Справа № 520/5476/24
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2024-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року № 520/5476/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної організації (установи, закладу) військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 від 27.03.2023 про призначення службового розслідування в частині, що стосується ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 );

- визнати протиправним та скасувати наказ командира Державної організації (установи, закладу) військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) № НОМЕР_4 від 27.07.2023 про результат службового розслідування в частині, що стосується ОСОБА_1 (РНОКПІІ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказ військової частини НОМЕР_1 № 6663 від 27.03.2023 про призначення службового розслідування в частині, що стосується ОСОБА_1 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 15543 від 27.07.2023 про результат службового розслідування в частині, що стосується ОСОБА_1 , на думку позивача, є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач, Військова частина НОМЕР_1 , подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.03.2023 №152 молодший сержант за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №6663 від 27.03.2023 за фактом самовільного залишення військової частини 25.03.2023 року молодшим сержантом ОСОБА_1 призначено службове розслідування.

За результатом проведення службового розслідування складено акт службового розслідування, згідно якого молодший сержант ОСОБА_1 без поважних причин самовільно залишив місце несення служби 25.03.2023 року в умовах воєнного стану.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.07.2023 року №15543 призначено вирішення питання, щодо притягнення або не притягнення до дисциплінарної відповідальності молодшого сержанта ОСОБА_1 , за порушення вимог ст. ст. 11, 12, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відкласти до його повернення на військову службу військової частини НОМЕР_1 . Помічнику командира частини з фінансово- економічної роботи - начальнику фінансово- економічної служби визначено згідно пункту 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260, старшому водію 4 мотопіхотної роти 2 мотопіхотного батальйону у військової частини НОМЕР_1 молодшому сержанту ОСОБА_1 призупинити виплату грошового забезпечення з 25.03.2023 року, а також не виплачувати йому премію за відповідні місяці самовільного залишення частини у повному обсязі, не виплачувати додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року за відповідні місяці самовільного залишення частини у повному обсязі. Заступнику командира частини з морально- психологічного забезпечення-начальнику відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 визначено направити копію матеріалів цього службового розслідування до органів досудового розслідування для прийняття правового рішення, щодо порушення кримінального провадження, за фактами, виявленні в ході проведення службового розслідування протягом 10 діб з дати підписання наказу командира частини про затвердження його результатів.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2023 №212 відповідно до підпункту 14 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (якщо військовослужбовці відсутні понад десять діб, - до повернення військовослужбовців у військову частину або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошення померлими, або до дня набрання законної сили вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі), нижчепойменованих осіб солдатського та сержантського складу, які виведені в розпорядження наказом командира НОМЕР_5 окремої механізованої бригади від 03 квітня 2023 року № 93-рс, увільнено від займаних посад та зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , утримуючи у списках особового складу військової частини, з 03 квітня 2023 року: молодшого сержанта за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , старшого водія 4 мотопіхотної роти 2 мотопіхотного батальйону, у зв`язку з самовільним залишенням частини.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2023 №625 увільнено від займаних посад та призупинено військову службу, дію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України: молодшого сержанта за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , колишнього старшого водія 4 мотопіхотної роти 2 мотопіхотного батальйону, який 25 березня 2023 року самовільно залишив військову частину згідно ЄРДР від 18 серпня 2023 року № 0000277 - з 18 серпня 2023 року.

Не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно з ст.26, ст.27 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України Військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з ст.5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир.

Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється не кількістю накладених ним дисциплінарних стягнень, а виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни.

Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.

Відповідно до п.6 розділу VI Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України затвердженого наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 № 608 (далі по тексту Порядок №608) якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини (начальник) письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №6663 від 27.03.2023 за фактом самовільного залишення військової частини 25.03.2023 року молодшим сержантом ОСОБА_1 призначено службове розслідування.

За результатом проведення службового розслідування складено акт службового розслідування молодший сержант ОСОБА_1 без поважних причин самовільно залишив місце несення служби 25.03.2023 року в умовах воєнного стану.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.07.2023 року №15543 призначено вирішення питання, щодо притягнення або не притягнення до дисциплінарної відповідальності молодшого сержанта ОСОБА_1 , за порушення вимог ст. ст. 11, 12, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відкласти до його повернення на військову службу військової частини НОМЕР_1 . Помічнику командира частини з фінансово- економічної роботи - начальнику фінансово- економічної служби визначено згідно пункту 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260, старшому водію 4 мотопіхотної роти 2 мотопіхотного батальйону у військової частини НОМЕР_1 молодшому сержанту ОСОБА_1 призупинити виплату грошового забезпечення з 25.03.2023 року, а також не виплачувати йому премію за відповідні місяці самовільного залишення частини у повному обсязі, не виплачувати додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року за відповідні місяці самовільного залишення частини у повному обсязі. Заступнику командира частини з морально- психологічного забезпечення-начальнику відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 визначено направити копію матеріалів цього службового розслідування до органів досудового розслідування для прийняття правового рішення, щодо порушення кримінального провадження, за фактами, виявленні в ході проведення службового розслідування протягом 10 діб з дати підписання наказу командира частини про затвердження його результатів.

