Справа № 320/15284/23
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2024-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Оксененка О.М., Шведа Е.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дейвест» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Дейвест» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у м. Києві від 03.03.2023 № 112-рл «Про анулювання ліцензій» ТОВ «Дейвест» на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі з реєстраційним номером 00347 зі строком дії з 01.07.2019 до 01.07.2024;

- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві видалити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформацію щодо анулювання ліцензії ТОВ «Дейвест» «на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі» з реєстраційним номером 00347 зі строком дії з 01.07.2019 до 01.07.2024 та поновити інформацію (внести відомості) до Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним про Ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі реєстраційний номер 00347 зі строком дії з 01.07.2019 до 01.07.2024, видану ТОВ «Дейвест».

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано розпорядження Головного управління ДПС у м. Києві від 03.03.2023 № 112-рл «Про анулювання ліцензій» ТОВ «Дейвест» на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі з реєстраційним номером 00347 зі строком дії з 01.07.2019 до 01.07.2024; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Державної податкової служби у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що для здійснення господарської діяльності ТОВ «Дейвест» 01.07.2019 отримано ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі з реєстраційним номером 00347 терміном дії до 01.07.2024.

Головним управління ДПС у м. Києві 03.03.2023 видано розпорядження № 112-рл «Про анулювання ліцензій» ТОВ «Дейвест» на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі з реєстраційним номером 00347.

Відповідно до витягу з розпорядження ГУ ДПС у м. Києві від 03.03.2023, підставою для анулювання ліцензії стало встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії, як передбачено ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

ТОВ «Дейвест» вважає, що така підстава для анулювання ліцензії не відповідає дійсності, оскільки ТОВ «Дейвест» фактично знаходиться за адресою, яка вказана в ліцензії, і яка є місцезнаходженням підприємства, а тому, зважаючи на те, що ТОВ «Дейвест» перебуває за адресою місцезнаходження, то посилання ГУ ДПС у м. Києві в оскаржуваному розпорядженні на встановлення факту відсутності ТОВ «Дейвест» за місцем здійснення діяльності ґрунтуються на припущеннях та не містить доказової бази, що і зумовило позивача на звернення до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, розпорядження Головного управління ДПС у м. Києві від 03.03.2023 № 112-рл «Про анулювання ліцензій» ТОВ «Дейвест» на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі з реєстраційним номером 00347 зі строком дії з 01.07.2019 до 01.07.2024 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що на виконання наказу ГУ ДПС у місті Києві від 31.01.2023 № 399-п «Про проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання» та відповідно до направлень на фактичну перевірку від 17.02.2023 № 2304/26-15-09-02 та № 2305/26-15-09-02, посадовими особами ГУ ДПС у місті Києві здійснено виїзд за податковою адресою ТОВ «Дейвест»: м. Київ, Шевченківський район, вулиця Жилянська, 106-Б та встановлено факт відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі (реєстраційний номер 00347, термін дії з 01.07.2019 до 01.07.2024), про що складено акт від 22.02.2023 № 740/Ж6/26-15-09-02 про неможливість проведення фактичної перевірки. ГУ ДПС у м. Києві організовано заходи щодо проведення фактичної перевірки позивача з питань дотримання вимог чинного законодавства, яке регулює придбання, зберігання та реалізацію пального, в результаті чого, встановлено, що за адресою: м. Київ, Шевченківський район, вулиця Жилянська, 106-Б відсутні суб`єкти господарювання за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії на право оптової торгівлі пальним та відсутні об`єкти, через які ТОВ «Дейвест» провадиться відповідна діяльність (споруди та/або обладнання, та/або ємності що використовуються для зберігання пального). Як наслідок, з метою забезпечення належного виконання вимог статті 15 Закону № 481/95-ВР, ГУ ДПС у м. Києві прийнято рішення у вигляді розпорядження «Про анулювання ліцензій» ТОВ «Дейвест» на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі з реєстраційним номером 00347, про що засобами електронного зв`язку було повідомлено позивача у встановлений чинним законодавством України термін.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п.13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Отже, оскільки апелянт у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволення позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481 від 19 грудня 1995 року (далі по тексту - Закон України № 481)(в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з приписами ст. 15 Закону України № 481 суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.

Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі, зокрема, встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії.

Орган ліцензування на наступний робочий день після прийняття розпорядження про анулювання ліцензії:

- вносить інформацію щодо розпорядження про анулювання ліцензії до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та/або Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, а також оприлюднює його на своєму офіційному вебсайті;

- направляє суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про анулювання ліцензії в порядку, встановленому статтею 42 Податкового кодексу України.

