Справа № 120/16278/23
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про перегляд

судового рішення за нововиявленими обставинами

м. Вінниця

18 червня 2024 р. Справа № 120/16278/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян Марини Бондівни, розглянувши у письмовому провадженні заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправними та скасування рішень.

Рішенням суду від 24.01.2024, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2024, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області №35 від 29.09.2023 «Про припинення права користування». Визнано протиправним та скасовано рішення Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області №36 від 29.09.2023 «Про розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок».

21.05.2024 до суду надійшла заява Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду за нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що ключовим аспектом для прийняття рішення суду у даній справі було наявність на земельній ділянці з кадастровим номером :02:009:1256, площею 4,6164 га, нежитлових приміщень загальною площею 922,2 кв.м, а саме: свинарника №4 «А», прибудови - «а, а1, а2, а3, а4, а5», силосної ями «№1», колодязя для стоків «№2, №3, №4», які знаходяться за адресою АДРЕСА_1

Так вказує, що позивачем на момент звернення до суду із позовом у даній справі було відчужено у спільну часткову власність третіх осіб більшу частину нерухомого майна, яка належить до цілісного майнового комплексу, попри те, що договір оренди земельної ділянки від 23.10.2010 укладався із позивачем з метою забезпечення використання всього господарського двору, а не його частини. Про ці обставини позивачем повідомлено не було, хоча вони входили в предмет доказування та на них фактично ґрунтувалися позовні вимоги.

Отже, на думку заявника, існують підстави для перегляду судового рішення у цій адміністративній справі на підставі ст. 361 КАС України.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 27.05.2024 відкрито провадження у справі про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Судове засідання було призначено на 18.06.2024 року о 11:00.

30.05.2024 від представника позивача надійшли письмові заперечення на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій останній проти задоволення заяви заперечував посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернувся до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, з клопотанням про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,4000 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . До клопотання були долучені всі документи, передбачені частиною 6 ст. 118 Земельного кодексу України, а саме: графічні матеріали з зазначенням місця розташування земельної ділянки, паспортні дані заявника, копія Витягу із державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (оскільки на бажаній земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомості, які належать позивачу, а саме: свинарник №4- «А», прибудови -«а, а1, а2, а3, а4 а5», силосна яма - «№1», колодязі для стоків - №2, №3, №4», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та нотаріально засвідчена копія заяви про надання згоди землекористувачем на вилучення частини земельної ділянки від 28.08.2023 року.

Тобто на інші об`єкти нерухомого майна ніж ті, про які 18.04.2024 року дізнався відповідач.

Представники сторін у судове засідання, призначене на 18.06.2024 не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Разом із тим, 18.06.2024 представник позивача подав клопотання в якому просив здійснювати розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без його участі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, заслухавши пояснення відповідача та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 361 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно частиною 2 статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

При цьому, нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: 1) існування цих обставин на час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; 2) на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; 3) істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Разом з тим, не відноситься до підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами відповідно до ч. 4 ст.361 КАС України:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, процедура скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, проте він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Слід зауважити, що частиною 6 статті 361 КАС України встановлено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Отже, необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на момент вирішення справи, по-друге, те, що ці обставини не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одному учаснику судового процесу, є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

В даному випадку, суд вказує, що обставини, котрі заявник вважає нововиявленими, в силу частини 4 статті 361 КАС України, не є такими, а відтак не можуть бути підставою для перегляду рішення суду.

Як свідчать матеріали справи, відповідач у своїй заяві посилається на свої заперечення на позов, зокрема на обставині припинення права власності позивача на будівлі та споруди, розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :02:009:1256, що було зафіксовано постійною комісією Стрижавської селищної ради з питань охорони навколишнього природного середовища та регулювання земельних відносин у витягу з протоколу № 95 від 28.09.2023.

Проте вказує, що у своєму рішенні суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджували б припинення права власності позивача на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, відповідач повідомляє суд, що 24.04.2024 до Стрижавської селищної ради надійшли клопотання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства від 18.04.2024.

До цих клопотань заявниками було долучено копії договору купівлі-продажу від 28.10.2016, зареєстрованого в реєстрі за № 1020, відповідно до якого нежитлові приміщень загальною площею 638,8 кв.м, а саме: свинарника № 1 літ. «А» з прибудовою літ. «а», з прибудовою літ «а1», що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , були відчуженні ПП «Агрофірма Батьківщина» та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Тобто, заявник вважає, що оскільки позивачем на момент звернення до суду із позовом у даній справі було відчужено у спільну часткову власність третіх осіб більшу частину нерухомого майна, яка належить до цілісного майнового комплексу, то у даному випадку судом не були встановлені зазначені вище обставини, які є істотними для правильного вирішення спору.

Оцінюючи дані обставини в силу вимог статті 361 КАС України, суд зазначає, що станом на час звернення до суду з позовною заявою в даній справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вже були власниками об`єктів нерухомості, а саме нежитлових приміщень загальною площею 638,8 кв.м., а саме свинарника №1 літ «А» з прибудовою літ. «а», з прибудовою літ. «а1» що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , на які посилається відповідач у своїй заяві.

Проте, як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 звернувся до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, з клопотанням про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 1,4000 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . До клопотання були долучені всі документи, передбачені частиною 6 ст. 118 Земельного кодексу України, в тому числі копія Витягу із державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, відповідно Витягу із державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, на бажаній позивачу земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомості, які належать позивачу, а саме: свинарник №4- «А», прибудови -«а, а1, а2, а3, а4 а5», силосна яма - «№1», колодязі для стоків - №2, №3, №4», загальною площею 922,2 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто встановлено право власності ОСОБА_1 на інші об`єкти нерухомого майна ніж ті, про які 24.04.2024 року дізнався відповідач.

Проаналізувавши наведене, суд зазначає, що обставина, на яку посилається заявник, не може вважатись нововиявленою, а відтак, не може слугувати підставою для перегляду судового рішення у даній справі за нововиявленими обставинами.

Натомість нових обставин, які існували але не були відомі суду при прийнятті рішення та які могли мати вплив на правильність та обґрунтованість судового рішення встановлено не було, що вказує на відсутність підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Правєдная проти росії" від 18.11.2004 року зазначає, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин.

Враховуючи викладене, вказані заявником обставини, не змінюють правового регулювання спірних відносин, не доводять факту допущення судом помилки при розгляді спору та не спростовують висновків суду зазначених у рішенні суду від 24.01.2024.

Суд вважає, що заявник не довів існування нововиявлених обставин, які могли б стати підставою для скасування рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.01.2024 у справі №120/16278/23.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 368 КАС України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими та залишити відповідне судове рішення в силі.

Положеннями частин 1, 2 статті 369 КАС України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

З огляду на викладене суд зазначає, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, наведені в ній обставини не є нововиявленими в розумінні положень статті 361 КАС України, а тому підстави для скасування рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.01.2024 у справі №120/16278/23 у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 368 КАС України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24.01.2024 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна