Справа № 200/4932/22
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року справа №200/4932/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 3 травня 2024 року, від 15 травня 2024 року у справі № 200/4932/22 (головуючий І інстанції Голубова Л.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 70202 від 28.10.2022 року про відмову в перерахунку пенсії позивачу;

- зобов`язано відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.04.2019 року на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФС-70202/09/01/1020 від 06.10.2022 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, станом на 05.03.2019 року згідно постанови КМУ №704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із врахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад - 4510,00 гривень; оклад за військовим званням - 1340,00 гривень; надбавка за вислугу років (50%) - 2925,00 гривень; надбавка за особливості проходження служби (в розмірі 65% від грошового забезпечення) - 5703,75 гривень; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 10% - 451,00 гривень, премія (47%) - 2119,70 гривень, загальної суми - 17049,45 гривень, застосувавши основний розмір пенсії 80%.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 6 лютого 2023 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року у справі № 200/4932/22 - скасовано в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 80%; прийнято нову постанову в цій частині про відмову в задоволенні позову; в іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с. 58-61). 05.04.2024 року позивачу надіслано виконавчий лист (а.с. 68).

29.04.2024 року позивачем подана заява в порядку ст. 383 КАС України, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо виконання рішення у справі № 200/4932/22;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вжити заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення.

- встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області місячний строк для подання до суду доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення.

В обґрунтування заяви посилався на те, що рішення суду у справі не виконано (а.с. 79-80).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 3 травня 2024 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду (а.с. 88-91).

Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції від 3 травня 2024 року, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву через невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт зазначив, що дії територіального управління Пенсійного фонду України на виконання рішення суду можна вважати добросовісними та вичерпними лише тоді, якщо ні в кого не виникає обґрунтованого сумніву щодо їх повноти та належного здійснення. За іншого тлумачення конституційне положення щодо обов`язковості судових рішень залишатиметься суто декларативним. У цій справі Головне управління таких вичерпних заходів не вжило.

Крім того, Головне управління не одержало від Пенсійного фонду України документальних підтверджень формування та направлення додаткових бюджетних запитів для виконання судового рішення у справі № 200/4932/22 і не зверталося до Пенсійного фонду України із запитами щодо надання таких підтверджень.

Між тим Головне управління мало реальну можливість подавати запити до Пенсійного фонду України щодо надання документальних підтверджень направлення Пенсійним фондом України додаткових бюджетних запитів, але не вчинило таких дій.

Виплата суми пенсії, нарахованої (але не виплаченої) на підставі рішення суду у справі № 200/4932/22, повинна здійснюватися в рамках бюджетної програми за КПКВК 2506080 «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду». Ця бюджетна програма належить до структури витрат Пенсійного фонду України, які у свою чергу належать до структури витрат Мінсоцполітики.

06.05.2024 року позивачем подана заява в порядку ст. 382 КАС України, в якій просив встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати звіт про виконання судового рішення у справі № 200/4932/22 у місячний строк (а.с. 94-95).

В обґрунтування заяви посилався на те, що рішення суду виконано частково, Головним управлінням здійснено перерахунок, згідно з яким розмір нарахованої (але не виплаченої) суми доплати складає 254 215,90 грн. Однак у частині виплати перерахованої суми пенсії рішення суду залишається невиконаним.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі № 200/4932/22 (а.с. 104-106).

Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції від 15 травня 2024 року, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати звіт про виконання судового рішення у справі № 200/4932/22 у місячний строк через порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт зазначив, що рішення суду виконано лише частково, Головним управлінням здійснено перерахунок, згідно з яким розмір нарахованої (але не виплаченої) суми доплати складає 254 215,90 грн. У частині виплати перерахованої суми пенсії рішення суду залишається невиконаним. З моменту набрання чинності рішенням у справі минуло більше року. Документального підтвердження вчинення дій, спрямованих на виконання судового рішення, Головне управління не надало.

Відповідачем подано відзиви на апеляційні скарги на ухвали суду від 03.05.2024 року, від 15.05.2024 року, в яких просив відмовити у їх задоволені.