Відповідно до пп.14 п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі по тексту Положення № 1153/2008) зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі якщо військовослужбовці відсутні понад десять діб, - до повернення військовослужбовців у військову частину (у разі неприйняття іншого рішення про дальше проходження ними військової служби) або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошення померлими, або до дня набрання законної сили вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2023 №212 відповідно до підпункту 14 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (якщо військовослужбовці відсутні понад десять діб, - до повернення військовослужбовців у військову частину або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошення померлими, або до дня набрання законної сили вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі), нижчепойменованих осіб солдатського та сержантського складу, які виведені в розпорядження наказом командира НОМЕР_5 окремої механізованої бригади від 03 квітня 2023 року № 93-рс, увільнено від займаних посад та зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , утримуючи у списках особового складу військової частини, з 03 квітня 2023 року: молодшого сержанта за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , старшого водія 4 мотопіхотної роти 2 мотопіхотного батальйону, у зв`язку з самовільним залишенням частини.

Відповідно до п.144-1 Положення № 1153/2008 для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон, військова служба призупиняється відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Військова служба для такого військовослужбовця призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Згідно з п.144-2 Положення № 1153/2008 військовослужбовці, військову службу яким призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України.

Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2023 №625 увільнено від займаних посад та призупинено військову службу, дію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, зокрема молодшого сержанта за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , колишнього старшого водія 4 мотопіхотної роти 2 мотопіхотного батальйону, який 25 березня 2023 року самовільно залишив військову частину згідно ЄРДР від 18 серпня 2023 року № 0000277 - з 18 серпня 2023 року.

За таких обставин, командир Військової частини НОМЕР_1 у спірних правовідносинах діяв у межах повноважень.

Щодо посилань позивача на те, що під час проведення службового розслідування не було залучено безпосереднього начальника, суд зазначає наступне.

Так, згідно п.12 розділу ІІІ Порядку №608 розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

В ході проведення службового розслідування командиром роти 2 мпб 4 мпб Військової частини НОМЕР_1 було надано службову характеристику старшому водію 4 мотопіхотної роти 2 мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Отже, безпосередній начальник позивача приймав участь у службовому розслідуванні.

Таким чином, вищевказані посилання позивача є необґрунтованими.

Щодо посилань позивача на те, що під час службового розслідування не було встановлено всіх обставин, які сприяли тому, що позивач покинув місце розташування військової частини, суд зазначає наступне.

Так, позивач посилався на те, що ним під час проведення службового розслідування направлялись до Військової частини НОМЕР_1 рапорти від 29.03.2023 та від 21.04.2023 з поясненнями.

При цьому, позивач не заперечував того, що він покинув місце розташування військової частини.

Суд зазначає, що викладені в рапортах позивача обставини не спростовують того, що під час проведення службового розслідування встановлено самовільне залишення позивачем місця несення служби.

Таким чином, вищевказані посилання позивача є необґрунтованими.

Щодо посилань позивача на те, що службове розслідування ґрунтується на доказах, достовірність яких неможливо встановити.

Так, в позові зазначено, що пояснення відібрані під час службового розслідування не відповідають жодним стандартам доказування.

У вищевказаних поясненнях зазначено про те, що позивач самовільно залишив місце розташування 4 мотопіхотної роти 2 мотопіхотного батальйону Військової частини НОМЕР_1 .

При цьому, позивач не заперечував того, що він покинув місце розташування військової частини.

Таким чином, вищевказані посилання позивача є необґрунтованими.

Щодо посилань позивача на те, що службове розслідування проведено із порушенням встановлених строків, суд зазначає наступне.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №6663 від 27.03.2023 за фактом самовільного залишення військової частини 25.03.2023 року молодшим сержантом ОСОБА_1 призначено службове розслідування.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.07.2023 року №15543 призначено вирішення питання, щодо притягнення або не притягнення до дисциплінарної відповідальності молодшого сержанта ОСОБА_1 , за порушення вимог ст. ст. 11, 12, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відкласти до його повернення на військову службу військової частини НОМЕР_1 .

Так, під час проведення службового розслідування встановлено самовільне залишення позивачем місця несення служби.

При цьому, позивач не заперечував того, що він покинув місце розташування військової частини.

Отже, вищевказані посилання позивача не можуть свідчити про відсутність тієї обставини, що він самовільно залишив військову частину, а тому такі посилання не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваних у даній справі рішень.

Щодо посилань позивача на те, що наказ про призначення службового розслідування та наказ про затвердження результатів службового розслідування було прийнято не уповноваженою особою, суд зазначає наступне.

Так, оскаржувані у даній справі накази було винесено командиром Військової частини НОМЕР_1 № АДРЕСА_4 .

Відповідно до наказу Військової частини НОМЕР_1 №6 від 05.01.2023 року полковник ОСОБА_2 , призначений наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 29 жовтня 2022 року № 982 на посаду командира військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, вищевказані посилання позивача є необґрунтованими.

За таких обставин, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у вищевказаній частині.

Щодо інших посилань сторін, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправними та скасування наказів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.