Справа № 947/35170/23
Суддя: Петренко В. С.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/109/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Торгонської В.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №7194958 від 19.06.2023 року.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 19.06.2023 року інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Трохіним В.В. була винесена постанова ЕАС №№7194958про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

У вказаній вище постанові зазначено, що 19.06.2023 року о 17.38 год. водій ОСОБА_1 по пр. Добровольського, 123 в м. Одесі, керуючи транспортним засобом Honda CBR 250R номерний знак НОМЕР_1 , перевозив пасажира без застібнутого мотошолома, будучі позбавлений прав керування транспортними засобами на 1 рік рішенням Суворовського районного суду м. Одеси, чим порушив п.2.1 а Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП.

Зазначає, що вказана вище постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки співробітником поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ним Правил дорожнього руху України.

Крім постанови по справі про адміністративне правопорушення, інших доказів, необхідних для вирішення справи про порушення Правил дорожнього руху України, працівником поліції зібрано не було, а сама постанова таких доказів не містить.

Так, оскаржувана постанова не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, вона не є беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого порушення.

Візуальне спостереження працівником патрульної поліції за дотриманням правил дорожнього руху може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Однак, на підтвердження порушення, не зібрано та не додано до постанови жодного доказу (відео-, фото запису події, даних щодо наявності свідків тощо).

Відповідно до автоматизованої системи документообігу адміністративну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10.11.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови залишено без руху. Повідомено ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: роз`яснити ОСОБА_1 , що він має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням причин такого пропуску протягом десяти днів з дня вручення ухвали.Роз`яснено позивачу, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови.Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.Розгляд клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду вирішено розглянути після отримання позиції відповідача щодо заявленого клопотання в судовому засіданні. Роз`яснено ОСОБА_1 його право на звернення до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача належним відповідачем.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13.12.2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду було відмовлено.Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови було залишено без розгляду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13.12.2023 року про залишення позову без розгляду скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судовому засіданні 11.06.2024 року позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №7194958 від 19.06.2023 року, зазначив, що він не знав про те, що він був позбавлений водійських прав, про наявність постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП він також не знав та не отримував таку постанову.

В судове засідання 11.06.2024 року представник відповідачів не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, проте 12.12.2023 року від представника відповідачів надійшов відзив, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, як безпідставних, зазначивши, що 19.06.2023 р. інспектором поліції був виявлений транспортний засіб Honda CBR 250R номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який перевозив пасажира без застібнутого мотошолома, у подальшому під час перевірки документів водія, було встановлено, що останній позбавлений права керування транспортними засобами, відповідно до постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 23.12.2022 року, після чого інспектор поліції правомірно виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, зміст якої не суперечить нормам законодавства, порушень при її винесенні не встановлено. Твердження позивача про відсутність будь-яких фото та відео доказів, вчиненого ним правопорушення, не відповідає дійсності. Складання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на місці його вчинення відбулося із повним дотриманням законодавства. Крім того, у задоволенні заяви позивача про поновлення строків на подання позовної заяви просив відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до постанови серії ЕАС № 7194958 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, водій ОСОБА_1 19.06.2023 р. о 17.38 год., по пр. Добровольського, 123 в м. Одесі, керуючи транспортним засобом Honda CBR 250R номерний знак НОМЕР_1 , перевозив пасажира без застібнутого мотошолома, будучи позбавленим прав керування транспортними засобами, чим порушив п.п.2.1 а ПДР України. Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" безпосередньо встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень п. 2.1 а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною 2 статтею 317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Отже, приписами ч. 2 статті 317-1 КУпАП чітко встановлено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом на певний строк після набрання законної сили відповідного рішення суду про позбавлення цього права.

Як встановлено, постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 23.12.2022 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та накладено у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Оскаржувана постанова серії ЕАС №7194958, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, була складена відносно ОСОБА_1 19.06.2023 року, тобто в межах річного терміну позбавлення його права керування транспортними засобами.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 зазначив, що він не знав про наявність постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, не отримував таку постанову, не знав про те, що він був позбавлений водійських прав.

Проте, вказане спростовується наявними в матеріалах справи постановою Одеського апеляційного суду від 18.01.2023 року, якою апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 було повернуто особі яка її подата та постановою Одеського апеляційного суду від 23.02.2023 року якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 23.12.2022 року було залишено без задоволення, а постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 23.12.2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишено без змін.

Із зазначеного вбачається, що позивач знав про винесену постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а також про те, що вказаною постановою він був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік, оскільки оскаржував постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 23.12.2022 року у Одеському апеляційному суді.

Згідно з ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Законом України "Про Національну поліцію" та "Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відео регістратори.

Встановлено, що доказом в справі згідно ст. 251 КУпАП, є відеозапис порушення з нагрудної камери поліцейського.

У судовому засіданні позивач вказував, що він не керував мотоциклом, а просто перебував біля нього.

З метою всебічного та об`єктивного дослідження обставин у справі судом переглянуто відеозапис подій, який знаходиться в матеріалах цієї адміністративної справи, записаний на dvd-диску на якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.4 КУпАП, з якого чітко вбачаться, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda CBR 250R номерний знак НОМЕР_1 .

Проте, судовим розглядом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, яким здійснено відеозаписи.

Приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 13.02.2020 по справі№524/9716/16-а, від 26.04.2018 по справі №202/2862/17, від 26.04.2018 по справі №200/5590/17, від 20.12.2019 по справі №191/1060/17, від 13.02.2020 по справі №524/9716/16-а.

Враховуючи вказане вище, суд не приймає вказаний відеозапис подій в якості належного доказу, проте з досліджених доказів у їх сукупності, а також з урахуванням суперечливих пояснень самого ОСОБА_1 в судовому засіданні, судом встановлено, що адміністративне правопорушення мало місце, ОСОБА_1 19.06.2023 року о 17:38 год. по пр. Добровольського, 123 в м. Одесі керував транспортним засобом Honda CBR 250R номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п.п.2.1 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, приймаючи до уваги те, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд дійшов висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Суд дійшов висновку, що інспектор поліції правомірно виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, зміст якої не суперечить нормам законодавства, порушень при її винесенні не встановлено.

За таких обставин, аналізуючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів, які вказують на наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП, а відтак у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 242, 244, 245, 250, 293, 295 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У зв`язку з перебуванням судді Петренка В.С. на лікарняному повний текст рішення складений 20.06.2024 року.

Суддя Петренко В. С.