Розпорядження про анулювання ліцензії, прийняті органом ліцензування, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з ч. 53 ст. 15 Закону України №481 ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку.

У разі зміни відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) ліцензії (за винятком змін, пов`язаних з реорганізацією суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) та/або зміною типу акціонерного товариства), суб`єкт господарювання зобов`язаний у місячний термін з дня внесення таких змін звернутися до органу, який видав ліцензію, з відповідною заявою.

Тобто, підставою для анулювання ліцензії може бути встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії.

Відповідно, при вирішенні даного спору визначальним є факт відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцезнаходженням, який і слугував підставою для винесення оскаржуваного розпорядження № 158 від 21.02.2022.

Відповідно до п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України), фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Статтею 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно із п. 81.2 ст. 81 ПК України, у разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання наказу ГУ ДПС у місті Києві від 31.01.2023 № 399-п «Про проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання» та відповідно до направлень на фактичну перевірку від 17.02.2023 № 2304/26-15-09-02 та № 2305/26-15-09-02, посадовими особами ГУ ДПС у місті Києві здійснено виїзд за податковою адресою ТОВ «Дейвест»: м. Київ, Шевченківський район, вулиця Жилянська, 106-Б та встановлено факт відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі (реєстраційний номер 00347, термін дії з 01.07.2019 до 01.07.2024) про що складено акт від 22.02.2023 № 740/Ж6/26-15-09-02 про неможливість проведення фактичної перевірки.

ГУ ДПС у м. Києві організовано заходи щодо проведення фактичної перевірки позивача з питань дотримання вимог чинного законодавства, яке регулює придбання, зберігання та реалізацію пального, в результаті чого, встановлено, що за адресою; м. Київ, Шевченківський район, вулиця Жилянська, 106-Б відсутні суб`єкти господарювання за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії на право оптової торгівлі пальним та відсутні об`єкти, через які ТОВ «Дейвест» провадиться відповідна діяльність (споруди та/або обладнання, та/або ємності що використовутоться для зберігання пального).

Будь які інші належні докази, які б підтверджували факт відсутності ТОВ «Дейвест» за зазначеною адресою, відповідачем до акту не додано.

Також, в ході розгляду справи, відповідачем не долучено до матеріалів справи витяг з ЄРДПОУ щодо внесення змін щодо місцезнаходження юридичної особи.

Таким чином, єдиною підставою для прийняття оскаржуваного розпорядження, яким анульовано ліцензію позивача на пальне, став акт від 22.02.2023 № 740/Ж6/26-15-09-02 про неможливість проведення фактичної перевірки.

Наказом ДПС України від 04.09.2020 № 470 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків» затверджено Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів Державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків (далі - Методичні рекомендації) розроблено відповідно до вимог ПК України та рекомендовано для застосування посадовими особами органів ДПС (з урахуванням визначених статтею 19-1 Кодексу функцій) при організації, проведенні та реалізації матеріалів документальних перевірок платників податків з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, а також фактичних перевірок щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, дотримання роботодавцем законодавства стосовно укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 1.4.5 вищевказаного Положення визначено організацію роботи у разі неможливості проведення перевірки, у зв`язку з відсутністю платника податків за місцезнаходженням.

Так, у разі коли при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення (у тому числі у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за місцезнаходженням) посадовими (службовими) особами територіального органу ДПС, невідкладно складається у двох примірниках у довільній формі та підписується акт про неможливість проведення перевірки, що засвідчує цей факт.

У такому акті рекомендується зазначати інформацію про дату встановлення факту та причини неможливості проведення перевірки (у тому числі у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за місцезнаходженням, у зв`язку з отриманням інформації оператора поштового зв`язку щодо неможливості вручення платнику податків або повернення без вручення письмового запиту територіальному органу ДПС про надання пояснень та їх документальних підтверджень, надісланого такому платнику податків з метою організації перевірки тощо), адресу місцезнаходження платника податків, за якою встановлено відсутність платника, інформацію про підстави для проведення перевірки (реквізити наказу, направлень тощо - зазначаються у випадку, якщо факт неможливості проведення перевірки встановлено після їх оформлення) та інші фактичні обставини, що засвідчують такі факти. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені у такому акті.

Зазначений акт не пізніше наступного робочого дня після його складання реєструється у електронному Спеціальному журналі реєстрації актів.

У такому ж порядку реєструються інші передбачені Методичними рекомендаціями акти (крім актів (довідок) перевірок).

Датою акта є дата реєстрації акта в електронному Спеціальному журналі реєстрації актів у територіальному органі ДПС структурним підрозділом, який склав такий акт (довідку).

