Справа № 280/4802/24
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

18 червня 2024 року Справа № 280/4802/24 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Стрельнікова Н.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (далі-відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 29.05.2024 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня одержання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду доказу сплати (доплати) судового збору у розмірі 4844, 80 грн.

10.06.2024 на адресу суду надійшла заява, в якій позивач висловлює незгоду з висновками суду щодо наявності підстав для додаткової сплати судового збору, оскільки вважає, що різні періоди пов`язані з різними довідками та датами, станом на які їх видано, однак це не ділить їх на різні вимоги, а навпаки вказує на їх спорідненість, а отже судовий збір має бути один.

Розглянувши у подану заяву позивача від 10.06.2024, суддя дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ухвали від 29.05.2024 з огляду на наступне.

Згідно з положеннями частини 1 ст.172 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Отже, об`єднані в одній позовній заяві позовні вимоги не обов`язково є похідними між собою, оскільки їх може пов`язувати не лише причинно-наслідковий зв`язок, а й підстави виникнення або подані докази.

Так, Верховний Суд в постанові від 06.09.2023 у справі № 140/6803/22 сформулював правовій висновок, відповідно до якого щодо вирішення питання правильного розрахунку судового збору, який підлягає сплаті за звернення з позовною заявою, критерії основна та похідна вимоги не можуть бути застосовані у вищезазначеному контексті. При визначенні необхідного до сплати розміру судового збору, значення мають насамперед правові підстави звернення до суду з позовом, суть заявлених позивачем вимог, їх зміст з урахуванням обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також кількість суб`єктів, до яких кожна із зазначених позовних вимог (у разі, якщо їх декілька) звернута.

Позивачем заявлено 5 немайнових позовних вимог (про зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити пенсію на підставі п`ятьох різних довідок уповноваженого органу, починаючи з 01.02.2020, з 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023, 01.02.2024.

В ухвалі судді від 29.05.2024 про залишення позовної заяви без руху викладено наведені обставини, за результатом оцінки яких суддя дійшов висновку про те, що в даній справі сума судового збору становить 6056, 00 грн., однак позивач надав до суду докази сплати судового збору в сумі 1211, 20 грн., у зв`язку з чим позовна заява не відповідає вимогам процесуального закону та підлягає залишенню без руху.

Проте, у встановлений судом строк доказів сплати судового збору у належному розмірі до суду не надано.

Оскільки адреса місцезнаходження позивача знаходиться на тимчасово окупованій території України, перелік яких визначено наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, повідомити позивача шляхом направлення поштової кореспонденції неможливо.

05.06.2024 копія ухвали про залишення позовної заяви без руху була направлена на адресу електронної пошти позивача зазначену ним у позовній заяві 05.06.2024 на

Також 06.06.2024 на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: adm.zp.court.gov.ua/sud0870/ було розміщено оголошення (повідомлення).

Суддя звертає увагу, що у своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Витративши значні ресурси, Україна створила інформаційне поле, де зацікавлена особа легко знайде інформацію про судову справу. Функціонує Єдиний державний реєстр судових рішень. На сайті судової влади доступні персоналізовані відомості про автоматичний розподіл справ та розклад засідань. Працює підсистема "Електронний кабінет" ЄСІТС. Все безкоштовно і доступно. Однак поки що не обов`язкове.

Використання цих інструментів та технологій забезпечує добросовісній особі можливість звертатися до суду, брати участь у розгляді справи у зручній формі та з мінімальними витратами. Тобто держава Україна забезпечила можливість доступу до правосуддя і право знати про суд.

Через відсутність фінансування суди не надсилають судові рішення рекомендованими листами, а повідомляють учасника про ухвалення рішень і можливість їх отримання альтернативними засобами комунікації - телефоном, електронною поштою, мессенджерами.

Такі дії, хоч і не передбачені процесуальним законом, але мають ту ж саму мету - проінформувати учасника справи. Отже, правова мета досягається, але в інший спосіб, який не передбачений законом.

Ключовим є не спосіб їх вчинення (надсилання чи не надсилання рекомендованого листа), а їх здатність забезпечити досягнення мети - інформування особи про судове рішення

Презумпцію обізнаності слід застосовувати і до випадків інформування учасника справи про судове рішення альтернативними способами повідомлення.

Можливість інформування учасників справи про судове провадження альтернативними засобами комунікації (тобто не рекомендованим листом і не на офіційну електронну адресу) прямо перебачено законом. Зокрема, відповідно до статті 129 КАС України за письмовою заявою учасника судового процесу, який не має офіційної електронної адреси, текст повістки надсилається йому судом електронною поштою, факсимільним повідомленням, телефонограмою, текстовим повідомленням з використанням мобільного зв`язку на відповідну адресу електронної пошти, номер факсу, телефаксу, телефону, зазначені у відповідній письмовій заяві.

Отже, якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві, то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію.

Отже, презумпція обізнаності покладає на учасника справи обов`язок довести незнання про повідомлення, надіслане судом.

Рада суддів України неодноразово (востаннє рішенням № 26 від 06.08.2022) закликала суди та учасників процесу використовувати більш ощадливі методи роботи, користуватися перевагами дистанційного та електронного судочинства. В умовах війни кожна заощаджена гривня - вклад у перемогу. Це вже питання не лише грошей, а й національної безпеки.

Суди, які виконуючи рекомендації Ради суддів України, в умовах відсутності фінансування добросовісно застосовують альтернативні способи комунікації, запропоновані учасниками справи, не можуть вважатися такими, що діють неправомірно.

Вказане відповідає висновкам викладених Верховним судом в ухвалі від 17.11.2022 по справі № К/9901/30825/21.

Зазначені обставини, на думку судді свідчать про те, що позивач не міг не знати про ухвалу суду.

Останній день для усунення недоліків позову припадає на 17.06.2024, проте у встановлений судом термін, недоліки позовної заяви в повному обсязі виправлені не були.

Відповідно до ч.5 ст. 169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Станом на 18.06.2024 до суду не надходило інших документів на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 29.05.2024 Також від позивача або його представника до суду не надходило заяв та клопотань про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви.

Оскільки, вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху від 29.05.2024 позивачем не виконано, а саме позивачем так і не надано до суду доказів сплати судового збору у належному розмірі до суду не надано то на підставі п.1 ч.4 ст. 169 КАС України позовну заяву необхідно повернути позивачу.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу разом з доданими до неї документами.

Ухвала суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 294, 295, 296 КАС України.

Суддя Н.В. Стрельнікова