Справа № 932/2443/24
Суддя: Кудрявцева Т. О.
Дата ухвалення: 2024-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №932/2443/24
Провадження № 2-а/932/86/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції України, третя особа - інспектор патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Шевцова Ірина Вікторівна, про визнання дій протиправними, визнання незаконною і скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому він просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії БАВ №364949 від 08.03.2024, винесену інспектором патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Шевцовою І.В., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП; провадження в адміністративній справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, закрити; стягнути з Департаменту патрульної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 605,60 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору та 4 000,00 грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимог, позивач посилається на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії БАВ №364949 від 08.03.2024, винесеною інспектором патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 , його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, що полягало у перевищенні обмеження швидкості, встановленого у населеному пункті, у зв`язку з чим позивача піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу розміром 340,00 грн. З огляду на те, що позивач вважає оскаржувану постанову такою, що суперечить вимогам Закону, оскільки вона не містить посилання щодо ідентифікаційних даних приладу, яким було зафіксовано правопорушення, а також враховуючи порушення механізму притягнення особи до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідачем Департаментом патрульної поліції, 09.05.2024, надано відзив, доводи викладені в якому зводяться до незгоди з заявленими позовними вимогами. Так, останнім зазначено, що факт порушення позивачем ПДР, що призвело до накладення адміністративного стягнення підтверджено належними доказами, а інспектором патрульної поліції було дотримано механізм притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.

Позивачем 23.05.2024 надано суду додаткові пояснення, з додатковим обґрунтуванням доводів щодо незаконності оскаржуваної постанови.

Третьою особою - інспектором патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2 31.05.2024 надано письмові пояснення, які є аналогічними до змісту відзиву Департаменту патрульної поліції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2024 зазначена справа передана в провадження судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцевої Т.О.

Ухвалою судді Кудрявцевої Т.О. від 25.03.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з його не відповідністю приписам КАС України.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Кудрявцевої Т.О. від 05.04.2024, після усунення недоліків зазначених в ухвалі від 25.03.2024, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Розглянувши справу, дослідивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії БАВ №364949 від 08.03.2024, винесеною інспектором патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Шевцовою І.В., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, що полягало у перевищенні обмеження швидкості встановленого у населеному пункті, у зв`язку з чим піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу розміром 340,00 грн. У постанові також зазначено: транспортний засіб автомобіль державний номерний знак НОМЕР_1 ; місце скоєння адміністративного правопорушення м.Дніпро, вул.Запорізьке шосе, 11б; до постанови додаються TruCam.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 12.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, визначену технічною характеристикою даного транспортного засобу, перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або перевищувати максимальну швидкість, визначену технічною характеристикою даного транспортного засобу на якому встановлено розподільний знак відповідно до підпункту 30.3 цих правил.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху України визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 статті 122 КУпАП визначено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Тобто, з огляду на природу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП доказом його вчинення є вимірювання швидкості руху і вчинення діяння у населеному пункті.

Відповідно до підпункту 9 частини першої статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 40 вказаного закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже, дана стаття дозволяє інспектору патрульної поліції використовувати інформацію, отриману із відеотехніки, що закріплена за механізмом встановленим у вказаній статті з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Державна експертиза у сфері криптографічного захисту інформації підтверджує правильність реалізації у приладі TruCam алгоритму шифрування AES, який забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Чинним законодавством передбачено проходження сертифікації для приладів - лазерного вимірювача швидкості TruCam для введення його в експлуатацію.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на те, що оскаржувана постанова не містить ідентифікаційних даних вимірювального приладу, що позбавляє суд можливості ототожнити використаний під час фіксації дій, які мали місце 08.03.2024 засіб TruCam з сертифікаційними документами доданими відповідачем до відзиву, оскаржувана постанова підлягає скасуванню у зв`язку з відсутністю належних доказів щодо вчинення інкримінованого правопорушення, а провадження по справі - закриттю.

Також матеріали справи не містять доказів знаходження на балансі УПП в Дніпропетровській області ДПП НП України засобів TruCam.

Частиною 1 статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами 1 та 2 статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат досліджується:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на складність справи та обсяг дій вчинених адвокатом в її межах, враховучи надання належних доказів на підтвердження понесених витрат (копію договору про надання правової допомоги №05-02/24, копію акту приймання-передання наданих послуг від 14.03.2024, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю) та виходячи з критеріїв розумності, справедливості, співмірності, відшкодуванню на користь позивача підлягають понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

Також, оскільки оскаржувану постанову скасовано, а позивачем на підтвердження сплати судового збору надано належні докази, на його користь підлягає стягненню з відповідача судовий збір у сумі 605,60 грн.

Таким чином, з Департаменту патрульної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 гривень 00 коп. та судовий збір у розмірі 605 гривень 50 коп.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 8, 9, 73-77, 241-247, 286, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції України, третя особа - інспектор патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Шевцова Ірина Вікторівна, про визнання дій протиправними, визнання незаконною і скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії БАВ №364949 від 08.03.2024, винесену інспектором патрульної поліції 2-го взводу 2-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Шевцовою Іриною Вікторівною, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Провадження в адміністративній справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, - закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції України (, адреса: 03048, м.Київ, вул.Федора Ернста,3) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 коп.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції України (, адреса: 03048, м.Київ, вул.Федора Ернста,3) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 50 коп.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду згідно з вимогами ч. 4 ст. 286 КАС України протягом десяти днів із дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом десяти днів зо дня отримання ними його копії.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів із дня його проголошення, або десяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя Т.О. Кудрявцева