма в частині наданих повноважень кореспондується з приписами пункту 9 Порядку здійснення верифікації та моніторингу державних виплат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 136.

Прийняття рішення про припинення державних виплат, а також про перегляд розміру або строку їх призначення приймається органом, що здійснює державні виплати, відповідно до законодавства, що регламентує здійснення державних виплат (частина третя статті 16 Закону № 324-IX). Стаття 16 Закону № 324-IX містить бланкетну норму та у частині визначення підстав для припинення виплати пенсії відсилає до приписів Закону № 1058. Єдиною такою підставою в статті 49 Закону № 1058- у контексті приписів Закону № 324-IX є призначення пенсії на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Виплата пенсії позивачу припинена з 01 квітня 2024 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2023 № 1384, у зв`язку з відсутністю інформації про ідентифікацію, проте відповідачем не надано доказів, що пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості, тому суд доходить висновку, що обгрунтовані і достатні підстави для припинення виплати пенсії ВПО з урахуванням преєдиційних фактів (№580/874/20) відсутні.

Згідно із ч. 3 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ним спеціального правового статусу зберігається право власності, інші права на майно.

Позивач формує вимогу зобов`язального характеру, проте усупереч формалізованому способу захисту відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України не просить визнати протиправною бездіяльність відповідача. Обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Оцінюючи доводи і докази сторін щодо перевірки бездіяльності відповідача у не виплаті пенсії ОСОБА_1 за критеріями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про обгрунтованість позиції позивача щодо протиправного втручання у права на повагу мирно володіти майном у контексті легітимних очікувань ВПО - пенсіонера, визнає протиправною бездіяльність, позаяк відповідач, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, недобросовісно/несправедливо, без урахування висновків Верховного Суду та необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тривалий час ухиляється від виконання повноважень з дотриманням принципів належного врядування та пропорційності, проте у частині вимог щодо протиправних дій, які фактично не вчинені з огляду на формалізований спосіб захисту згідно п.3 ч.1 ст.5 КАС України, належить відмовити.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд визнає протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у не сприянні позивачу у реалізації майнового права (легітимні очікування) у сфері пенсійного забезпечення, тому позовні вимоги належить задовольнити частково, зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській поновити виплату позивачу пенсії з 01 квітня 2024 року.

У частині вимоги нарахувати пенсію ОСОБА_1 з квітня 2024 року по теперішній час належить відмовити, позаяк пенсія за віком є виплатою довічною та постійною.

Відповідно до частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць. Беручи до уваги, що присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з позабюджетного фонду, рішення належить негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке. Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Враховуючи, що позивач сплатив 1211,20 грн (квитанція від 16.05.2024 №5284-2541-4155-98936), позовні вимоги задоволено частково, наявні підстави для стягнення на користь позивача витрат зі сплати судового збору у сумі 605,60 грн.

Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 118, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у не виплаті з 01.04.2024 пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області поновити виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2024.

В іншій частині позовних вимог належить відмовити.

У частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць рішення суду виконується негайно.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська 23, м. Черкаси, 18000, ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21.

Копію рішення направити сторонам справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області [вул. Смілянська 23, м. Черкаси, 18001, ].

Рішення суду складене 19.06.2023.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА