Справа № 480/11418/23
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2024-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидорука А.І.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до відповідачів:1. Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області,
2. Державної судової адміністрації України,
третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області,
про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Стислий виклад позицій сторін. Заяви сторін. Процесуальні дії суду.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:
1. визнати протиправними дії ТУ ДСА України в Сумській області щодо нарахування та виплати позивачу суддівської винагороди за період з 01.01.2023 по 30.09.2023, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посдаового окладу судді з січня 2023 року у розмірі 2102 грн;
2. зобов`язати ТУ ДСА України в Сумській області здійснити нарахування та виплату суддівської винагороди позивачу за період з 01.01.2023 до 30.09.2023, у відповідності до вимог ст. 13 Закону України ''Про судоустрій і статус суддів'', виходячи з базового розміру посадового окладу судді - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого з 01.01.2023 складає 2684 грн, з урахуванням раніше виплачених сум;
3. визнати протиправною бездіяльність ДСА України щодо незабезпечення ТУ ДСА України в Сумській області у повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди позивачу за період з 01.01.2023 до 30.09.2023, виходячи із встановленого станом на 01.01.2023 прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 грн;
4. зобов`язати ДСА України забезпечити ТУ ДСА України в Сумській області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди позивачу за період з 01.01.2023 до 30.09.2023, виходячи із встановленого станом на 01.01.2023 прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 грн.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що у період з 01.01.2023 до 30.09.2023 відповідач неправомірно здійснював позивачу нарахування суддівської винагороди із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 2102 грн, а не у сумі 2684 грн. До спірних правовідносин підлягає застосуванню норма ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а не Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік".
23.11.2023 судом було відкрито провадження у справі, вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
08.12.2023 до суду надійшли письмові пояснення третьої особи. Суд залучив пояснення до матеріалів справи.
12.12.2023 до суду надійшов відзив ТУ ДСА України в Сумській області, в якому він просить суд у задоволенні позову відмовити.
Вказаний відповідач зазначає, що управління здійсює всі нарахування і виплати лише у межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом. Законом № 1928-ІХ запроваджено розрахункову величину для визначення базового розміру посадового окладу судді, яка складає 2102 грн. Таким чином, з прийняттям Закону України № 1928-ІХ зміни зазнав не розмір суддівської винагороди, а розрахункова величина. Причиною обрання відповідачем саме цього розміру прожиткового мінумуму є не самовільні дії, а пряма вказівка Закону України ''Про Державний бюджет України на 2023 рік''.
22.12.2023 до суду надійшов відзив ДСА України, в якому відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити, а також залучити до участі у справі Міністерство фінансів України та Кабінет Міністрів України, а саме, в якості третіх осіб та розглядати справу в порядку загального позовного провадження.
Відзив мотивовано тим, що розрахунковою величиною для визначення базового розміру посадового окладу судді, є прожитковий мінімум у сумі 2102 грн. Відповідно до ст. 149 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.
24.05.2024 судом було постнаовлено ухвалу про витребування у відповідачів доказів.
17.06.2024 та 18.06.2024 ТУ ДСА України в Сумській області виконано вимоги ухвали суду щодо надання витребуваних доказів та пояснень.
20.06.2024 судом були постановлені ухвали про відмову у розгляді справи за правилами загального позовного провадження та про відмову у залученні до участі у справі третіх осіб.
Суд звертає увагу ДСА України, що при відкритті провадження у справі судом було задоволено заяву позивача про поновлення строку, визнано поважними причини пропуску строку та поновлено його. При цьому, оскільки у відзиві ДСА України не заявляє клопотання про залишення позову без руху, з підстави пропуску позивачем строку, то суд не вирішує вказане питання окремими процесуальним документом.
Встановлені судом фактичні обставини.
Указом Президента України № 358/2004 від 23.03.2004 позивача призначено на посаду судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області та наказом Конотопського міськрайонного суду Сумської області № 1 від 29.03.2004 зараховано до штату суду.
При нарахуванні та виплаті суддівської винагороди позивачу за період з 01.01.2023 до 30.09.2023 ТУ ДСА України в Сумській області застосувало розрахункову величину для визначення посадового окладу судді - прожитковий мінімум у сумі 2102 грн. Вказані обставини сторонами не спростовуються.
Вважаючи, що винагорода судді у 2023 році повинна виплачуватися з урахуванням розрахункової величини - прожиткового мінімуму у сумі 2684 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Висновки суду та їх мотиви.
