Справа № 420/6338/23
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 червня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/6338/23

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі головуючого судді Лук`янчук О.В., суддів Бітова А. І., Ступакової І. Г., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СТІЛЛІ до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю СТІЛЛІ задоволено.

На зазначене рішення суду Одеська митниця подала апеляційну скаргу, яку ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2023 року було залишено без руху з підстав несплати судового збору та надано строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення вказаної ухвали.

Станом на 15.08.2023 року ухвала про залишення апеляційної скарги без руху виконана не була, судовий збір у визначеному законом розмірі не сплачено, тому ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2023 року апеляційну скаргу повернуто апелянту.

13.05.2024 року Одеською митницею вдруге подано апеляційну скаргу.

При цьому, до апеляційної скарги долучено докази сплати судового збору та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого скаржник зазначає, що Одеська митниця є бюджетною установою, при цьому, в умовах воєнного стану, її фінансування є обмеженим. Відповідно до довідки про використання коштів за КЕКВ 2800 Інші поточні видатки потреба в коштах з березня 2023 року по вересень 2023 року значно перевищувала фінансування, яке надходило до Одеської митниці. Окрім того, первісне звернення з апеляційною скаргою відбулось 12.07.2023 року, тобто в межах процесуального строку.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.05.2024 року апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби - залишено без руху. Надано апелянту строк для усунення недоліків поданої апеляційної 10 днів з дня вручення даної ухвали. Роз`яснено апелянту, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст. 299 КАС судом буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

На виконання вимог ухвали суду апелянтом надано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій вказано про відсутність коштів на рахунках для проведення оплати судового збору, на підтвердження чого надано довідку використання коштів за КЕКВ 2800 Інші поточні видатки з березня по вересень 2023 року. Також посилається на значну навантаженість на особовий склад Одеської митниці та систематичне оголошення повітряних тривог.

Надаючи оцінку доводам апелянта зазначеним у заяві, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно вимог ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на відсутність бюджетних асигнувань та після їх надходження ним було сплачено судовий збір і, відповідно, подано апеляційну скаргу.

Колегія суддів зазначає, що вказаним обставинам вже надавалась оцінка в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху та ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду вказані підстави були визнані неповажними.

У контексті доводів відповідача щодо неможливості своєчасного звернення з апеляційною скаргою у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування суд зазначає таке.

Так, колегія суддів вказує, що процесуальним правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції апелянт скористався вперше 12.07.2023 року.

Вдруге Одеська митниця звернулась до суду з апеляційною скаргою 13.05.2024 року.

Колегія суддів зазначає, що з дати повернення апеляційної скарги Одеської митниці на рішення суду першої інстанції у даній справі, а саме з 15.08.2023 року до дати подання вдруге апеляційної скарги, а саме 13.05.2024 року, пройшло більше восьми місяців, що не можна вважати розумним строком на подання апеляційної скарги.

Стаття 44 КАС України передбачає обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії. При цьому, особливості організації роботи в установі жодним чином не впливає на неухильність виконання своїх процесуальних обов`язків з урахуванням часу, необхідного для вирішення внутрішніх організаційних питань, пов`язаних з процедурою узгодження і проведення платежів (здійсненням видатків бюджету).

Це стосується і суб`єктів владних повноважень, які фінансуються з Державного бюджету України, зокрема, в частині видатків на оплату судового збору, тому держава повинна створити належні фінансові можливості і заздалегідь передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ, а особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Отже, відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 09.11.2023 року у справі №560/11237/22, у постановах від 01 серпня 2019 року у справі №1440/1822/18, від 22 липня 2021 року у справі №640/13056/19, від 30 листопада 2021 року у справі № 560/6797/20, від 14 квітня 2022 року у справі № 420/3670/20, від 05 квітня 2023 року у справі № 300/8677/21.

Стосовно посилань апелянта на велику завантаженість юридичного управління, то суд зазначає, що апелянт може самостійно впливати на спроможність дотримання процесуальних строків, шляхом прийняття організаційно-управлінських рішень, що виключає можливість визначення відповідних обставин як непереборних та поновлення строку на апеляційне оскарження. Крім того, запровадження внутрішніх процедур є цілком суб`єктивною обставиною, яка повністю залежить від волі відповідача та не є підставою для поновлення строку.

Суд погоджується з доводами апелянта, що повітряні тревоги ускладнюють роботу державного органу, втім посилання відповідача на цю обставину не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги, оскільки довготривалі повітряні тривоги не мають постійного та довготривалого характеру.

Суд враховує, що дійсно у позивача могли бути об`єктивні підстави несвоєчасної реалізації права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, проте, неналежна організація процесу з оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатися отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі, і щодо вчасного подання апеляційної скарги.

Аналогічний висновок Верховного Суду міститься у постановах від 26 січня 2022 року у справі №380/22655/21, від 06 грудня 2022 року у справі №160/195/22.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, наведені скаржником обставини, якими обґрунтовано поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції не пов`язані з об`єктивними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду, а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо неповажності наведених скаржником причин та відсутності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Згідно з п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КАС України питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для задоволення заяви про поновлення процесуального строку для подання апеляційної скарги.

Разом з тим, заявником до суду апеляційної інстанції надано документ про сплату судового збору.

Щодо сплаченого відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

За подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у даній справі Одеською митницею сплачено судовий збір в сумі 12445,81 грн. згідно платіжної інструкції №2404 від 29.11.2023 р.

За змістом п.3 ч.1 статті 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Враховуючи зазначене, з огляду на приписи викладених правових норм, сплачена відповідачем сума судового збору підлягає поверненню.

Керуючись п.4 ч. 1 ст.299 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Визнати неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження та у задоволенні заяви Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України відмовити.

Повернути Одеській митниці сплачений судовий збір в сумі 12445,81 грн. (дванадцять тисяч чотириста сорок п`ять грн. 81 коп.) згідно платіжної інструкції №2404 від 29.11.2023 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції відповідно до чинного законодавства.

Суддя-доповідач О.В. Лук`янчук
Судді А.І. Бітов І.Г. Ступакова