Справа № 260/1843/23
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/1843/23 пров. № А/857/22656/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року (головуючий суддя: Рейті С.І., місце ухвалення - м. Ужгород) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ), 23.03.2023 року звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22.09.2022 О/р № НОМЕР_1;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області № НОМЕР_1 від 04.10.2022 про відмову ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку/переведення на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до стажу державної служби період з 04.07.2001 по 12.11.2015, тривалістю 14 років 04 місяці 9 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити і здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 з 15.09.2022 пенсію державного службовця за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці від 14.09.2022 № 388, з встановленими законодавством відповідними доплатами та надбавками.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 15.12.2015 ОСОБА_1 була призначена пенсія по інвалідності. Зазначає, що, в 15.09.2022 звернулась до ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявою про перерахунок - переведення її з пенсії по інвалідності на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ. Однак, заява позивачки була розглянута ГУ ПФУ в м. Києві та у зв`язку з тим, що до заяви не були додані всі необхідні для її розгляду документи, зокрема, довідка про складові заробітної плати, у переведені на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ відмовлено.

Позивачка, 04.10.2022 повторно подала до ГУ ПФУ в Закарпатській області заяву про перерахунок пенсії - перехід на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу», до якої додала довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця. В жовтні 2022 року структурним підрозділом ГУ ПФУ в Закарпатській області позивачці було рішення № НОМЕР_1 від 04 жовтня 2022 року відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки періоди роботи позивачки з 04.07.2001 по 12.11.2015 (14 років 4 місяці 09 днів) в органах місцевого самоврядування, не можуть бути зараховані до стажу державної служби.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22.09.2022 О/р № НОМЕР_1.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 04.10.2022 № НОМЕР_1.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.09.2022 про переведення її з пенсії по інвалідності на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, з урахуванням висновків суду.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області та оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликається на те, що робота в органах місцевого самоврядування не є стажем роботи на посадах державного службовця, в розумінні Закону України Закону України «Про державну службу», що надає право на призначення пенсії за цим законом.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що з 15.12.2015 ОСОБА_1 була призначена пенсія по інвалідності.

ОСОБА_1 15.09.2022 звернулась до ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявою про перерахунок - переведення її з пенсії по інвалідності на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ.

Заява позивачки була розглянута ГУ ПФУ в м. Києві та у зв`язку з тим, що до заяви не були додані всі необхідні для її розгляду документи, зокрема довідка про складові заробітної плати, передбачена постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві рішенням від 22.09.2022 О/р № НОМЕР_1, позивачці було відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Позивачка, 04.10.2022 повторно подала до ГУ ПФУ в Закарпатській області заяву про перерахунок пенсії - перехід на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» до якої додала довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

В жовтні 2022 року структурним підрозділом ГУ ПФУ в Закарпатській області позивачці було надано рішення № НОМЕР_1 від 04 жовтня 2022 року про відмову в перерахунку пенсії.

Відповідно до зазначеного рішення ОСОБА_1 було відмовлено в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», згідно поданої заяви від 04.10.2022, за відсутності необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України - 20 років. Зокрема, органами Пенсійного фонду України зараховано позивачці до стажу державної служби періоди роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 16.09.1988 по 04.07.2001 (12 років 09 місяців 19 днів) та не зараховано до стажу державної служби періоди роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 12.11.2015 (14 років 4 місяці 09 днів). Такий висновок в оскаржуваному рішенні мотивований тим, що з 04.07.2001 набрав чинності Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-111, згідно з яким керівні працівники і спеціалісти місцевих рад набули статусу посадових осіб органів місцевого самоврядування. Посади в органах місцевого самоврядування віднесені до відповідних категорій посад статтею 14 Закону № 2493-ІІІ. Посадові особи місцевого самоврядування не є державними службовцями, а відтак, відповідач дійшов висновку, що періоди роботи на посадах службовців в органах місцевого самоврядування можуть бути зараховані до стажу державної служби по 04.07.2001.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що періоди роботи позивачки в органах місцевого самоврядування підлягають зарахуванню до стажу державної служби, а доводи відповідача про те, що стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця, є безпідставними.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016 (далі Закон № 889-VІІІ), визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами, Закон України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993, далі Закон № 3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закон № 3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців

Пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Проаналізувавши вищенаведені норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічні правові висновки щодо застосування зазначених норм права було викладено у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 500/5183/17, від 11.04.2023 у справі № 1.380.2019.003855.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що підставою для відмови позивачці у призначенні пенсії державного службовця у рішенні від 22.09.2022 № О/р НОМЕР_1, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зазначило не подання довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає протиправними такі підстави для відмови у призначенні пенсії державного службовця, з огляду на таке.

Так, порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2005 № 21-1.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1, при прийманні документів працівник сервісного центру, крім іншого, повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру. Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Проаналізувавши наведену норму, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що встановивши, що до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, зобов`язаний письмово повідомити заявника про те, які документи необхідно подати додатково, встановити строк подання таких документів, та видати особі відповідну розписку.

Однак, судом апеляційної інстанції встановлено, що при первинному прийомі документів у позивачки для призначення пенсії за віком, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, всупереч пункту 4.2 Порядку № 22-1, не вказало позивачці про недоліки поданої заяви та не надало строку для їх усунення.

Натомість, прийняло рішення від 22.09.2022 О/р № НОМЕР_1 про відмову у переведенні на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу», що у свою чергу свідчить про протиправність цього рішення.

Щодо визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 04.10.2022 № НОМЕР_1, то суд апеляційної інстанції зазначає, що підставою для його прийняття було недостатність у позивачки стажу державної служби, у зв`язку з тим, що періоди роботи позивачки з 04.07.2001 по 12.11.2015 (14 років 4 місяці 09 днів) в органах місцевого самоврядування, не можуть бути зараховані до стажу державної служби.

Однак, такі покликання відповідача суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, з огляду на таке.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону№ 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством

Для призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону № 3723-ХІІ стаж державної служби обраховується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 «Про порядок обчислення стажу державної служби» (діяв до набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889)

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно із пунктом 4 цього Порядку, до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Аналіз наведених вище правових норм надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», зараховується до стажу державної служби.

Аналогічні висновки щодо застосування наведених правових норм викладено у постановах Верховного Суду від 10 лютого 2021 року справа № 825/1453/18, від 11 квітня 2023 року справа № 1.380.2019.003855, від 09 травня 2023 року справа № 560/928/20.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки періоди роботи позивачки в органах місцевого самоврядування зараховуються до стажу державної служби для призначення пенсії за віком згідно із пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, а тому оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 04.10.2022 № НОМЕР_1 підлягає скасуванню.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов необхідно задовольнити частково, оскільки у позивачки наявний достатній стаж державної служби (понад 20 років), разом з тим, з метою належного та ефективного захисту прав позивача щодо призначення/переведення з одного виду пенсії на інший з моменту відповідного звернення до органу пенсійного фонду із такою заявою, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву позивачки від 15.09.2022 про переведення її з пенсії по інвалідності на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, з урахуванням висновків суду.

Щодо покликання апелянта в апеляційній скарзі, що довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 14.09.2022 № 388 не може бути використана для обчислення пенсії позивачки, то суд апеляційної інстанції не бере такі до уваги, оскільки такі мотиви відповідачем не були підставою для прийняття оскаржуваного рішення від 22.09.2022 О/р № НОМЕР_1, а тому не підлягають дослідженню при розгляді цієї справи.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в м, Києві не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року у справі № 260/1843/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
В. В. Ніколін