Статтею 126 Конституції України встановлено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.
Відповідно до ст.130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Статтею 4 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII закріплено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з ч.1-2 ст.135 цього Закону суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Така винагорода складається з посадового окладу та доплат.
Пунктом 1 ч.3 цієї статті передбачено, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Статтею 7 Закону України ''Про Державний бюджет України на 2023 рік'' № 2710-ХIV установлено, що з 01.01.2023 прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 грн, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2272 грн; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 грн; працездатних осіб - 2684 грн; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 грн; осіб, які втратили працездатність, - 2093 грн.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що виплата суддівської винагороди регулюється ст. 130 Конституції України та ст. 135 Закону № 1402-VIII, а норми інших законодавчих актів до цих правовідносин застосовуватися не можуть.
Відповідно до ст.1 Закону України № 966-XIV від 15.07.1999 прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.
Вказаною нормою закону встановлено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких окремо визначається прожитковий мінімум, і судді не віднесені до жодної з таких груп.
Суд звертає увагу, щозміни до Закону № 1402-VIII у частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірний період, а також до Закону України № 966-XIV щодо визначення суддів однією з демографічних груп населення для яких встановлюється окремо розмір прожиткового мінімуму не вносились.
Враховуючи те, що спеціальним Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року і вказана гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до цього закону, суд дійшов висновку, що у період з 01.01.2023 до 30.09.2023 базовий посадовий оклад судді повинен розраховуватися виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2023, тобто у сумі 2684 грн.
Суд звертає увагу, що з`ясувавав витання щодо процедури формування потреби в коштах.
Отже, у інформації про потребу ТУ ДСА в Сумській області, направленої до ДСА України, було розраховано оклад судді з розрахунку прожиткового мінімуму у сумі 2102 грн (30 х 2102). Тому у період з 01.01.2023 до 30.09.2023 ТУ ДСА в Сумській області здійнювало нарахування та виплату позивачу суддівської винагороди виходячи з розміру прожиткового мінімуму у сумі 2102 грн.
Суд звертає увагу, що ТУ ДСА в Сумській області, як розпорядник бюджетних коштів, мав першочергово забезпечити виплату суддівської винагороди у повному обсязі за рахунок видатків Державного бюджету України на 2023 рік на забезпечення здійснення правосуддя місцевими судами. Такий обов`язок та пріоритетність виплати суддівської винагороди випливає також із особливого статусу судді, необхідності неухильного дотримання гарантій його незалежності.
Натомість, ТУ ДСА в Сумській області зазначений обов`язок не був виконаний через помилкове застосування до спірних правовідносин норм ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік", а не через відсутність відповідних бюджетних призначень, оскільки у потребі для виплати суддівської винагороди було закладено розмір прожиткового мінімуму у сумі 2102 грн. Жодних доказів того, що ДСА України не забезпечило відповідних видатків, суду не надано.
Крім того, суд ще раз звертає увагу, щ спір виник саме між позивачем та ТУ ДСА у Сумській області, а саме з особою, яка нараховує (виплачує) кошти і суддею. Це не є спором з ДСА України (третьою ланкою у правовідносинах) та суддею. Оскільки ТУ ДСА порушило права позивача, то саме проблемою ТУ ДСА, а не позивача, є подальше вирішення спірної ситуації з ДСА України.
Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме шляхом визнання протиправними дій ТУ ДСА в Сумській області щодо нарахування та виплаті позивачу у період з 01.01.2023 до 30.09.2023 суддівської винагороди із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102 грн, які не відповідають критеріям правомірності, встановленим нормою ч.2 ст.2 КАС України, а також зобов`язання ТУ ДСА в Сумській області нарахувати та виплатити таку винагороду із застосуванням прожиткового мінімуму у сумі 2684 грн, з урахуванням виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог, то суд відмовляє, в зв`язку з їх необгрунтованістю, зокрема стосовно вимог до ДСА України.
Судові витрати.
Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі норми п.1 ч.1 ст.5 Закону України ''Про судовий збір'', його розподіл не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
1. Позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, Державної судової адміністрації України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Сумській області, про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області щодо нарахування та виплаті ОСОБА_1 у період з 01.01.2023 до 30.09.2023 суддівської винагороди із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102 грн.
4. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, Державної судової адміністрації України - відмовити.
5. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено та підписано суддею 20.06.2024.

Суддя А.І. Сидорук