Справа № 638/1723/16-а
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 червня 2024 року

м. Київ

справа №638/1723/16-а

адміністративне провадження №К/9901/18993/20

Верховний Суд у складі судді - доповідача Касаційного адміністративного суду Чиркіна С.М., провівши підготовчі дії до касаційного розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними пункту 8,9 переліку додатку до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 24 квітня 2013 року № 258,

В С Т А Н О В И В :

27 січня 2016 року ОСОБА_1 (далі також позивач або ОСОБА_1 ) звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Виконавчого комітету Харківської міської ради (далі також ВК Харківської МР), в якому, з урахуванням уточнених вимог просив :

визнати незаконними пункти 8, 9 переліку додатку до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 24 квітня 2013 року № 258 про внесення нежитлових будівель літер «А-1» по АДРЕСА_1 з логотипами «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2» та «ІНФОРМАЦІЯ_3» на знос з формулюванням «самовільне розміщення»;

визнати незаконним рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 24 квітня 2013 року № 258 в частині про знос капітальних будівель літ. «А-1» по АДРЕСА_1 ;

зобов`язати виконавчий комітет Харківської міської ради виключити пункти 8,9 з переліку додатку до рішення від 24 квітня 2013 року № 258; поновити порушені конституційні гарантії недоторканості та непорушності нерухомого майна, законно зареєстрованого на праві власності АДРЕСА_1, літ. «А-1».

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 22 січня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Харківської міської ради задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1 строк на звернення за його адміністративним позовом до суду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання недійсним пункту 8,9 переліку додатку до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 24 квітня 2013 року № 258 залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2020 року апеляційну скаргу Виконавчого комітету Харківської міської ради залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 січня 2020 року у справі № 638/1723/16-а скасовано в частині відмови ОСОБА_1 у задоволені таких позовних вимог :

визнання незаконними пунктів 8,9 переліку додатку до рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 24 квітня 2013 року № 258 про внесення нежитлових будівель літер «А-1» по АДРЕСА_1 з логотипами «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_2» та «ІНФОРМАЦІЯ_3» на знос з формулюванням «самовільне розміщення»;

визнання незаконним рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 24 квітня 2013 року № 258 в частині про знос капітальних будівель літ. «А-1» по АДРЕСА_1;

зобов`язання Виконавчого комітету Харківської міської ради виключити підпункти 8,9 з переліку додатку до рішення від 24 квітня 2013 року № 258.

В цій частині ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено.

В іншій частині рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 січня 2020 року залишено без змін.

03 серпня 2020 року на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, надіслана 31 липня 2020 року, в якій скаржник просить скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 січня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2020 року і прийняти нове рішення, яким позов залишити без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 18 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження. Цією ж ухвалою витребувано справу з суду першої інстанції.

16 вересня 2020 року від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 січня 2020 року в частині поновлення ОСОБА_1 строку звернення до суду та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2020 року в частині ухвалення нового судового рішення, яким задоволені позовні вимоги, залишити без змін.

26 лютого 2014 року від позивача надійшли додаткові пояснення.

За змістом пунктів 2, 3, 5 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи, вирішує питання про можливість попереднього розгляду справи або письмового провадження за наявними у справі матеріалами у суді касаційної інстанції, вирішує інші питання, необхідні для касаційного розгляду справи.

Згідно з імперативними вимогами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Касаційний Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції.

Так, Європейський суд з прав людини визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі "Varela Assalino contre le Portugal" (пункт 28, № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права. Європейський суд вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Верховним Судом створено учасникам процесу у цій справі належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, в яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог КАС України.

Бажання сторін у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені ними в касаційній скарзі або у відзиву на касаційну скаргу, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги відсутність клопотань від усіх сторін про розгляд справи за їх участі, справа може бути розглянута в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Керуючись статтями 340, 345 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Підготовчі дії по справі закінчити.

Призначити розгляд цієї справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 19 червня 2024 року в приміщенні Касаційного адміністративного суду за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корпус 5.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С. М. Чиркін