При складанні акта йому присвоюється номер, який містить, зокрема, але не виключно, порядковий номер з єдиного електронного Спеціального журналу реєстрації актів у межах територіального органу ДПС, який склав акт, та комплексний індекс підрозділу, який склав акт (довідку).

Другий примірник акта про неможливість проведення перевірки разом з копіями матеріалів надсилається територіальним органом ДПС платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

При цьому, підрозділ територіального органу ДПС, який здійснює (очолює) перевірку та встановив неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за місцезнаходженням, протягом 2 робочих днів з дня, наступного за днем складання цього акта, доповідною запискою повідомляє про це керівника (його заступника або уповноважену особу) територіального органу ДПС та готує запит на встановлення місцезнаходження платника податків.

До запиту додаються копія акта про неможливість проведення перевірки, у зв`язку з відсутністю платника податків за місцезнаходженням, копія наказу про проведення перевірки (у разі його складання) та інші документи (або їх копії), що підтверджують відсутність платника податків за місцезнаходженням.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) територіального органу ДПС, працівники якого здійснюють (очолюють) перевірку, реєструється та направляється у загальновстановленому порядку, визначеному відповідним нормативно-правовим актом до відповідного органу.

Згідно роз`яснень ДПС України (на офіційному сайті) підрозділ органу ДПС, який здійснює (очолює) перевірку та встановив неможливість проведення перевірки, у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за місцезнаходженням, протягом двох робочих днів з дня, наступного за днем складання цього акта, доповідною запискою повідомляє про це керівника (його заступника або уповноважену особу) органу ДПС та передає запит на встановлення місцезнаходження платника податків до оперативного підрозділу відповідного територіального органу ДПС за основним місцем обліку платника податків.

Оперативний підрозділ територіального органу ДПС не пізніше 10 календарних днів з дня отримання запиту в обов`язковому порядку письмово повідомляє ініціатора запиту про проведену роботу з наданням копій отриманих у ході його виконання матеріалів.

При необхідності вказаний термін може бути продовжений за рішенням керівника зазначеного оперативного підрозділу, але не більше ніж до 30 календарних днів з дня отримання запиту, про що цей підрозділ також письмово повідомляє ініціатора до закінчення 10-денного терміну.

При встановленні місцезнаходження платника податків оперативний підрозділ органу ДПС не пізніше наступного робочого дня письмово направляє ініціатору запиту інформацію про встановлене місцезнаходження. При необхідності працівниками оперативного підрозділу складається відповідна довідка.

Якщо внаслідок заходів, вжитих працівниками оперативного підрозділу, не встановлено місцезнаходження платника податків, такий підрозділ повідомляє про це структурний підрозділ органу ДПС, який ініціював проведення заходів на встановлення місцезнаходження платника податків, та передає керівнику (його заступнику або уповноваженій особі) відповідного органу ДПС службову записку та матеріали про проведену роботу.

Рішення про припинення заходів щодо встановлення місцезнаходження платника податків приймає керівник органу ДПС, працівники якого вживали такі заходи, на підставі службової записки начальника оперативного підрозділу за погодженням з підрозділом (або органом ДПС), що є ініціатором запиту.

Разом з тим, у даному випадку, податковим органом не здійснено передбачених чинним законодавством дій для встановлення місцезнаходження платника податків ТОВ «Дейвест», зокрема не повідомлено до оперативного підрозділу органу ДПС.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначення в акті від 22.02.2023 № 740/Ж6/26-15-09-02 інформації про відсутність платника податків за місцезнаходженням, не є належним доказом відсутності ТОВ «Дейвест» за місцезнаходженням: м. Київ, Шевченківський район, вулиця Жилянська, 106-Б, яке зазначено у Ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі № 00347 та жодним чином не може слугувати підставою для анулювання ліцензії на підставі правових положень Закону України №481.

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави колегії суддів для висновку, що ГУ ДПС у місті Києві, як суб`єктом владних повноважень, не доведено факту відсутності ТОВ «Дейвест» за місцезнаходженням господарювання та провадження діяльності, а тому у податкового органу були відсутні законні підстави для анулювання ліцензії позивача саме на цій підставі.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розпорядження Головного управління ДПС у м. Києві від 03.03.2023 № 112-рл «Про анулювання ліцензій» ТОВ «Дейвест» на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі з реєстраційним номером 00347 зі строком дії з 01.07.2019 до 01.07.2024, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

При цьому, доводи та аргументи апелянта зводяться до переоцінки доказів, не спростовують висновки суду першої інстанції і свідчать про незгоду заявника із правовою оцінкою суду щодо обставин справи, які суд встановив у процесі її розгляду.

Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Оксененко О.М.

Швед Е.Ю.