Позивачем подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу на ухвалу суду від 03.05.2024 року, в якому зазначив, що доводи Головного управління всупереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 304 КАС України не містять обґрунтованих заперечень щодо вимог апеляційної скарги та жодних заперечень щодо її змісту та конкретних доводів.

Також, позивачем подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу на ухвалу суду від 15.05.2024 року, в якій просив врахувати висновки, викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2022 у справі № 826/9960/15.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив матеріали справи, перевірив доводи апеляційних скарг, відзивів, відповідей на відзиви і дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги на ухвалу суду від 15.05.2024 року, з наступних підстав.

За ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ч. 2 ст. 14 КАС України).

Щодо заяви в порядку ст. 383 КАС України.

За ч.ч. 1, 3 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Згідно ч. 4 ст. 383 КАС України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Суд зазначає, що бездіяльністю визнається пасивна форма поведінки особи, що полягає у невчиненні нею конкретної дії (дій), які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Крім того, для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Ефективний доступ до суду включає право на виконання рішення суду без невиправданих затримок, суд зазначає, що затримка виконання судового рішення на період, що є необхідним для вирішення проблем публічного порядку, може у виняткових випадках бути виправдана.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.12.2022 року у справі № 200/4932/22 набрало законної сили 06.02.2023 року.

На виконання рішення суду у цій справ, 28.03.2024 року видано виконавчий лист про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.04.2019 року на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ФС-70202/09/01/1020 від 06.10.2022 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, станом на 05.03.2019 року згідно постанови КМУ №704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із врахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад - 4510,00 гривень; оклад за військовим званням - 1340,00 гривень; надбавка за вислугу років (50%) - 2925,00 гривень; надбавка за особливості проходження служби (в розмірі 65% від грошового забезпечення) - 5703,75 гривень; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 10% - 451,00 гривень, премія (47%) - 2119,70 гривень, загальної суми - 17049,45 гривень.

Постановою начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 18.04.2024 року відкрито виконавче провадження № 74783037 з примусового виконання виконавчого листа № 200/4932/22, виданого Донецьким окружним адміністративним судом (а.с. 81).

Згідно автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України виконавче провадження ВП № 74783037 з виконання виконавчого листа у справі № 200/4932/22 перебуває на виконанні.

Положенням про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим постановою правління Пенсійного Фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 (далі - Положення №28-2), Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду.

За п. 1 Положення № 28-2 Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Згідно п. 3 Положення № 28-2 передбачені основні завдання головного управління Фонду: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; забезпечення ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом.

За абз. 6 підпункту 3 пункту 4 Положення № 28-2 Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань організовує роботу управлінь Фонду, зокрема, щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій та інших виплат відповідно до законодавства.

Отже, виплати здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Виділення коштів з державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від територіального органу Пенсійного фонду України.

Згідно ч.ч. 1, 2 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

За п.п. 20, 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України; здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України.

Листом ГУПФУ в Донецькій області від 24.04.2024 року № 0500-0309-8/40926 повідомило відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що рішення суду у справі № 200/4932/22 виконано в повному обсязі в межах функціональних повноважень та діючого законодавства:

- здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 18626,59 гривень (розмір пенсії до перерахунку складав 12745.75 гривень) з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 06.10.2022 № ФС-70202/09/01/1020;

- нарахована сума доплати за результатами перерахунку згідно рішення з урахуванням виплачених сум за період з 01.04.2019 по 28.02.2023 склала 254215,90 гривень.

Відповідно до ст. 8 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Таким чином, виплата доплати пенсії за рішенням, за період з 01.04.2019 по 28.02.2023 у загальній сумі 254215,90 гривень буде здійснено в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Додатково повідомлено, що з метою дотримання вимог діючого законодавства при реалізації рішень суду Головним управлінням в межах закріплених повноважень 21.06.2023 вих. №0500-0508-5/53490 направлено запит до Пенсійного фонду України, як до розпорядника коштів вищого рівня, щодо надання додаткового фінансування для забезпечення виплати суми заборгованості з пенсії за рішенням ОСОБА_1 . Листом Пенсійного фонду України надіслана відповідь від 20.07.2023 №2800-040204-9/40786 щодо порядку виплати заборгованості, обчисленої на виконання судових рішень, що здійснюється органами Пенсійного фонду України в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету за рахунок коштів Державного бюджету України згідно черговості, яка визначається датою набрання ними законної сили (а.с. 82-83).

За правовою позицією Верховного Суду в постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а невиконання судового рішення управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

В даній справі спостерігаються серйозні розбіжності між законом і правом. Тому верховенство права може бути практично реалізоване тільки тоді, коли правові закони поєднуються з певною формою організації державної влади. Ця взаємообумовленість пояснюється тим, що навіть найкращі і найдосконаліші закони мають, по-перше, реалізуватись, а по-друге, повинні існувати такі внутрішні юридичні механізми, які були б запобіжним чинником щодо можливості прийняття «неправових законів» (підзаконних нормативно-правових актів). Законотворення часто оминає професійних розробників-юристів, і тому нерідко закони стають утіленням політичної волі. Враховуючи це, слід зазначити, що досить часто визнають суперечності між «духом» та «буквою» закону. Якщо ж закон є відображенням, віддзеркаленням певного рівня наукової, доктринальної правосвідомості, то таких розбіжностей не виникатиме на практиці.

Крім того, виділення коштів з державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, не має правових підстав.

Вини та умислу на навмисне невиконання рішення суду у даній справі з боку керівника відповідача судом не встановлено.

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність у спірних відносинах протиправної бездіяльності відповідача з виконання рішення суду у справі № 200/4932/22, оскільки управлінням були здійсненні необхідні заходи для виконання рішення суду.

За ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення без задоволення заяви позивача в порядку ст. 383 КАС України.

Щодо заяви в порядку ст. 382 КАС України.

За ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ч. 2 ст. 14 КАС України).

Суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України).

Верховний Суд в постанові від 3 травня 2018 року у справі № 805/402/18 виклав правову позицію, згідно якої зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду та вирішується на його розсуд.

Підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Поряд з цим, встановлюючи строк для подання звіту, повинен врахувати особливості покладених зобов`язань судовим рішенням та наявності у суб`єкта владних повноважень об`єктивної можливості їх виконати.

Верховним Судом в постанові від 6 травня 2019 року у справі № 826/9960/15 викладено правову позицію, згідно якої, переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За ч. 6 ст. 26 Закону № 1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно ст. 63 Закону № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Листом ГУПФУ в Донецькій області від 24.04.2024 року № 0500-0309-8/40926 повідомило відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що рішення суду у справі № 200/4932/22 виконано в повному обсязі в межах функціональних повноважень та діючого законодавства:

- здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 18626,59 гривень (розмір пенсії до перерахунку складав 12745.75 гривень) з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від 06.10.2022 № ФС-70202/09/01/1020;

- нарахована сума доплати за результатами перерахунку згідно рішення з урахуванням виплачених сум за період з 01.04.2019 по 28.02.2023 склала 254215,90 гривень.

Апеляційний суд зазначає, що рішення суду в частині виплати нарахованої суми пенсії станом на дату прийняття спірної ухвали судом першої інстанції відповідачем не виконано.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача в порядку ст. 382 КАС України та зобов`язання відповідача надати звіт про виконання рішення суду в тримісячний строк.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції ухвала від 15.05.2024 року прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права, на підставі висновків, які не відповідають обставинам справи, внаслідок чого ухвала суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення заяви позивача в порядку ст. 382 КАС України шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання рішення суду у цій справі в тримісячний строк.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 250, 311, 315, 316, 317, 321, 325, 328, 329, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 3 травня 2024 року - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року - задовольнити частково.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 3 травня 2024 року у справі № 200/4932/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року у справі № 200/4932/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати звіт про виконання судового рішення у справі № 200/4932/22 у місячний строк - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати звіт до суду першої інстанції про виконання рішення суду у справі № 200/4932/22 у тримісячний строк з моменту отримання копії постанови.

Повний текст постанови складений 19 червня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді А.А. Блохін

І.В. Сіваченко